Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-20 00:00:00

27 грудня 2023 року заявник звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт належності йому трудової книжки [NUMBER] , та архівної довідки 18 серпня 2023 року №01-19/С-220, виданої Спільною комунальною установою «Об`єднаний трудовий архів Воскресенської, Первомайської селищних рад та Галицинівської, Мішково-Погорілівської, Шевченківської сільських рад». В обґрунтування заявлених вимог заявник вказав, що досягнувши пенсійного віку він звернувся до Пенсійного фонду України з заявою про оформлення пенсії. Водночас йому було відмовлено, з посиланням на розбіжності в написанні його прізвища, а також виправлення що містяться в графі по батькові «відомості про працівника», а також розбіжності в архівній довідці. У зв`язку з зазначеними недоліками він не може підтвердити свій трудовий стаж, оскільки трудова книжка не була взята до уваги для оформлення пенсії за віком, з огляду на вказане він змушений звернутися до суду. Заявник в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, заявлені вимоги підтримує у повному обсязі з підстав викладених у заяві та просить їх задовольнити. Заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області в судове засідання свого представника не направила письмові пояснення в яких вказала, що рішенням від 25 жовтня 2023 року №143150017025 Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області заявнику було відмовлено у призначенні пенсії, в зв`язку з недостатністю страхового стажу. Щодо поданої до суду заяви вказала, що долучена до заяви про встановлення факту належності документів копія трудової книжки [NUMBER] містить розбіжності в прізвищі громадянина [PERSON] з прізвищем вказаним у паспорті, а також виправлено ім`я по батькові заявника та зроблене виправлення не застережне належним чином. Окрім цього, у долученому до заяви про встановлення факту належності архівному витязі від 18 серпня 2023 року №1-19/С-220 також містяться розбіжності в прізвищі, імені та по батькові, з прізвищем, іменем та по батькові, вказаним у паспорті заявника. Так, у паспорті громадянина України прізвище заявника зазначено « [PERSON] », а у трудовій книжці, яка оформлена російською мовою, прізвище заявника зазначено як « [PERSON] », замість вірного « [PERSON] ». До, того ж містяться розбіжності у написанні, а саме: в архівному витязі від 18 серпня 2023 рок4у №1-19/С-220 прізвище заявника на російській мові зазначено як « [PERSON] » замість вірного « [PERSON] », а ім`я та по батькові зазначено « [PERSON] » замість вірного « [PERSON] ». Зазначила, що до заяви не долучено докази про те, що організація, яка видала документ (трудову книжку), не має можливості внести до нього відповідні виправлення, не долучено також інформацію про ліквідацію такої організації, що би підтвердило неможливість внести необхідні виправлення до документа. Також, зазначила, що оскільки встановлення зазначеного в заяві факту належності документів пов`язане із правом призначення пенсії за віком відповідно до Закону №1058, що свідчить про наявність спору про право, тому вирішення цього питання підлягає розгляду в порядку позовного провадження. Заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області в судове засідання свого представника не направила, надіслала до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника Управління за наявними у справі матеріалами. Крім цього, до суду надійшли письмові пояснення представника Управління в яких вказала, що відповідно до пункту 1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правил Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1 (далі Порядок №22-1) основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Зміна записів у трудових книжках про прізвище, ім`я, по батькові і дату народження виконується власником або уповноваженим ним органом за останнім місцем роботи на підставі документів (паспорту, свідоцтва про народження, про шлюб, про розірвання шлюбу, про заміну прізвища, ім`я, по батькові тощо) і з посиланням на номер і дату цих документів. В свою чергу, виправлення у трудову книжку заявника внесені з порушенням Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженою наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року №58 (далі - Інструкція №58). Зазначені зміни вносяться на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Однією рискою закреслюється колишній запис і записується нові дані з посиланням на відповідні документи на внутрішньому боці обкладинці і завіряються підписом керівника підприємства або печаткою відділу кадрів (пункт 2.13 Інструкції №58) Аналогічна норма міститься в Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах, організаціях, затвердженої Постановою Держкомпраці СРСР від 20 червня 1976 року № 162. Посилаючись на пункт 12 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31 травня 1995 року № 5 вказала, що заявник має надати суду докази належності йому правовстановлюючого документу та що організація, яка видала цей документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Під час ухвалення рішення просила суд взяти до уваги надані письмові пояснення. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, то, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою відео та звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази у справі, розглядаючи в межах заявлених вимог та на підставі поданих сторонами доказів, суд встановив наступне. Згідно з пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 12 вересня 1993 року №637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. Відповідно до частини 1 статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058 IV (далі Закон №1058) починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажі з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року не менше 29 років. Згідно з частиною 2 статті 26 Закону №1058 у разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року страхового стажу, передбаченого частиною 1 вказаної статті, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 роки мають особи за наявності страхового стажу з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року від 22 до 32 років, та після досягнення віку 65 років за наявності страхового стажу не менше 15 років (частина 3 статті 26 Закону №1058). Рішенням відділу призначення пенсії управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 25 жовтня 2023 року №143150017025 [PERSON] відмовлено в призначенні пенсії через відсутність необхідного трудового стажу. Згідно з пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 12 вересня 1993 року №637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. Заявнику 03 травня 1980 року було видано військовий квиток серії [NUMBER] , де російською його прізвище, ім`я та по батькові вказано « [PERSON] , 24 февраля 1962 года рождения». 21 січня 2000 року виданий паспорт громадянина України, серії [NUMBER] , в якому прізвище, ім`я та по батькові, а також рік та місце народження вказано українською мовою « [PERSON] , [INFO] ». При працевлаштуванні в 1978 році до колгоспу «Піонер» інспектор відділу кадрів при заповнені трудової книжки заявника, в графі «прізвище» зазначив російською його прізвище, як « [PERSON] », а в графі «по батькові» допустив виправлення, що стало підставою звернення до суду. Заявником надано довідку Об`єднаного трудового архіву Воскресенської, Первомайської селищних рад та Галицинівської, Мішково-Погорілівської, Шевченківської сільських рад» від 18 серпня 2023 року № 01-19/С-220, з якої вбачається, що згідно з документами по заробітній платі радгоспу «Піонер», є інформація що на підставі наказу від 15 серпня 1979 року №123 по радгоспу «Піонер» з 15 серпня 1979 року після закінчення СТПУ №1 зараховано (російською) « [PERSON] » трактористом ІІІ класу; наказом №39 від 15 квітня 1980 року, в зв`язку з призовом до армії було звільнено (російською) « [PERSON] »; наказом від 17 липня 1982 року №137 прийнято на роботу до радгоспу «Піонер» (російською) « [PERSON] » трактористом-машиністом з 1 липня 1982 року; Розпорядженням від 03 листопада 1995 року № 55 Жовтневого районного управління сільського господарства АТЗТ «Піонер» « [PERSON] » звільнено за власним бажанням. В документах радгоспу «Піонер» інша особа з прізвищем « [PERSON] » та у документах, мовою оригіналу (ім`я та по батькові не розшифровані), за період з 1978-1980 та 1982-1995 р.р., не виявлена. Документи радгоспу «Піонер» передавалися до архіву не в повному обсязі, відсутні накази про прийняття та звільнення громадян за 1978 рік. Як вбачається з трудової книжки від 07 вересня 1978 року серії [NUMBER] , заявник був прийнятий на роботу 07 вересня 1978 року до радгоспу «Піонер» поливальником, з 15 серпня 1979 року переведений трактористом ІІІ класу; 12 квітня 1980 року звільнений в зв`язку з призовом до армії; 01 липня 1982 року прийнятий на роботу до радгоспу «Піонер» трактористом-машиністом»; 01 січня 1987 року переведений на посаду шофера автогаражу; 20 січня 1993 року звільнений в зв`язку з перетворенням радгоспу «Піонер» на колгосп «Піонер»; 20 січня 1993 року прийнятий в члени колгоспу в якості водія в автогараж; 18 квітня 1994 року звільнений в зв`язку з перетворенням колгоспу «Піонер» в АТЗТ «Піонер»; цього ж дня прийнятий на роботу до вказаного Товариства; 03 листопада 1995 року його звільнено за власним бажанням. Таким чином, збігаються місця роботи заявника зазначені у трудових книжках та в архівній довідці, крім цього збігається період часу коли заявник проходив службу у лавах радянської армії, з періодом коли був звільнений з радгоспу, що підтверджує той факт, що [PERSON] дійсно працював у період, який Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області через виправлення у написанні по батькові та розбіжності у написанні прізвища заявника у трудовій книжці відмовляється зарахувати заявнику у загальний трудовий стаж. На думку суду, в зв`язку зі співзвучністю прізвища, та відсутності на час заповнення трудової книжки правил щодо перекладу прізвищ з російської мови на українську, а також достатньої кваліфікації у працівника відділу кадрів щодо вчинення таких записів, то стало можливим те, що під час оформлення трудової книжки прізвище заявника було вказано російською як « [PERSON] », на підставі якої в подальшому було надані відповідні відомості до трудового архіву. Суд вважає, що неналежне виконання своїх посадових обов`язків інспекторами відділу кадрів не повинно впливати на реалізацію громадянами своїх прав. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 21 лютого 2018 року у справі № 687/975/17. Крім цього, у судовому засіданні повністю підтверджено факт належності трудової книжки заявнику та архівної довідки, що підтверджується сукупністю досліджених доказів, а саме: співпаданням імені, року народження заявника, зазначені у трудовій книжці від 07 вересня 1978 року, серії [NUMBER] , із даними, зазначеними у паспорті громадянина України, а також у військовому квитку від 03 травня 1980 року, серії [NUMBER] , з даними зазначеними у трудовій книжці, до того ж вказані підприємства та період роботи вказані в ній збігаються з даними архівної довідки та трудової книжки. Зазначене дає підстави вважати, доведеним факт роботи заявника в період з 1978 року по 1995 роки в радгоспі «Піонер», колгоспу «Піонер», АТЗТ «Піонер». Таким чином, оскільки з досліджених документів вбачається співпадання особистої інформації у трудовій книжці, архівній довідці та в офіційних документах на ім`я [PERSON] , то суд приходить до висновку про належність трудової книжки та архівної довідки заявнику. Докази що підтверджують зворотне суду не відомі. З огляду на інформацію АТЗТ «Піонер» припинило свою діяльність 28 липня 2005 року, що позбавляє заявника можливості усунути недоліки в досудовому порядку. Відповідно до пункту 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд може встановлювати факти належності особі документів, в тому числі, документів про трудовий стаж. Відповідно до частини 2 статті 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Обставин, які спростовують заяву [PERSON] в процесі судового розгляду у справі не встановлено. З огляду на вищезазначене суд критично сприймає пояснення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області в частині наявності спору та необхідності вирішення цього питання в порядку позовного провадження Таким чином, враховуючи вищевикладене, встановивши, що підтвердження належності заявнику трудової книжки необхідне для призначення пенсії, тобто встановлення факту має юридичне значення, суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved