Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-11 00:00:00

15 січня 2024 року ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» через систему «Електронний суд» звернулося до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, який зареєстровано судом 16 січня 2024 року. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 19 січня 2024 року позовну заяву було залишено без руху та запропоновано позивачеві усунути недоліки з дотриманням вимог ч. 4 ст. 177 ЦПК України, з метою усунення яких 19 січня 2024 року позивачем через систему «Електронний суд» було направлено квитанцію про сплату судового збору, яку зареєстровано судом 23 січня 2024 року. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 січня 2024 року справу було прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач у своєму позові посилався на те, що 27 серпня 2021 року між ТОВ «Авентус Україна» і відповідачем за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» було укладено електронний договір № 4682374 про надання споживчого кредиту, згідно з умовами якого позивач надав позичальникові кредит у розмірі 10 000 грн. 00 коп. строком на 20 днів до 16 вересня 2021 року. Зазначений Кредитний договір було укладено відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна» затверджених наказом № 53-ОД від 16 січня 2020 року та розміщених на їх сайті: https://creditplus.ua/ru/documents. Згідно з умовами кредитного договору строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах, визначених в розділі 4 договору. ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку [PERSON] . Відповідно до п. 1.5.1 кредитного договору знижена процентна ставка 1,90 % в день та застосовується, якщо споживач в межах строку визначеного в п. 1.4 договору або протягом трьох календарних днів, що слідують за датою закінчення такого строку, здійснить повне погашення кредитної заборгованості або протягом такого строку за ініціативою споживача відбудеться продовження строку кредиту на новий строк. Відповідно до п. 1.5. кредитного договору стандартна процентна ставка становить 1,90% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4 Договору, у межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація за ініціативою споживача, відповідно до п. 4.2 Договору, у межах нового строку кредиту, якщо відбулася автопролонгація, відповідно до п. 4.3 договору. 13 жовтня 2021 року [PERSON] здійснив часткову оплату заборгованості у розмірі 50 грн., які зараховані як часткова оплата відсотків за користування кредитом. Надалі відповідач оплату за кредитним договором не здійснював. Розмір заборгованості відповідача за кредитним договором № 4682374 від 27 серпня 2021 року станом на 09 січня 2024 року становить 30 850 грн. 25 травня 2022 року між ТОВ «Авентус Україна» було укладено договір факторингу № 25-05/2022, згідно з умовами якого клієнт відступив ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» право грошової вимоги, у тому числі за кредитним договором № 4682374 від 27 серпня 2021 року, про що було повідомлено відповідача шляхом направлення на його електронну пошту відповідного повідомлення. Просив суд стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість у розмірі 31 831 грн. 47 коп., яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 10 000 грн., заборгованості за процентами станом на 09 січня 2024 року у розмірі 20 850 грн., три відсотки річних за період з 16 грудня 2021 року по 23 лютого 2022 року у розмірі 174 грн. 96 коп., та інфляційні збитки за період з 01 грудня 2021 року по 23 лютого 2022 року у розмірі 806 грн. 51 коп., а також витрати судові витрати по справі зі сплати судового збору у розмірі 2\~422 грн. 40 коп. та витрат на правничу допомогу у розмірі 10\~000 грн. Просив розглядати справу без участі представника позивача, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання повідомлявся належним чином, у своїй заяві до суду справу просив розглядати за його відсутності, позовні вимоги визнав в частині тіла кредиту та визначених договором відсотків, у задоволенні позовних вимог в іншій частині просив відмовити. Враховуючи, що учасники справи та їх представники у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані і добуті докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що 27 серпня 2021 року між ТОВ «Авентус Україна» і [PERSON] за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи було укладено кредитний договір № 4682374, відповідно до умов якого ТОВ «Авентус Україна» надав позичальникові кредит у розмірі 10 000 грн. строком на 20 днів до 16 вересня 2021 року зі сплатою відсотків за користування коштами (а.с. 12-16). Зазначений кредитний договір було укладено відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна», затверджених наказом № 53-ОД від 16 січня 2020 року та розміщених на офіційному сайті https://creditplus.ua. Згідно з п.