Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-25 00:00:00

АТ «Акцент-Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості у сумі 101761,12 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 17.09.2018 року [PERSON] приєднався до Умов та правил надання банківських послуг в А-Банку з метою укладання кредитного договору № б/н та отримання кредитної картки. Відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 46,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. АТ «Акцент-Банк» здійснювало обслуговування картки, а [PERSON] зобов`язалася у певні строки здійснювати погашення заборгованості, проте через неналежне виконання умов договору виникла заборгованість на вказану суму, яку позивач просить стягнути та судові витрати по справі. Ухвалою судді від 04 січня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 26 лютого 2024 року. 22.01.2024 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому сторона відповідачка просила у задоволенні позову відмовити. Зокрема послалася, що договір приєднання до умов надання банківської послуги не може розцінюватися, як укладення договору на взаємовигідних умовах, Банк двічі змінював кредитний ліміт в односторонньому порядку, позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту видачі кредитних коштів та наявності заборгованості у заявленому розмірі. Крім того, просила застосувати строк позовної давності. 05.02.2024 року до суду від позивача надійшли заперечення на відзив на позов, в якому зазначено, що Анкета-заява про приєднання до умов договору підписана власноруч відповідачкою, яка ознайомлена із Умовами та Правилами надання банківських послуг та тарифами, з якими погодилася. Щодо строку позовної давності зазначено, що остання оплата боргу боржницею була здійснена 23.01.2023 року в сумі 550,00 грн., якою вона підтвердила визнання наявності вказаного боргу, строки позовної давності були перервані і з вказаної дати вони починають свій перебіг спочатку, а тому, строк позовної даності не пропущено. 26.02.2024 року сторони у судове засідання не прибули. Від представника Банку у запереченнях на відзив на позов міститься просьба розглянути справу без участі представника, на задоволенні позову наполягає. Від представника відповідачки, адвоката Сікорської І.С., надано заяву про розгляд справи без участі сторони відповідачки. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: 17.09.2018 року [PERSON] приєднався до умов та правил надання банківських послуг в А-Банку з метою укладання кредитного договору б/н та отримання кредитної картки. На підставі Анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг їй надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 46,80 % щомісячно на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.9-10). АТ «Акцент-Банк» свої зобов`язання за договором та угодою виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачці кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідно до умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Відповідачка порушила умови договору, не виконала їх на даний час, допустивши прострочення платежів, у зв`язку з чим, станом на 28.10.2023 року за нею рахується заборгованість за вищезазначеним договором загальною сумою 101761,12 грн., яка складається з 52247,75 грн. заборгованість за кредитом, 44513,37 грн. заборгованість за відсоткам. (а.с.6-8). Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти . Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Щодо посилання відповідача та представника відповідача на те, що матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей витяг з Умов та правил, [PERSON] як відповідачка розуміла, ознайомилася і погодився з ним, підписуючи Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачкою кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, а також щодо того, що Умови та Правила надання банківських послуг, які наявні в матеріалах справи, не містять ані особистого підпису позичальника, ані дати їх складання, суд зазначає наступне. Так, позивач долучив до позовної заяви витяг Умов та Правил надання банківських послуг та витяг з тарифів користування кредитною карткою «Універсальна», Універсальна GOLD», які не мають підпису відповідачки (а.с.22-29). Однак, матеріали справи містять паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка», який підписаний особисто електронним підписом відповідачкою [PERSON] (а.с.10). Згідно вказаного паспорту споживчого кредиту процентна ставка, відсотків річних для ліміту кредиту до 50000 грн. становить 3,9% в місяць (46,8% річних). Порядок повернення кредиту: щомісяця до 25 числа поточного місяця 5% від заборгованості на кінець попереднього місяця, але не менше 100 грн. та не більше залишку заборгованості. Дата надання інформації: 17.09.2018 року. Особисто підписавши паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка», відповідачка погодилася з умовами, які визначені цим паспортом, у зв`язку з чим суд вважає, що наявні підстави для стягнення заборгованості за тілом кредиту та відсотками за тілом. З наданого розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачка користувалася кредитними коштами, вносила кошти на погашення заборгованості остання дата 23.01.2023 року. Враховуючи викладене вище, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості у сумі 101761,12 грн. обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, що визначено частино 2 статті 77 ЦПК України. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1, 2, 5ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Суд постановляє рішення в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають задоволенню. Посилання сторони відповідачки на пропуск строку позовної давності та застосування наслідків його пропуску є безпідставними. Відповідно до глави 19 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Судом встановлено, що остання сплата відповідачкою грошових коштів за спірним кредитним зобов`язанням відбулася 23.01.2023 року в сумі 550,00 грн., що вбачається із розрахунку заборгованості (а.с.6-8), що свідчить про визнання нею свого боргу. Тому, перебіг строку позовної давності перервався і почав свій новий перебіг з даної дати, а с позовом позивач звернувся 28.11.2023 року, тобто в межах 3-х років. Иому суд вважає, що строк позовної давності не пропущено. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду позивач сплатив судовий збір у розмірі 2 684,00 грн. Суд розподіляє судові витрати відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (100 %), та стягує з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору у розмірі 2 684 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved