Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-18 00:00:00

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшла вказана позовна заява. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями матеріали позову передані на розгляд судді Саадулаєву А.І. Предметом позову є стягнення з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 2833,00 грн. щомісячно, з індексацією стягуваних сум відповідно до Закону, починаючи з 01.10.2023 року та до досягнення [PERSON] двадцяти трьох років або припинення навчання. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 08.01.2024 року відкрито провадження у справі. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач і відповідач перебували в зареєстрованому шлюбі з 27.08.2004 по 05.07.2023, що підтверджується рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 05.06.2023 у справі № 761/6311/23. Від шлюбу народилось п`ятеро дітей, зокрема, дочка [PERSON] , [INFO] . З 25.06.2023 дочка [PERSON] стала повнолітньою. Наразі [PERSON] продовжує навчання, здобуває вищу освіту, з 01.10.2023 зарахована студентом денної форми навчання Інституту дизайну та реклами Національної академії керівних кадрів культури і мистецтв, термін навчання до 30.06.2027. В зв`язку з продовженням навчання, повнолітня донька [PERSON] , яка проживає разом із позивачем, потребує матеріальної допомоги. Відповідач надавати матеріальну допомогу дочці відмовився. Відповідач правом на подання відзиву не скористався. В судовому засіданні, яке відбулось 19.02.2024 року, позивач позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити з підстав викладених у позові, пояснила, що відповідач має фінансову можливість сплачувати аліменти. В судовому засіданні, яке відбулось 19.02.2024 року, відповідач заперечив проти задоволення позовних вимог, пояснив, що є особою з інвалідністю ІІІ групи, не працює з 2022 року, та має лише дохід у вигляді матеріальної допомоги, як інваліду ІІІ групи, отже, не має можливості оплачувати навчання. В судовому засіданні, яке відбулось 19.02.2024 року, третя особа просила позов задовольнити, призначити аліменти, та те, що вона не має можливості працювати та сплачувати кошти за навчання. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Як встановлено судом під час розгляду справи, позивач і відповідач перебували в зареєстрованому шлюбі з 27.08.2004 по 05.07.2023, що підтверджується рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 05.06.2023 у справі № 761/6311/23. Як вбачається із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [INFO] народилась [PERSON] , батьками якої є [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 20,07.2023 у справі № 761/14587/23, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 25.10.2023, зокрема, вирішено: стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 2833,00 грн. щомісячно, з Індексацією стягуваних сум відповідно до Закону, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дати пред`явлення позову 28 квітня 2023р. та до досягнення дитиною повноліття ( [INFO] ). Як вбачається із копії студентського квитка серії [NUMBER] та копії довідки №99 від 10.10.2023, [PERSON] здобуває вищу освіту, з 01.10.2023 зарахована студентом денної форми навчання Інституту дизайну та реклами Національної академії керівних кадрів культури і мистецтв, термін навчання до 30.06.2027. Як вбачається із копії пенсійного посвідчення серії [NUMBER] , [PERSON] є пенсіонером по інвалідності 3 групи. Як вбачається із копії свідоцтва про право власності на житло від 10.09.2013 року, квартира за адресою: [ADDRESS] , належить на праві приватної спільної часткової власності в рівних частках [PERSON] та членам його сім`ї: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Дослідивши докази, заслухавши пояснення позивача, відповідача, третьої особи, суд дійшов такого висновку. Відповідно до положень ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Статтею 199 Сімейного кодексу України (далі -СК України) передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно із ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину до досягнення нею повноліття (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка передбачає, зокрема обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті199, 200, 201 цього Кодексу). При визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Як роз`яснено в п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 № 3 обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Зазначена правова позиція висловлена у Постановах Верховного Суду від 24 січня 2019 року у справі № 225/1447/16-ц та від 17 квітня 2019 року у справі № 644/3610/16-ц. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Сімейний кодекс України виходить із принципів рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину чи доньці, які продовжують навчання, зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх син (дочка). Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Разом з тим, судом при визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу та проживання за місцем його знаходження. Аналогічна правова позиція висвітлена в Постанові Верховного Суду від 17 червня 2020 року у справі № 761/10510/17. Відтак з системного аналізу вказаних норм слідує, що під час розгляду справ за позовом про стягнення аліментів на повнолітніх дітей, які продовжують навчання, підлягають доказуванню та встановленню обставини, зокрема, потреба повнолітньої дитини в матеріальній допомозі у зв`язку з продовженням навчання та наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Вирішуючи даний спір, суд приймає до уваги те, що [PERSON] здобуває вищу освіту, з 01.10.2023 зарахована студентом денної форми навчання Інституту дизайну та реклами Національної академії керівних кадрів культури і мистецтв, термін навчання до 30.06.2027, стипендію не отримує, проте матеріали справи не містять жодних доказів, що та батько має можливість надавати матеріальну допомогу. Хоча доведення саме цих обставин покладається на позивача. Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] .

Outcome: dismissed