п. 1.3, 1.4, 1.5 кредитного договору сума кредиту (загальний розмір) складає 10 000 грн., строк кредиту 20 днів, тип процентної ставки фіксована. Відповідно до п. 1.5.1 кредитного договору стандартна процентна ставка становить 1,90 % на день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4 цього договору, у межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація за ініціативою споживача, відповідно до п. 4.2 договору, у межах нового строку кредиту, якщо відбулася автопролонгація, відповідно до п. 4.3 договору. Знижена процентна ставка 1,90 % в день та застосовується, якщо споживач у межах строку визначеного в п. 1.4 договору або протягом трьох календарних днів, що слідують за датою закінчення такого строку, здійснить повне погашення кредитної заборгованості або протягом такого строку за ініціативою споживача відбудеться продовження строку кредиту на новий строк (п. 1.5.2 договору). Згідно з п. 3.1 кредитного договору № 4682374 від 27 серпня 2021 року нарахування процентів за кредитним договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом, протягом строку кредиту (включаючи періоди пролонгації та автопролонгації), виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році. 13 жовтня 2021 року [PERSON] здійснив часткову оплату заборгованості у розмірі 50 грн. 25 травня 2022 року між ТОВ «Авентус Україна» і ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» було укладеного договором факторингу № 25-05/2022, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» набула право грошової вимоги за кредитним договором № 4682374 від 27 серпня 2021 року, укладеним між ТОВ «Авентус Україна» і [PERSON] (а.с. 47-52, 18). Про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором ТОВ «Авентус Україна» відповідача було повідомлено шляхом направлення на адресу електронної пошти, зазначену при укладенні кредитного договору № 4682374 від 27 серпня 2021 року (а.с. 17, 19). Частиною 1 ст. 13 ЗУ «Про споживче кредитування» зазначено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Відповідно до ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 ЗУ «Про споживче кредитування»; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 ЗУ «Про споживче кредитування»; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, про зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Статтею 12 ЗУ «Про споживче кредитування» регламентуються вимоги до підпису сторін договору. Так, згідно ч. 1 цієї статті, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про споживче кредитування» одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Таким ідентифікатором є СМС повідомлення з кодом М734796 (а.с. 16 оберт), який зазначений у тексті договору у розділі «Реквізити та підписи сторін», а також додатках до кредитного договору про сукупну вартість кредиту і графік погашення (а.с. 17, 9-11). Таким чином, між ТОВ «Авентус Україна» і [PERSON] було укладено кредитний договір на умовах фінансового кредиту. Згідно ч. 1 ст. 1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором, а якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки НБУ. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог, відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. На підставі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). У встановлений договором строк заборгованість за кредитом відповідачем сплачена не була, тому з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за тілом кредиту у розмірі 10 000 грн. Враховуючи зазначені договором умови надання кредиту, відповідач зобов`язаний сплатити позивачеві відсотки за користування кредитом у визначеному договором розмірі 1,9 % за кожен день користування позикою. Як вбачається з наданих позивачем розрахунків розмір процентів за період з 27 серпня 2021 року по 24 травня 2022 року, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, виходячи з суми поточної заборгованості у розмірі 10\~000 грн., становить 20 850 грн. (а.с. 21-27). Проте, суд вважає, що позовні вимоги у цій частині підлягають частковому задоволенню за наступних підстав. Договір між сторонами було укладено на строк з 28 серпня 2021 року по 16 вересня 2021 року. Таким чином, право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку позики. В охоронюваних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Оскільки зі спливом строку, на який був наданий кредит, припинилося право позивача нараховувати проценти за кредитним договором, то після 16 вересня 2021 року позивач не має законних підстав нараховувати відсотки, передбачені кредитним договором № 4682374 від 27 серпня 2021 року. Такий висновок узгоджується з висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18) та постанові Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 390/1875/16-ц (провадження № 61-19255св18). Відповідно до ч. 4 ст.\~263\~ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Таким чином, розмір відсотків, які підлягають стягненню з [PERSON] на користь позивача, становить 3 750 грн. (3\~800 грн. 50 грн. сплачених 13 жовтня 2021 року = 3\~750 грн.). Що стосується вимоги про стягнення з відповідача інфляційних втрат та трьох відсотків річних, суд приходить до такого висновку за наступних підстав. Ч. 2 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з розрахунком позивача, три відсотки річних за період з 16 грудня 2021 року по 23 лютого 2022 року складає 174 грн. 96 коп., інфляційні втрати за період з 01 грудня 2021 року по 23 лютого 2022 року становлять 806 грн. 51 коп., що разом становить 981 грн. 47 коп., виходячи із суми заборгованості у розмірі 30\~850 грн. При цьому, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в цій частині, виходячи із розміру заборгованості за кредитним договором у сумі 13\~750 грн., три відсотки річних за період з 16 грудня 2021 року по 23 лютого 2022 року становлять 77 грн. 98 коп. (13\~750 грн. х 3 % / 100% / 365 х 69 днів = 77 грн. 98 коп.), інфляційні втрати за період з 01 грудня 2021 року по 23 лютого 2022 року становлять 398 грн. 75 коп. (січень 2022 року (101,3 х 13\~750 грн.) / 100) + (лютий 2022 року (101,6 х 13\~750 грн.) / 100), а разом 476 грн. 73 коп. Відповідно до п. 2 Інформаційного листа ВГСУ від 17 липня 2012 року № 01-06/928/2012 «Про практику застосування Вищим господарським судом України у розгляді справ окремих норм матеріального права» сума боргу з урахуванням індексу інфляції повинна розраховуватися, виходячи з індексу інфляції за кожний місяць (рік) прострочення, незалежно від того, чи був в якийсь період індекс інфляції менше одиниці (тобто мала місце не інфляція, а дефляція). Індекс інфляції розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця. Аналогічно, якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з врахуванням даного місяця. За таких обставин, нарахування інфляційних втрат має проводитися за січень і лютий 2022 року, без урахування грудня 2021 року, оскільки позивачем визначено період з 16 грудня 2021 року. Відповідно до ст.\~80\~ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно із ч. 1 ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З урахуванням того, що у відповідача перед позивачем існує заборгованість, яка [PERSON] добровільно не сплачується, а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 4682374 від 27 серпня 2021 року у розмірі 14\~226 грн. 73 коп., яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 10 000 грн., заборгованості за процентами станом на 16 вересня 2021 року у розмірі 3 750 грн., трьох відсотків річних за період з 16 грудня 2021 року по 23 лютого 2022 року у розмірі 77 грн. 98 коп., та інфляційних втрат за період з 01 січня 2022 року по 23 лютого 2022 року у розмірі 398 грн. 75 коп. Відповідно до\~ч.\~4\~ст.\~137\~ЦПК України\~розмір витрат\~на оплату\~послуг адвоката\~має бути\~співмірним із: 1)\~складністю справи\~та виконаних\~адвокатом робіт\~(наданих\~послуг); 2)\~часом,\~витраченим адвокатом\~на виконання\~відповідних робіт\~(надання\~послуг); 3)\~обсягом наданих\~адвокатом послуг\~та виконаних\~робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Суд враховує, що вказана категорія справ відноситься до малозначних та розглядається у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням ціни позову, а також те, що представник позивача безпосередньої участі у судових засіданнях не брав, тому заявлена сума у 10\~000 гривень є завищеною. Крім цього, збір та аналіз доказів і документів для подання позовної заяви та подання до суду позовної заяви в інтересах клієнта не можна віднести до професійної правничої допомоги, оскільки подання позовної заяви не вимагає спеціальних знань у сфері юриспруденції, а збір доказів фактично не здійснювався, оскільки доказами по даній справі є сам кредитний договір № 4682374 від 27 серпня 2021 року, договір факторингу, які були наявні у позивача, а також картка обліку договору, виконана за допомогою комп`ютерної програми. Крім цього, суд зауважує, що кількість годин, витрачених на складання позовної заяви про стягнення заборгованості, зазначена у рахунку на оплату, є завищеною, оскільки позовна заява є типовою, не містить розрахунків, та не вимагає витрат тривалого часу на її підготовку. Крім цього, підготовка та друк документів, а також подання до суду позовної заяви не можна віднести до професійної правничої допомоги, оскільки друк не вимагає спеціальних знань у сфері юриспруденції. Таким чином, суд вважає за необхідне, виходячи з засад розумності, беручи до уваги співмірність розміру витрат на виконання професійної правничої допомоги з ціною позову та обсягом фактично виконаних робіт, а також пропорційності стягнення судових витрат, стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу у розмірі 3 000 грн. На підставі ч. 1 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суд стягує з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 1 082 грн. 67 коп. (14 226 грн. 73 коп. х 2 422 грн. 41 коп. : 31 831 грн. 47 коп. = 1 082 грн. 67 коп.). Таким чином, загальна сума, яку належить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Україна», складає 18 309 грн. 40 коп. (14 226 грн. 73 коп. + 1 082 грн. 67 коп. + 3 000 грн. = 18 309 грн. 40 коп.). На підставі викладеного,

Outcome: partial