Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-20 00:00:00

Позиція позивача. АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ «ХАРКВІВГАЗ» 20.10.2023 року (наділі по тексту АТ «ХАРКІВГАЗ», позивач, оператор ГРМ) звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу в сумі 127344,61 грн, вартості робіт, пов`язаних з демонтажем, транспортуванням та проведенням експертизи лічильника газу в сумі 5495,40 грн., та судового збору 2684,00 грн. В обґрунтування позовних вимог АТ «ХАРКІВГАЗ» в позовній заяві зазначило, що 30.11.2022 року співробітниками АТ «Харківгаз» за адресою: мікрорайон 3, буд. 31, кв. 80, м. Красноград, Красноградського району, Харківської області виявлене несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, лічильника газу), яке унеможливлювало виявлення дефекту лічильника шляхом зовнішнього огляду, а саме відсутність свинцової пломби на корпусі лічильника про що складено акт про порушення КН №004229 від 30.11.2022 року. В цей же день складено акт про виявленні порушення КН №004229 від 30.11.2022 року. 30.11.2022 року лічильник газу було демонтовано та опломбовано для проведення експертизи, про що складено протокол. В результаті експертизи проведеної 26.04.2023 року встановлено несанкціоноване втручання в роботу газового лічильника, що призводить до викривлення даних обліку природного газу, зокрема встановлено: відносно цілісності заводської пломби та повірчого тавра відсутня навісна пломба завода-виробника, пломба-глушка на корпусі відлікового пристрою має ознаки фальсифікації, існує доступ до відлікового механізму та відносно цілісного відлікового механізму при відкритті виявлено механічні пошкодження корпусу відлікового пристрою в місці пломбування з середини, пошкодження відлікових барабанів. ДП «Укрметртестстандарт» 26.04.2023 року видано довідку про непрацездатність законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, а саме, лічильника газу типу Premagas MKM G-6, заводський номер 9338295, підстави для визнання ЗВТ непридатним «Невідповідність ідентифікаційних ознак захисного пломбування. Відсутність захисного пломбування в місцях, визначених виробником лічильника». 25 травня 2023 року комісією з розгляду актів про порушення прийнято рішення щодо задоволення акту про порушення КН №004229 від 30.11.2022 року. Згідно з розрахунком вартості необлікованого об`єму природного газу за період з 30.05.2022 року по 29.11.2022 року в обсязі 1705,45 куб.м. складає 127344,61 грн. Окрім того 25.05.2023 року комісіє проведено розрахунок вартості робіт, пов`язаних з демонтажем, транспортуванням та проведенням експертизи лічильника газу в сумі 5495,40 грн. Посилаючись на вказані обставини, АТ «Харківгаз» просить стягнути з відповідача вартість необлікованого об`єму природного газу у розмірі 127344,61 грн, вартість робіт, пов`язаних з демонтажем, транспортуванням та проведенням експертизи лічильника газу в сумі 5495,40 грн., та судового збору в розмірі 2684,00 грн. Рух справи в суді. Ухвалою від 08.11.2023 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Клопотання та заяви по суті справи. Від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву у якому просить у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, вказавши що АТ «Оператор Газорозподільної системи «Харківгаз» є не належним позивачем у даній справі оскільки з 01.07.2023 року дію ліцензії з розподілу природного газу зупинено, тому позивач може вимагати лише стягнення коштів за послуги з роподілу природного газу, ніяк не ватрості спожитого газу. Від представника позивача АТ «Харківгаз» - Бєловол О.О. 20.01.2024 року надійшла відповідь на відзив в якій позовні вимоги підтримує на задоволенні позову наполягає з підстав викладених у позовній заяві, а також додатково додала наступне. Згідно з пунктами 4,5 глави 6 розділу Х Кодексу ГРС за збереження і цілісність комерційних вузлів та дублюючих ВОГ та пломб (відбитків їх тавра) відповідає власник (користувач) на території або у приміщенні якого вони встановлені (Підтверджено постановою Верховного Суду справі №314/229/18 від 17.03.2021 року). Перерахунок (донарахування) об`ємів природного газу здійснюється у випадку доведеності факту пошкодження ЗВТ (лічильника газу) або роботи комерційного ВОГ чи його складових у позаштатному режимі, внаслідок чого витрати (споживання) природного газу комерційним ВОГ необліковується некоректно, що є предметом доказування по справі. Згідно з підпунктом 3.1.3 «Положення про проведення експертизи лічильників газу, установлених у споживачів і призначених для обліку природного газу в побуті», затвердженого Наказом Міністерства палива та енергетики України від 27.12.2005 року №619, лічильники газу під час експлуатації підлягають в таких випадках: у разі виявлення представником газопостачальної (газотранспортної) організації ознак порушень конструкції лічильника газу, у тому числі справності лічильного механізму, або порушень у роботі лічильника. Вказує на те, що відповідачем не надано до суду жодного доказу, який би спростовував факт несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу, також відповідач не звертався до суду з клопотанням про призначення експертизи. Стосовно судової практики, то вона спростовується постановами Верховного суду по справі №904/2318/18 від 18.06.2019 року та 922/1790/18 від 12.06.2019 року. Від відповідача по справі [PERSON] 05.02.2024 року надійшли заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву в яких просить відмовити в задоволенні позову, з урахуванням того, що підставою покладання на споживача відповідальності у виді нарахування вартості необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу є встановлення фактів несанкціонованого втручання споживача у роботу засобу вимірювальної техніки (лічильника) та викривлення даних обліку природного газу (коли витрати природного газу комерційним вузлом обліку не обліковуються, обліковуються частково чи з порушенням, а не сам факт виявлення пошкодження лічильника газу. Від представника позивача [PERSON] 21.02.2024 року надійшло клопотання в якому просить справу розглядати за відсутності представника позивача, позовну заяву підтримує в повному обсязі на задоволенні позову наполягає з підстав викладених в заявах по суті справи. Відповідач [PERSON] в запереченнях на відповідь на відзив заявила клопотання про розгляд справи за її відсутності, в задоволення позовних вимог просить відмовити. Відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Враховуючи вище викладене, суд вважає за необхідне розглянути справу по суті в даному судовому засіданні, оскільки неявка сторін в даному випадку не перешкоджає розгляду справи, так як вони свою позицію по справі висловили в заявах по суті справи. Враховуючи те, що учасники справи належним чином повідомлені про день та час розгляду справи від них надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, суд вважає за можливе відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, не здійснюючи фіксування судового процесу. Позиція суду. Суд вислухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, приходить до наступних висновків. Фактичні обставини, встановлені судом. Судовим розглядом встановлено, що згідно Акту про порушення № КН004229 від 30.11.2022 року співробітниками АТ «Харківгаз» при проведенні огляду лічильника природного газу типу Premagas MKM G-6, заводський номер 9338295, на території домоволодіння Відповідача в його присутності за адресою: [ADDRESS] , було виявлено несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу), яке унеможливлювало виявлення дефекту лічильника шляхом зовнішнього огляду, а саме відсутність свинцевої пломби на корпусі лічильника. Щодо виявленого вищезазначеного порушення згідно наведених норм було складено акт про порушення № КН 004229 від 30.11.2022 року (копія додається), а також Акт про виявленні порушення № КН 004229 від 30.11.2022 року (копія додається). Згідно Акту про демонтаж лічильника газу для проведення експертизи (ПРОТОКОЛ щодо направлення ЗВТ на експертизу) № КН 004229 від 30.11.2022 року (копія додається), лічильник газу було запаковано з опломбуванням та відправлено в лабораторію АТ «Харківгаз» для проведення експертизи. Згідно Акту експертизи лічильника газу №763 від 26.04.2023 року (копія додається) за результатами проведеної експертизи «лічильника природного газу типу Premagas MKM G-6, заводський номер 9338295, зроблено висновок: «Несанкціоноване втручання в роботу газового лічильника, що призводить до викривлення даних обліку природного газу». Згідно вказаного акту під час проведення експертизи, зокрема, встановлено: 1) відносно цілісності заводської пломби та повірчого тавра: - «Відсутня навісна пломба завода-виробника. Пломба-глушка на корпусі відлікового пристрою має ознаки фальсифікації. Існує доступ до відлікового механізму Невідповідність ідентифікаційних ознак захисного пломбування лічильника;2) відносно цілісності відлікового механізму: - «При відкритті виявлені механічні пошкодження корпусу відлікового пристрою в місці пломбування з середини. Пошкодження відлікових барабанів» 3) відносно механічних пошкоджень та іншого: - «Інші пошкодження відсутні». Також, відносно зазначеного лічильника ДП «УКРМЕТРТЕСТСТАНДАРТ» відповідно до Порядку проведення повірки була видана Довідка про непридатність законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 39-1-3/14591 від 26.04.2023 року (копія додається), в якій зазначено, що «ЗВТ не відповідає вимогам п.п. 6.4 Р50-071-98 «ЛІЧИЛЬНИКИ ГАЗУ ПОБУТОВІ. Методи та засоби повірки». Підстава для визнання ЗВТ непридатним: «Невідповідність ідентифікаційних ознак захисного пломбування. Відсутність захисного пломбування в місцях, визначених виробником лічильника». 25.05.2023 року на засіданні комісії Красноградського відділення АТ «ХАРКІВГАЗ» з розгляду актів про порушення та проведенні перерахунку (донарахування) або зміни режиму нарахування об`ємів природного газу у разі виявлення порушень вимог Кодексу газорозподільних систем (далі Комісія з розгляду актів про порушення), на якому не був присутній Відповідач, було прийнято рішення: Акт про порушення № КН 004229 від 30.11.2022 року задовольнити повністю та провести донарахування об`ємів природного газу за цінами закупівлі природного газу АТ «ХАРКІВГАЗ» за період з 30.05.2022 року по 29.11.2022 року в обсязі 1705,45 м3 вартістю 127344,61 грн., про що складено протокол засідання комісії та акт-розрахунок від 25.05.2023 року (копії додаються). 25.05.2023 року на засіданні Комісії з розгляду актів про порушення, комісією прийнято рішення: провести розрахунок вартості робіт, пов`язаних з демонтажем, транспортуванням та проведенням експертизи лічильника газу в сумі 5495,40 грн. Протокол засідання комісії від 25.05.2023 року та Акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) природного газу від 25.05.2023 року на суму 127344,61 грн., копію Акту експертизи лічильника газу, копію довідки про непридатність лічильника газу, розрахунок витрат проведення експертизи лічильника природного газу суму 5495,40 грн. та претензію щодо оплати витрат по експертизі на суму 5495,40 грн., Рахунок на оплату необлікованого (донарахованого) природного газу в сумі 127344,61 грн. та Рахунок на оплату витрат по експертизи в сумі 5495,40 грн. після засідання комісії Красноградського відділення АТ «ХАРКІВГАЗ» з розгляду актів про порушення та проведенні перерахунку (донарахування) або зміни режиму нарахування об`ємів природного газу у разі виявлення порушень вимог Кодексу газорозподільних систем, було направлено Відповідачу на його адресу. Надаючи правову оцінку встановленим фактам, суд вважає наступне. Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Згідно з частиною першою статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У відповідності до частини 2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків зокрема є договори та інші правочини. Частиною 3 ст. 11 ЦК України визначено, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Кодекс газорозподільних систем прийнятий Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2494 від 30.09.2015 року зареєстрований у Міністерстві юстиції України за №1379/27824 від 06.11.2015 року, а отже є актом цивільного законодавства, яким регулюються відносини оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені певні обставини та оцінка доказів, наданих сторонами. Відповідно до Закону України «Про ринок природного газу» з 01.07.2015 року функції постачання та розподілу природного газу розподілені. Постачальником природного газу є суб`єкт господарювання, який здійснює діяльність із постачання природного газу. В свою чергу, АТ «ХАРКІВГАЗ» провадив господарську діяльність з розподілу природного газу на території Харківської області, тобто був Оператором ГРМ на момент здійснення послуги. Кодексом ГРС визначено, що оператор газорозподільної системи - суб`єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні, відповідно до законодавства та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління. АТ «ХАРКІВГАЗ» надавало [PERSON] послуги з розподілу природного газу за адресою: [ADDRESS] - на ім`я Відповідача за вказаною адресою відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . Фактом приєднання Споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування) з АТ «ХАРКІВГАЗ» є підписана заява-приєднання до умов договору природного газу (для побутових споживачів) від 08.11.2016 року. Враховуючи зазначене, Відповідач фактично користувався послугами з розподілу газопостачання, вчиняв дії щодо акцептування Типового договору з розподілу природного газу визнаючи таким чином наявність правовідносин, а відтак взаємних прав та обов`язків, що з них випливають, що свідчить про прийняття ним (акцептування) умов договору про надання послуг з розподілу природного газу з AT «ХАРКІВГАЗ» на умовах Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року №2498. Типовий договір розподілу природного газу (далі - Договір) є публічним та регламентує порядок і умови забезпечення цілодобового доступу Споживача до газорозподільної системи, розподіл (переміщення) природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки до межі балансової належності об`єкта Споживача та переміщення природного газу з метою фізичної доставки Оператором ГРМ обсягів природного газу до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи (п. 1.1. Договору). Умови цього Договору однакові для всіх споживачів України та розроблені відповідно до Закону України «Про ринок природного газу» і Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року N2494 (п. 1.2. Договору). Відповідно до предмету Типового Договору розподілу природного газу Оператор ГРМ зобов`язується надати Споживачу послугу з розподілу природного газу, а Споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим Договором (п.2.1. Договору). Згідно першого речення п. 2.3. розділу II умов Типового Договору розподілу газу, при вирішенні всіх питань, що не обумовлені цим Договором, Сторони зобов`язуються керуватися Законом України «Про ринок природного газу» та Кодексом газорозподільних систем. Взаємовідносини оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу, а також правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газорозподільних систем визначені Кодексом ГРС. Національною комісією в пункті 1 глави 2 Розділу XI наведено вичерпний перелік порушень, внаслідок яких щодо споживача (несанкціонованого споживача) здійснюється нарахування не облікованих об`ємів природного газу. Підпункт 3 - несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ. Згідно цього ж Кодексу несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу - втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку (зокрема лічильника газу), у тому числі шляхом їх підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об`єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації), внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу (п. 4 глави 1 р. І Кодексу газорозподільних систем). Таким чином, законодавець визначає, що втручання в роботу - це цілеспрямовані умисні дії, які направлені на викривлення даних обліку природного газу. Кодексом газорозподільних систем встановлено, що для кваліфікації виявленого порушення, саме як «несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу» необхідна наявність цілого складу факторів. Згідно п. 4 глави 1 р. І Кодексу газорозподільних систем для виявлення несанкціонованого втручання необхідно довести три складові цього правопорушення, а саме: 1) дію, тобто несанкціоноване втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку; 2) спосіб втручання, тобто вчинене шляхом підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об`єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації); 3) наслідки, тобто витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу). При цьому, тільки наявність всіх трьох складових правопорушення дає змогу стверджувати, що споживачем було вчинено несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ. Згідно частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом(частини перша, п`ята, шоста, сьома статті 81 ЦПК України). Згідно частини першої статті 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (частина п`ята статті 263 ЦПК України). Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження (пункти 1 та 2 частини першої статті 264 ЦПК України). Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 04 квітня 2019 року у справі № 535/868/18 (провадження № 61-2151св19) вказано, що: «відмовляючи у задоволенні позову ПАТ «Полтавагаз», суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, встановивши повно та всебічно обставини справи, дослідивши, врахувавши та надавши оцінку всім поданим сторонами доказам за своїм внутрішнім переконанням на предмет їх належності, достовірності та достатності, обґрунтованого виходив із того, що позивач не довів достатніми та допустимими доказами факт вчинення відповідачем правопорушення на ринку природного газу щодо несанкціонованого відбору природного газу, пошкодження цілісності пломб, повірочного тавра лічильника газу, що впливає на результати вимірювання, або несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу, внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу (тобто знаходяться у причинно-наслідковому зв`язку). Суди попередніх інстанцій вірно вказали, що перерахунок (донарахування) об`ємів природного газу або зміна їх режиму нарахування здійснюється у випадку доведеності пошкодження лічильника газу або робота комерційного ВОГ чи його складових у позаштатному режимі, внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним ВОГ не обліковується або обліковується некоректно, але ПАТ «Полтавагаз» не доведено вчинення відповідачем таких дій, зокрема, актом експертизи лічильника газу від 02 березня 2018 року № 10608 встановлено факт зупинки відлікового механізму при дії спрямованого магнітного поля, однак не доведено та не встановлено факту впливу стороннього фактору на результати вимірювання або викривлення даних обліку природного газ». У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 24 жовтня 2018 року у справі № 914/2384/17 вказано, що: «відповідно до абз.3 п.1 розділу 2 глави ХІ Кодексу ГРС до порушень споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належить, зокрема, несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу). Згідно з п. 4 глави 1 розділу І Кодексу ГРС несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу є втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку (у тому числі, лічильника газу), у тому числі шляхом їх підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об`єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації), внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу. Проаналізувавши зміст вказаного положення, слід констатувати правильність висновку суду першої інстанції про те, що несанкціонованим втручанням є не лише доведення факту пошкодження конструкції ЗВТ/лічильника, зокрема, наявності наскрізного отвору у корпусі лічильника споживача, а й встановлення факту викривлення даних обліку природного газу (коли витрати природного газу комерційним вузлом обліку не обліковуються, обліковуються частково чи з порушенням). Висновок суду апеляційної інстанції про те, що самі по собі отвори є втручанням у роботу лічильника, які є аналогічними зриву пломби та не потребують проведення відповідної експертизи, не ґрунтуються на нормах права та здійснений внаслідок вільного помилкового тлумачення зазначених вище положень законодавства». Суд звертає увагу на те, що висновки комісії за результатами експертизи лічильника повинні відображати інформацію щодо наявності не облікованого (облікованого часткового) газу або викривлення даних обліку газу, що було наслідком виявленого втручання в роботу лічильника. Однак, за Актом експертизи лічильника №763 від 26.04.2023 року таких висновків надано не було. Зазначеним актом визначено: відносно цілісності заводської пломби та повірчого тавра відсутня навісна пломба завода-виробника, пломба-глушка на корпусі відлікового пристрою має ознаки фальсифікації, існує доступ до відлікового механізму та відносно цілісного відлікового механізму при відкритті виявлено механічні пошкодження корпусу відлікового пристрою в місці пломбування з середини, пошкодження відлікових барабанів та вказано про несанкціоноване втручання в роботу газового лічильника, що призводить до викривлення даних обліку природного газу при цьому відсутня інформація про похибку лічильника газу. За результатами ДП «УКРМЕТРТЕСТСТАНДАРТ» надано довідку від 26.04.2023 про непридатність законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки зокрема підставою для визнання ЗВТ непридатним вказано - невідповідність ідентифікаційних ознак захисного пломбування. Відсутність захисного пломбування в місцях, визначених виробником лічильника, а отже не встановлено пошкодження відлікового механізму. З даних викладених в актах КН №004229 від 30.11.2022 року про порушення та про виявлені порушення, акті експертизи №763 від 26.2023 року, довідки № 39-1-3/14591 від 26.04.2023 року не вбачається, що лічильник газу Premagas MKM G-6, заводський номер 9338295, внаслідок виявлених працівниками позивача порушень не обліковував спожитий відповідачем газ або показання лічильника внаслідок пошкоджень були викривлені. Акт експертизи від 26.04.2023 року не містить таких показників позачергової повірки як втрата тиску, герметичність, похибка лічильника за об`ємної витрати. Несанкціонованим втручанням є не лише доведення факту пошкодження конструкції ЗВТ/лічильника, зокрема, а й встановлення факту викривлення даних обліку природного газу (коли витрати природного газу комерційним вузлом обліку не обліковуються, обліковуються частково чи з порушенням). Схожий висновок міститься у постановах Верховного Суду від 31 липня 2019 року у справі № 904/4030/18, від 05 листопада 2019 року у справі № 922/137/19, від 28 грудня 2019 у справі № 911/721/19, від 12 березня 2020 року у справі № 920/1217/16, від 26 червня 2020 року у справі № 911/720/19, від 08 вересня 2020 року у справі № 922/4351/19, від 03 листопада 2020 року у справі № 908/554/19. Також суд звертає увагу, що повірка газових лічильників вимогам п.6.4.1 Рекомендацій Р 50-071-98 по зовнішньому вигляду. З наданих доказів до матеріалів справи вбачається, що на експертизі лічильника газу було здійснено лише тільки зовнішній огляд ЗВТ, про що свідчить Акт №763 від 26.04.2023 року та Довідка ДП «ДП «УКРМЕТРТЕСТСТАНДАРТ», а отже не встановлювалось викривлення даних обліку природного газу. Згідно з пунктами 4, 5 глави 6 розділу Х Кодексу ГРС за збереження і цілісність комерційних та дублюючих ВОГ та пломб (відбитків їх тавр) відповідає власник (користувач), на території або у приміщенні якого вони встановлені, що має бути зафіксовано у відповідному акті про пломбування. Засоби вимірювальної техніки, які є складовими комерційного ВОГ, підлягають періодичній повірці відповідно до вимог чинного законодавства та з урахуванням вимог глав 7 та 8 цього розділу. Згідно з положеннями пункту 6 глави 5 розділу XI Кодексу ГРС у разі незгоди споживача (несанкціонованого споживача) із зафіксованим в акті про порушення порушенням, яке стосується пошкодження пломб (крім факту їх відсутності або спрацювання магнітного індикатора), пошкодження ЗВТ/лічильника газу (крім явних ознак навмисного в них втручання), він може вимагати проведення їх експертизи чи позачергової або експертної повірки у порядку, визначеному цим Кодексом. Пунктом 8 глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРС акт про порушення має бути розглянутий комісією з розгляду актів про порушення оператора ГРС, яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення. Згідно з пунктом 11 глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРС за результатами розгляду акта про порушення на засіданні комісії може бути прийнято рішення про його задоволення (повністю або частково), або необхідність додаткового обстеження чи перевірки, або додаткових пояснень тощо, або скасування акта про порушення. При задоволенні комісією акта про порушення складається акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості. Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). Вирішуючи спір та аналізуючи доводи сторін, суд вважає, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що виявлені пошкодження лічильника газу призвели до викривлення даних обліку природного газу, тобто факт споживання відповідачем необлікованого природного газу та усіх складових цього правопорушення, зокрема наслідків (дії, що призвела до викривлення даних обліку природного газу та причинно-наслідкового зв`язку між втручанням в лічильник та діями відповідача) не доведений. Згідно до частин першої та другою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. За змістом статті 1166 ЦК України для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, необхідною є наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками, вини боржника. Наявність перших трьох з числа зазначених елементів доводиться особою, яка звернулася з вимогою про відшкодування збитків. Такий правовий висновок викладений Верховним Судом у постанові від 01 листопада 2018 року у справі № 905/2191/15. Отже для притягнення особи до майнової відповідальності необхідним є встановлення наявності всіх складових частин складу правопорушення, а саме: наявність неправомірного діяння, наявність шкоди, наявність причинного зв`язку між протиправним діянням та спричиненою шкодою та наявність вини. Для покладення на споживача відповідальності у виді нарахування вартості необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу вимагається встановлення факту, а не можливості несанкціонованого відбору природного газу з газорозподільних систем (крадіжка газу), про що може свідчити встановлений факт несанкціонованого втручання споживача у роботу засобу вимірювальної техніки (лічильника). Суд в черговий раз наголошує на тому, що несанкціонованим втручанням є не лише доведення факту пошкодження конструкції лічильника, а й встановлення факту викривлення даних обліку природного газу (коли витрати природного газу комерційним вузлом обліку не обліковуються, обліковуються частково чи з порушенням). Більш того, суд враховує, що донарахування ціни необлікованого об`єму газу це не штрафні санкції, в свою чергу - це витрати за використаний але несплачений газ. Тобто для того, щоб здійснити донарахування ціни необлікованого газу потрібно встановити той факт, що він певний час не обліковувався та не сплачувався, чого не було зроблено представниками газопостачальника та не враховувалося комісією під час прийняття рішення. Для доведення правомірності здійснених позивачем донарахувань відповідачу об`ємів природного газу необхідно довести наявність факту несанкціонованого втручання в роботу (лічильника газу) з боку відповідача. Наявні в матеріалах справи докази не містять інформації викривлення даних обліку природного газу, яке є обов`язковим наслідком несанкціонованого втручання у роботу лічильника газу. Крім того суд звертає увагу на те, що в Акті про демонтаж лічильника газу для проведення експертизи, не вказана остання дата повірки лічильника газу 1996 року випуску. Відповідно до Наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13.10.2016 №1747, який набув законної сили 29.11.2016 року для лічильника газу та пристроїв перетворення об`єму (використовуються для проведення розрахунків за поставлений та/або спожитий природний газ) класу 1,0 установлено міжповірочний інтервал 2 роки, класу 1,5 8 років. Отже, суд приходить до висновку що позивачем не доведено обставин несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ з боку відповідача. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Висновки за результатами розгляду справи. Враховуючи, що підставою покладення на споживача відповідальності у виді нарахування вартості необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу є встановлення фактів несанкціонованого втручання споживача у роботу засобу вимірювальної техніки (лічильника) та викривлення даних обліку природного газу (коли витрати природного газу комерційним вузлом обліку не обліковуються, обліковуються частково чи з порушенням), а не сам факт виявлення пошкодження лічильника газу, суд вважає, що позивач не довів свої позовні вимоги. Тобто позивачем не доведено наявність трьох елементів складу цивільного правопорушення - протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками. Враховуючи, що суд прийшов до висновку про те, що позивачем не доведено обставин несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ з боку відповідача, що призвело до викривлення даних обліку газу, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні даного позову. Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Розподіл судових витрат. Згідно з вимогами ч.ч.1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір та інші судові витрати, пов`язані із розглядом справи, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача. Враховуючи, що суд відмовляє в задоволенні позову, за таких обставин судові витрати по справі покладаються на позивача. На підставі викладеного і

Outcome: dismissed