Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-25 00:00:00

Позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , в інтересах яких діє адвокат Білоус І.М., звернулися до суду з позовом до Головного управління ДПС у Вінницькій області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, Міністерства юстиції України, про зняття арешту з майна, а саме зняти арешт (припинити обтяження) нерухомого майна - квартири [ADDRESS] , зареєстрований Першою вінницькою державною нотаріальною конторою 12\~липня 2007 року за № 5290488 на підставі ухвали Ленінського районного суду м. Вінниці б/н без дати; архівний номер: 2184VINNITSA1; архівна дата 28.04.1998 року; дата виникнення 09.06.1997 року; № реєстра 10-161; внутр. № 4701043D25ЕF43315228 та виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна обтяження № 5295498, зареєстроване Першою вінницькою державною нотаріальною конторою 13 липня 2007 року за № 5295498 на підставі ухвали Ленінського районного суду м. Вінниці, б\\н (архівний номер № 4572VINNITSA1, архівна дата: 06.05.1998, дата виникнення: 20.02.1997, № реєстра: 10-46, внутр. № 7D01042726ЕF4В2А8242). Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач відповідно до свідоцтва про право власності на житло серії [NUMBER] , виданого на підставі рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради № 170 від 24.01.2008 року, [PERSON] , є власником 1/5 частки трикімнатної квартири [ADDRESS] . Співвласниками вказаної квартири в рівних частках: його мати - [PERSON] , батько - [PERSON] , брат [PERSON] , брат - [PERSON] . Брат [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 23.07.2022 року. Після смерті [PERSON] батьки [PERSON] та [PERSON] звернулися до Першої Вінницької державної нотаріальної контори з метою оформлення спадщини за законом, але отримали відмову через те, що на 1/5 частку у квартирі [ADDRESS] , що належить [PERSON] накладено арешт. Відміток про знаття арешту по фонду Першої вінницької державної нотаріальної контори не виявлено. У відповіді Першого відділу державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 11.08.2023 року №103727/15.26-25/40 зазначено, що станом на 11.08.2023 року у відділі на виконанні відсутні виконавчі документи про стягнення із [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , проживаючого за адресою [ADDRESS] , коштів на користь фізичних та юридичних осіб, держави та інших майнових зобов`язань. На підставі відповіді Вінницького міського суду Вінницької області від 18.09.2023 №05-07/67/2023 інформації щодо розгляду Ленінським районним судом м. Вінниці справ стосовно [PERSON] , в період з 1997 по 2008 роки, згідно алфавітними показниками цивільних, кримінальних справ та справ про стягнення аліментів Ленінського районного суду м. Вінниці в період з 1997 по 2008 рік судових проваджень стосовно [PERSON] не зареєстровано. Таким чином, у зв`язку з накладеним на квартиру арештом, який на даний час є безпідставним, позивачі обмежені у вчиненні юридично значущих дій щодо житла та нерухомого майна, а тому були змушенні звернутися до суду із даним позовом. Ухвалою суду від 30.11.2023 року було відкрите спрощене позовне провадження у справі з повідомленням (викликом) осіб. На адресу відповідача та третьої особи, судом була надіслана копія ухвали про відкриття провадження у справі, у якій був встановлений строк для подання відзиву та письмових пояснень, а також копія позовної заяви і доданих до неї документів. 19.12.2023 року представником третьої особи Івановим Ю.В. до суду подано письмові пояснення, в яких зазначено, що Міністерство юстиції\~України наділене\~організаційними та\~контрольними функціями\~у сфері\~державної реєстрації\~речових прав\~на нерухоме\~майно та\~їх обтяжень,\~а скасування\~рішення державного\~реєстратора на\~підставі судового\~рішення проводиться\~державним реєстратором,\~тобто,\~громадянином України,\~який перебуває\~у трудових\~відносинах з\~суб`єктом державної\~реєстрації прав\~(виконавчим\~органом сільської,\~селищної та\~міської ради,\~Київська,\~Севастопольська міською,\~районною,\~районною у\~містах Києві\~та Севастополі\~державною адміністрацією),\~нотаріусом,\~державним,\~приватним виконавцем\~у визначених\~законом випадках. Представник третьої\~особи у\~справі стверджує,\~що державна\~реєстрація є\~самостійним повноваженням\~державного реєстратора\~(нотаріуса),\~який самостійно\~приймає рішення\~за результатом\~розгляду заяв\~у сфері\~державної реєстрації\~прав а\~Міністерство юстиції\~України не\~є тим\~суб`єктом,\~який безпосередньо\~здійснює державну\~реєстрацію прав\~на нерухомість. Крім того,\~згідно частини\~3\~статті 53\~Цивільного процесуального\~кодексу України,\~якщо суд\~при вирішенні\~питання про\~відкриття провадження\~у справі\~або при\~підготовці справи\~до розгляду\~встановить,\~що рішення\~суду може\~вплинути на\~права та\~обов`язки осіб,\~що не\~є стороною\~у справі,\~суд залучає\~таких осіб\~до участі\~у справі\~як третіх\~осіб,\~які не\~заявляють самостійних\~вимог щодо\~предмета спору. Тому, зазначає, що виходячи із положень вищевказаної статті, треті особи повинні мати певний юридичний інтерес в результатах розгляду судом справи. Це пов`язано з тим, що рішення, прийняте судом у справі, може вплинути на правове становище цих осіб. Оскільки, Міністерство юстиції України не здійснює реєстраційні дії, ухвалення рішення по справі не вплине на права та обов`язки зазначеного органу. Тому вважає, що позивачами необґрунтовано залучено Мін`юст до участі у справі, вважаємо за необхідне виключити з кола третіх осіб Міністерство юстиції України. Також на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву від завідувача Першої вінницької державної нотаріальної контори Берещук О.В., в якому представник відповідача позовні вимоги не визнає у повному обсязі з наступних підстав. Згідно довідки Державного нотаріального архіву Вінницької області від 10.07.2023 року, за № 1320/01-14 на підставі повідомлення Ленінського районного суду м. Вінниці від 02 лютого 1997 року за вих. № 1-3-Л, яке надійшло до Першої вінницької державної нотаріальної контори 20 лютого 1997року за вх. № 221, накладено заборону відчуження на усе майно, що належить [PERSON] , [INFO] , місце проживання якого: [ADDRESS] . Підстав для зняття заборони до Першої вінницької державної нотаріальної контори не надходило. Нотаріус є публічною особою, якій державою надано повноваження по посвідченню прав і фактів, що мають юридичне значення, та вчиненню інших нотаріальних дій з метою надання їм юридичної вірогідності. Нотаріус не є учасником цивільних правовідносин між сторонами правочину та порушником прав, що виникають із цих відносин. У Першої вінницької державної нотаріальної контори відсутня процесуальна заінтересованість в предметі спору. Накладення арешту було здійснене Першою вінницькою державною нотаріальною конторою відповідно до норм Цивільного кодексу України, Закону України «Про нотаріат», Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та інших законів та підзаконних нормативно-правових актів, які діяли на момент надходження повідомлення. Отже, Перша вінницька державна нотаріальна контора є неналежним відповідачем у справі, а тому представник посилаючись на те, що Велика Палата Верховного Суду в постанові від 30.01.2019у справі №552/6381/17 зазначає, що у разі, якщо норма матеріального права, яка підлягає застосуванню за вимогою позивача, вказує на те, що відповідальність повинна нести інша особа, а не та, до якої пред`явлено позов, суд відмовляє в позові до неналежного відповідача з цієї підстави. У вказаній постанові Суд вказує на те, що встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. До початку розгляду справи по суті представник позивачів адвокат Білоус\~І.М. звернулася до суду із клопотанням про заміну неналежного відповідача у справі з Першої вінницької державної нотаріальної контори на належного відповідача Головне управління ДПС у Вінницькій області та просила здійснити розгляд без її участі та участі її довірителів. На підставі ухвали суду від 29.01.2024 року клопотання представника позивачів адвоката Білоус І.М. задоволено та здійснено заміну неналежного відповідача Першу вінницьку державну нотаріальну контору на Головне управління ДПС у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця,21000). 