Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-13 00:00:00

01.12.2023 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовані тим, що 03.06.2017 року сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: [PERSON] , [INFO], яка проживає з позивачем. Спір про її місце проживання відсутній. Шлюбні відносини з відповідачем фактично припинені з липня 2023 року. З того часу сторони спільне господарство не ведуть, шлюбних відносин не підтримують. Сімейне життя з відповідачем не склалося через зраду з його боку. Шлюб між сторонами носить формальний характер. Майновий спір відсутній. Позивач вважає, що подальше спільне життя з відповідачем і збереження з ним шлюбу суперечить її інтересам. Відновлювати дошлюбне прізвище після розірвання шлюбу не бажає. Позивач просить розірвати шлюб між сторонами. Судові витрати стягнути з відповідача. Позивач в судове засідання не з`явилася. Надала до суду заяву, в якій просить слухати справу у її відсутність. Не заперечує проти заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився. Надав до суду заяву в якій просить справу розглянути без його участі, позов визнає повністю та не заперечує проти розірвання шлюбу. Розгляд справи здійснюється на підставі ст. 279 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В порядку спрощеного позовного провадження вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що 03 червня 2017 року сторони зареєстрували шлюб у Добропільському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №73, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] , виданим 03 червня 2017 року (а.с.14). Від спільного проживання сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження виданого Добропільським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області 13 квітня 2018 року (а.с. 9). Судом встановлено, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені, з липня 2023 року сторони не проживають однією сім`єю. Майнового спору сторонами не заявлено. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, а шлюб розірванню, оскільки в судовому засіданні встановлено, що сторони фактично не підтримують шлюбні відносини, сім`я розпалась і існує лише формально, з липня 2023 року не проживають однією сім`єю. Збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У відповідності до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач змінювати прізвище не бажає. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Частиною першою ст. 141 ЦПК України, встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з наданої квитанції, позивач за подання даного позову до суду, сплатив судовий збір в розмірі 1073 грн. 60 коп., виходячи з розміру, встановленого п.п.3 п. 1 ч.2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", що підлягає відшкодуванню.

Outcome: approved