Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-21 00:00:00

\~позивач звернулася до Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області із позовною заявою до відповідача про зміну розміру аліментів на утримання дитини. В обґрунтування заявленого позову покликається на те, що між нею та відповідачем був укладений шлюб 01.03.2014. Від даного шлюбу у сторін народилася донька [PERSON] , [INFO] . Рішенням Воловецького районного суду Закарпатської області від 13.11.2015 шлюб між- [PERSON] та [PERSON] розірвано. Неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] , залишено на вихованні у [PERSON] . Згідно з судовим наказом Воловецького районного суду Закарпатської області від 24.04.2025 на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, починаючи з 17.04.2015 і до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленого Законом України «Про державний бюджет України». Рішенням Воловецького районного суду Закарпатської області від 29.03.2018 збільшено розмір аліментів, визначений судовим наказом №300/325/15-ц Воловецького районного суду Закарпатської області від 24.04.2015 та вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі однієї четвертої частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття. На даний час суттєво змінився як порядок нарахування і стягнення аліментів на утримання доньки, так і встановлений законодавством розмір прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, а стягувані за судовим рішенням від 29.03.2018 аліменти не є достатніми для задоволення потреб дитини (відвідування гуртків, медичні огляди, лікування сезонних захворювань, літній відпочинок тощо). Відповідач жодних дій щодо збільшення розміру не здійснює, хоча має таку можливість, оскільки є особою працездатного віку, працює, на утриманні інших дітей і непрацездатних батьків не має, а відтак, зважаючи на його витрати і рівень життя, може сплачувати аліменти на дитину у більшому розмірі. Ухвалою судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 16.11.2023 на підставі п.1 ч.1 ст. 31 ЦПК України справу передано на розгляд до Воловецького районного суду Закарпатської області. Ухвалою судді Воловецького районного суду Закарпатської області Павлюка С.С. від 09.01.2024 справу прийнято до свого провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. \~ \~ \~ \~Позивач у судове засідання не з`явилася, проте в позовній заяві зазначила, що просить справу про розгляд справи за її відсутності, щодо винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання також не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом розміщення оголошення на офіційному вебсайті судової влади України, однак з невідомих суду причин в судове засідання не з?явився і від нього не надійшло клопотання про відкладення слухання справи або поважні причини неявки. Правом подати відзив на позов відповідач не скористався, тому суд на підставі статей 280-282 Цивільного процесуального кодексу України ухвалив про заочний розгляд справи, про що 22.02.2024 прийнята відповідна ухвала. У відповідності до положень ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Воловецького районного суду Закарпатської області від 13.11.2015 (справа №300/868/15-ц) шлюб, зареєстрований 01.03.2014 у виконкомі Верхньоворітської сільської ради Воловецького району Закарпатської області, актовий запис №5, між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] , залишено на вихованні у [PERSON] . Як вбачається із судового наказу Воловецького районного суду Закарпатської області від 24.04.2015 (справа №300/325/15-ц) на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, починаючи з 17.04.2015 і до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленого Законом України «Про державний бюджет України». Крім цього, рішенням Воловецького районного суду Закарпатської області від 29.03.2018 (справа №300/862/17) збільшено розмір аліментів, визначений судовим наказом №300/325/15-ц Воловецького районного суду Закарпатської області від 24.04.2015 та вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі однієї четвертої частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованою Україною, «держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини». В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (ч. 1 ст. 3 Конвенції про права ди тини). За змістом частин 2, 3 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Частина перша статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» зазначає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини (ч. 8 ст. 7 СК України). За правилами ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо длтдни. незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Згідно з ч. 2 ст. 150. ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини. її фізичний, духовний і моральний розвиток, та зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Частиною першою ст. 182 СК України врегульовано, що при визначенні розміру аліментів суд ураховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я га матеріальне становище платника аліментів: 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних права: 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини,що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, аніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів (ч. 2 ст. 182 СК України). За приписами ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отож, у зв`язку зі значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд установить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє чи не дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити чи зменшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу ), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження, як це регламентовано ст. 192 С`К України. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі, або ж навпаки). Такі ж висновки містяться, наприклад, і в постановах Верховного Суду від 27.05.2020 у справі №128/373/18 (провадження №61-4381 Зсві8), від 29.01.2021 у справі № 303/369/20 (провадження №61-17250св20). З огляду на це, позивач вправі в даному випадку як одержувачка аліментів просити суд про зміну способу стягнення присуджених аліментів на утримання дитини. У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Outcome: approved