Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання батьківства та стягнення аліментів на неповнолітню дитину. Позовні вимоги мотивувала тим, що в період часу з 25.07.2017 по 17.01.2021 разом із [PERSON] мали стосунки та проживали однією сім`єю. Від спільного проживання у них народилась донька [PERSON] , [INFO] . Реєстрація доньки проведена 28 вересня 2018 року у Снятинському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, про що цього ж дня було складено відповідний актовий запис №137 та видано свідоцтво про народження дитини серії [NUMBER] . Дитина зареєстрована відповідно до частини першої ст.135СК України на прізвище " [PERSON] ", по батькові " [PERSON] ", у графі батько зазначено " [PERSON] ", а в графі мати - " [PERSON] ". Позивачка також зазначає, що після народження дитини вони продовжували періодично проживати разом, відповідач брав участь у вихованні доньки. Однак, на даний час [PERSON] не допомагає у вихованні та матеріальному забезпеченні доньки [PERSON] , а остання потребує постійного лікування. Вказаний факт стверджується довідкою №48 КНП "Снятинська багатопрофільна лікарня" Снятинської МР. Відповідач у свою чергу, має постійний заробіток, офіційно не працевлаштований, однак займається пасажирськими перевезеннями та здає в оренду житлові кімнати. Добровільно надавати кошти на утримання доньки не бажає. Тому, [PERSON] просила визнати [PERSON] , [INFO] батьком дитини [PERSON] , [INFO] ; виключити з актового запису про народження [PERSON] , [INFO] відомості про [PERSON] , як батька; внести відомості до актового запису про народження [PERSON] [INFO] відомості про батька дитини, зазначивши батьком дитини [PERSON] ; стягнути із [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі у розмірі 4000 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, а також понесені нею судові витрати, а саме 992,40 грн. судового збору та 2500,00 грн. витрат на правничу допомогу. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. 01.02.2024р. [PERSON] подано суду відзив, в якому відповідач зазначив, що визнає вимоги про визнання батьківства. Однак позовну вимогу про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини визнає частково, у розмірі 1500 грн., оскільки на даний час ніде не працює, є особою пенсійного віку, часто хворіє, на утриманні має трьох неповнолітніх дітей, сім`я проживає на виплати державних соціальних допомог та його пенсію. Представник відповідача подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності та відсутності [PERSON] . Представник третьої особи Снятинського відділу ДРАЦС подала до суду заяву про розгляд справи у відсутності представника. Відповідно до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши і перевіривши зібрані докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов обгрунтований, підставний та підлягає до частково задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що між сторонами існували стосунки, як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу, в період з 2017р по листопад 2021року. Відповідно до актового запису про народження за №137 від 28.09.2018року, складеного Снятинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, [PERSON] народилась [INFO] . Батьком дитини зазначений [PERSON] , матір`ю [PERSON] . Відповідно до довідки про склад сім`ї, складеною виконавчим комітетом Снятинської міської ради від 31.01.2022 №68, до складу сім`ї [PERSON] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] входять: донька [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] . Згідно довідки №48 про потребу дитини (дитини-інваліда) у домашньому догляді наданої КНП "Снятинська багатопрофільна лікарня" Снятинської МР, [PERSON] , [INFO] , яка проживає в [ADDRESS] , потребує домашнього догляду, а згідно Виписок із медичних карток стаціонарного хворого та Довідки Снятинського центру ПМСД від 18.02.2022, [PERSON] [INFO] хворіє та потребує лікування у центрі стоматологічної імплантації. Відповідно до свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] , 05 липня 2022 року зареєстрували шлюб. Згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] , у [PERSON] та [PERSON] , [INFO] народився син [PERSON] . Згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] , у [PERSON] та [PERSON] , [INFO] народилась донька [PERSON] . Згідно акту обстеження умов проживання сім`ї [PERSON] по [ADDRESS] вбачається, що за вказаною адресою проживають: [PERSON] , 1962 р.нар. батько, [PERSON] , 1985 р.нар. мати, [PERSON] , 2023 р.нар. донька, [PERSON] , 2022 р.нар. син, [PERSON] , 2017 р.на. донька [PERSON] . Сім`я проживає на виплати соціальних допомог УСЗН. Відповідно до виписки з історії амбулаторної картки № [NUMBER] , наданої ФОП сімейним лікарем [PERSON] . [PERSON] , 1962 р.нар. знаходиться з 06.11.2021р. на "Д" обліку з діагнозом: ІХС кардіосклероз дифузний атеросклеротичний. СН ІІ ІІ ФК. Артеріальна гіпертензія ІІ. Хронічний бронхіт. Хронічний тонзиліт. Хронічна еритематозна - ексудативна гастропатія в стані постійного загострення, на фоні нервового розладу. Хронічний холецисто-панкреотит в стадії нестійкої ремісії. ДЕ ІІ з вестібо-антральним синдромом. Ускладненим нервовими розладами, стійкий больовий синдром у хребті. Головна кластера біль. Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 Сімейного кодексу України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. Згідно статті 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: 1) за заявою матері та батька дитини; 3) за рішенням суду. Відповідно до частини першої статті 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно статті 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу (абзац 2 частини 1 статті 130 СК України). Рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах реєстрації актів цивільного стану (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено) (пункт 9 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»). Згідно із частинами першою, шостою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно статті 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обгрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Згідно з роз`ясненнями наданими у п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», резолютивна частина рішення щодо визнання батьківства повинна містити в собі всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства в органах РАЦС (прізвище, ім`я по батькові матері й батька, число місяць і рік народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Відповідно до статті 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження. Згідно з пункту 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, що затверджені наказом МЮ України від 12.01.2011 №96/5, підставою для внесення змін в актовий запис цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. На підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду (п. 2.16.4). Щодо позовних вимог про стягнення аліментів суд виходить з наступного: Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, оскільки забезпечує одержання коштів, необхідних для її життєдіяльності. Положеннями статті 27 Конвенції ООН про права дитини визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового та духовного розвитку. Сюди входить належне харчування, житло, одяг. Батьки несуть відповідальність за забезпечення належного життєвого рівня дитини. Держава має вживати необхідних заходів щодо надання допомоги батькам у здійсненні цього права. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Сучасний підхід до вирішення сімейних спорів за участі дитини передбачає, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини (Конституція України, статті 3, 9, 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, рішення у справі «М. С. проти України» від 11 липня 2017 року (заява № 2091/13), статті 7, 141, 150, 153, 155 СК України). Згідно зі статтею 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частинами 1-3 статті 181 Сімейного Кодексу України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Частинами 1-2 статті 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Аналогічні обставини викладені в пункті 17 постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Згідно частини першої статті 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина 1 статті 2 ЦПК України). Суд зауважує, що право вибору способу стягнення аліментів належить тому з батьків, разом з яким проживає дитина. На підставі викладеного, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, а тому відповідача слід визнати батьком малолітньої [PERSON] та стягувати з нього на користь позивачки аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 2200 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Стягнення аліментів розпочати з 21.12.2023р., з дати закінчення виконавчого провадження, яке закінчено згідно постанови Верховного Суду України від 07.12.2023р. Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», позивач звільнена від сплати судового збору за вимогу про стягнення аліментів, тому він підлягає стягненню з відповідача в дохід держави у сумі 992,40 грн. На підставі викладеного, ст. 27 Конвенції ООН про права дитини, ст. 5 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.51 Конституції України, ст.ст. 5, 121, 125, 126, 128, 129, 130, 134, 135, 180-183, 191 СК України, ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства»,п.п. 9, 17 Постанови Пленуму ВС України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом МЮ України від 12.01.2011 № 96/5,

Outcome: approved