23.02.2024 року на адресу суду від Головного управління ДПС у Вінницькій області надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що відповідно до інтегрованих карток ІКС «Податковий блок» по [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] немає податкового боргу, недоїмок зі сплати єдиного внеску, іншої заборгованості з платежів. Крім того повідомляють про те, що станом на 21.02.2024 року відсутні будь-які записи в державному реєстрі обтяжень рухомого майна по всіх платниках. Просять суд відмовити у задоволенні заявлених позовних вимог за їх безпідставності та розгляд справи здійснювати без участі представника відповідача. Позивачі та їх представник в судове засідання не з`явилися, але від представника позивачів адвоката Білоус І.М. надійшла заява про розгляд справи без участі позивачів та їх представника, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Представник третьої особи Міністерство юстиції\~України в судове засідання не з`явився, з невідомих суду причин, в матеріалах справи наявні письмові пояснення з приводу позовних вимог, т в яких також зазначено, що третя особа покладається на розсуд суду при ухваленні рішення. Фіксування судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши представлені суду докази в їх сукупності та взаємозв`язку вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. З матеріалів справи встановлено, відповідно до свідоцтва про право власності на житло серії [NUMBER] , виданого на підставі рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради № 170 від 24.01.2008 року, [PERSON] , є власником 1/5 частки трикімнатної квартири [ADDRESS] . Співвласниками вказаної квартири в рівних частках: його мати - [PERSON] , батько - [PERSON] , брат [PERSON] , брат - [PERSON] . Брат [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 23.07.2022 року. Після смерті [PERSON] батьки [PERSON] та [PERSON] звернулися до Першої Вінницької державної нотаріальної контори з метою оформлення спадщини за законом, але отримали відмову через те, що на 1/5 частку у квартирі [ADDRESS] , що належить [PERSON] накладено арешт. Згідно відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, на квартиру [ADDRESS] , власник [PERSON] , накладено арешт, зареєстрований Першою вінницькою державною нотаріальною конторою 13 липня 2007 року за № 5295498 на підставі ухвали Ленінського районного суду м. Вінниці, б\\н, , (архівний номер № 4572VINNITSA1, архівна дата: 06.05.1998, дата виникнення: 20.02.1997, № реєстра: 10-46, внутр. № 7D01042726ЕF4В2А8242). За змістом Довідки Державного нотаріального архіву Вінницької області від 10.07.2023 року № 1320/01-14 арешт накладено 20.02.1997 року за реєстровим №10-46 на підставі повідомлення Ленінського районного суду м. Вінниці від 02.02.1997 за вих. №1-3-Л, яке надійшло до Першої вінницької державної нотаріальної контори 20.02.1997 за вх. №221. Відміток про знаття арешту по фонду Першої вінницької державної нотаріальної контори не виявлено. У відповіді Першого відділу державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 11.08.2023 року №103727/15.26-25/40 зазначено, що в результаті перевірки автоматизованої системи виконавчих проваджень, журналів обліку виконавчих проваджень переданих державному виконавцю та журналів реєстрації вхідних документів про відкриття виконавчого провадження встановлено, що станом на 11.08.2023 року у відділі на виконанні відсутні виконавчі документи про стягнення із [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , проживаючого за адресою [ADDRESS] , коштів на користь фізичних та юридичних осіб, держави та інших майнових зобов`язань. Згідно відповіді Вінницького міського суду Вінницької області від 18.09.2023 №05-07/67/2023 інформації щодо розгляду Ленінським районним судом м. Вінниці справ стосовно [PERSON] , в період з 1997 по 2008 роки, згідно алфавітними показниками цивільних, кримінальних справ та справ про стягнення аліментів Ленінського районного суду м. Вінниці в період з 1997 по 2008 рік судових проваджень стосовно [PERSON] не зареєстровано. Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого права та інтересу. Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. (ч. 1 ст. 48 ЦПК України). Предметом позову, який на даний час перебуває в провадженні суду, є зняття арешту з нерухомого майна. Як роз`яснено в п. 2 Постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ від 03.06.2016 № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення (стаття 3 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV "Про виконавче провадження" (у редакції Закону України від 04 листопада 2010 року № 2677-VI) (далі - Закон про виконавче провадження). Згідно ч. ч. 3, 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом (ч. 5 ст. 12 ЦПК України). Таким чином, судом в ході розгляду справи встановлено, що позивачі не можуть реалізувати своє право на вільне здійснення користування та розпорядження своїм майном, оскільки на нього накладений арешт, який не можливо зняти в позасудовому порядку, так як на даний час виконавче провадження, в межах якого накладено арешти, вже завершено та знищено, що порушує їх законні права та інтереси як власників майна, в тому числі і стосовно права вільного розпорядження належним їм майном. Відповідно до статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація прав є обов`язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав. Держава гарантує достовірність зареєстрованих прав на нерухоме майно. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону запис про скасування державної реєстрації прав до державного реєстру прав вноситься у разі скасування на підставі рішення суду документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав. Згідно ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частиною 1 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений його права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна, права якого порушені, має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таке право особи реалізується шляхом звернення до суду з позовом про захист свого порушеного права та усунення будь-яких перешкод у вільному та на власний розсуд користуванні та розпорядженні майном. Відповідно до Положення про Єдиний держаний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 09.06.1999 р. №\~31/5, зареєстрованим в Мін`юсті 10.06.1999 р. за № 364/3657, реєстр заборон це електронна база даних, яка містить відомості про обтяження нерухомого майна, а саме: накладені заборони та арешти нерухомого майна; вилучення записів про заборони відчуження та арешти нерухомого майна; тимчасові застереження щодо нерухомого майна та видані витяги з реєстру заборон. Реєстраторами реєстру заборон є державні нотаріальні контори, державні нотаріальні архіви, приватні нотаріуси, які уклали відповідні договори з адміністратором і мають повний доступ до реєстру заборон через комп`ютерну мережу; державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України та його регіональні філії в частині внесення відомостей щодо податкових застав та арештів, накладених органами державної влади. Відповідно до п. 74,75 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 № 868. для проведення державної реєстрації обтяжень речових прав на нерухоме майно необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід та припинення обтяжень таких речових-прав. та інші документи, визначені цим Порядком. Документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення обтяжень речових прав на нерухоме майно, є: рішення суду щодо обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили; рішення державного виконавця щодо обтяження речових прав на нерухоме майно; інші акти відповідних органів державної влади та посадових осіб згідно із законом. Згідно з приписами Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника припиняється на підставі винесеної державним, приватним виконавцем постанови про: - закінчення виконавчого провадження на підставі пунктів 1 - 3, 5 - 7, 9 - 12. 14. 15 частини першої статті 39 Закону; - повернення виконавчого документа стягувану на підставі пунктів 1,3. 11 частини першої статті 37 Закону; - зняття арешту з майна боржника з підстав, передбачених статтею 59 Закону. Арешт з майна боржника також знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, у разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого Законом. Відповідно до ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (утому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувана про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову. Відповідно до ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Арешт з майна боржника також знімається у разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого Законом. З урахуванням вище викладеного, будь - які виконавчі провадження щодо позивачів, в тому числі і виконавчі провадження відносно [PERSON] відсутні, тому арешт з майна позивачів може бути знятий лише за відповідним судовим рішенням. За таких підстав позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved