Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-18 00:00:00

До Московського районного суду м. Харкова 27.12.2023 надійшла спільна заява [PERSON] та [PERSON] у якій заявники просять розірвати шлюб, зареєстрований Яремчанським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Надвірнянському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано - Франківськ), актовий запис №103. В обґрунтування заяви посилались на те, що 21.04.2022 між ними укладено та зареєстровано шлюб, про що 21.04.2022 Яремчанським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Надвірнянському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано - Франківськ) складено відповідний актовий запис №103. Також вказували, що у них є спільна дитина - [PERSON] , [INFO] . Зазначали, що сімейне життя між ними не склалось, шлюбні відносини фактично припинені, спільне господарство не ведеться, у зв`язку з цим просили розірвати укладений між ними шлюб, вважаючи, що шлюбні відносини між ними не можуть бути поновленими. Також вказували, що у них відсутні будь - які майнові претензії один до одного, при цьому досягнуто згоди стосовно визначення місця проживання та участі у вихованні їх спільної дитини. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 03.01.2024 відкрито провадження по вищевказаній цивільній справі та призначено справу до розгляду за правилами окремого провадження. Заявники, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явились, подали заяви у яких просили розглянути справу за їх відсутності та задовольнити. Таким чином, виходячи з положень ч.3 ст.211 ЦПК України, суд дійшов висновку про можливість розглянути справу за відсутності заявників. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність заявників, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до наступного висновку. Відповідно до свідоцтва серії [NUMBER] , заявники перебувають у шлюбі, що зареєстрований 21.04.2022 Яремчанським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Надвірнянському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано - Франківськ), актовий запис № 103. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 10.01.2017 Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, заявники є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] , про що зроблено відповідний актовий запис №52. Заявники досягли згоди щодо участі у вихованні їх спільної дитини та визначення її місця проживання шляхом укладення 26.12.2023 відповідного договору, який був посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Скорбач Я.С., зареєстрований в реєстрі за № 1258. Згідно укладеного між батьками договору спільна дитина заявників - [PERSON] , [INFO] , залишається проживати разом з батьком - [PERSON] . Вказаним договором заявники узгодили питання їх участі у вихованні дитини. Також, судом встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі заявників, між ними втрачене взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя та збереження шлюбно-сімейних стосунків між заявниками не можливе і суперечить інтересам подружжя. Згідно із ч.3 ст.293 ЦПК України та п. 4 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає у порядку окремого провадження справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя, що має неповнолітніх дітей. Відповідно до положень Сімейного кодексу України (надалі за текстом - СК України), шлюб може бути розірвано за рішенням суду за спільною заявою подружжя, яке має дітей, в порядку, встановленому ст. 109 цього Кодексу. Згідно з вимогами ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Договір між подружжям про розмір аліментів на дитину має бути нотаріально посвідчений. У разі невиконання цього договору аліменти можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу після спливу одного місяця від дня подання заяви. До закінчення цього строку дружина і чоловік мають право відкликати заяву про розірвання шлюбу. При цьому, згідно з роз`ясненнями, які містяться у п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб», розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя, розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст. 109 СК України), провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей. Згідно зі статтями 104, 114 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. У разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Частиною 3 статті 293 ЦПК України, передбачено, що у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. Враховуючи, що заявники мають різні погляди на життя, шлюбно-сімейні стосунки між ними припинені, заявниками досягнуто згоди щодо місця проживання дитини та участі батьків у її вихованні, суд приходить до висновку, що спільна заява подружжя про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved