Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-25 00:00:00

Херсонська обласна прокуратура звернулась до суду із вищевказаним позовом, в якому просить: - скасувати рішення державного реєстратора Херсонської обласної філії комунального підприємства «Центр державної реєстрації» Садківської сільської ради, Херсонської області про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №43904815 від 07.11.2018 року з одночасним припиненням права власності [PERSON] на земельну ділянку площею 2,0019 га з кадастровим номером 6522381500:07:003:0020 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1687128065223, номер запису про право власності 28786148); - скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно приватного нотаріуса Голопристанського районного нотаріального округу Херсонської області нотаріуса Маршалової М.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №49410546 від 29.10.2019 року з одночасним припиненням права власності [PERSON] на земельну ділянку площею 2,0019 га з кадастровим номером 6522381500:07:003:0020 розташованої на території Геройської сільської ради Голопристанського району Херсонської області (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1687128065223, номер запису про право власності 33898587); - зобов`язати [PERSON] (РНОКПП - [NUMBER] , [ADDRESS] ) повернути у власність територіальної громади в особі Чулаківської сільської ради Скадовського району Херсонської області(ідентифікаційний код юридичної особи - 26432553) земельну ділянку площею 2,0019 га з кадастровим номером 6522381500:07:003:0020 розташовану на території Чулаківської сільської ради Скадовського району Херсонської області; - розподіл судових витрат, які складаються із судового збору у 8052,00 грн., вирішити згідно з вимогами статті 141 ЦПК України та стягнути їх на користь Херсонської обласної прокуратури (вул. Михайлівська, 33, м. Херсон, 01011, код ЄДРПОУ 04851120, р/р UA568201720343100001000002291, ДКСУ м. Київ, МФО 820172). В обґрунтування позову зазначається, що прокуратурою під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 42019231070000085, а також опрацювання інформації, що міститься у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно (далі Реєстру), на веб-ресурсах Публічної кадастрової карти України, Єдиному державному реєстрі судових рішень виявлено факт незаконного вибуття із державної власності земельних ділянок. Так, державним реєстратором було проведено реєстрацію права власності за [PERSON] на земельну ділянку площею 2,0019 га, з кадастровим номером 6522381500:07:003:0020 з цільовим призначенням «для ведення особистого селянського господарства», яка розташована на території Геройської сільської ради Голопристанського (Скадовського) району Херсонської області. У подальшому, незважаючи на неправомірність набуття права власності на зазначену земельну ділянку з кадастровим номером 6522381500:07:003:0020, останні були реалізовані на прилюдних торгах на підставі рішення Голопристанського районного суду у справі № 654/117/18 від 22.01.2018 року, яким задоволено позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] та вирішено стягнути заборгованість у сумі 10 млн. грн., яка виникла до реєстрації за [PERSON] права власності на земельні ділянки. Рішення набрало законної 22.02.2018 року. В ході здійснення виконавчого провадження №55974612 про стягнення боргу з [PERSON] на користь [PERSON] у сумі 10 млн. грн., начальником Голопристанського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Херсонській області Григорян Н.А., на підставі ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» здійснено опис та арешт майна боржника, у тому числі земельної ділянки площею 2,0019 га з кадастровим номером 6522381500:07:003:0020, розташованої на території Геройської сільської ради Голопристанського району. З метою реалізації арештованого майна Державним підприємством «СЕТАМ» Міністерства юстиції України були проведені електронні торги, складені протоколи про проведення електронних торгів, на підставі акту від 17.05.2019 про проведення електронних торгів, затвердженого начальником Голопристанського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, приватним нотаріусом Голопристанського районного нотаріального округу Херсонської області Маршаловою М.В. 28.05.2019 року, за реєстровим номером №1095 видано ПП «АГРОСУПЕРМАРКЕТ» свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів із зазначенням вартості придбаної земельної ділянки у сумі 39381,30 грн., та прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №47085894 від 28.05.2019 року на земельну ділянку площею 2,0019 га з кадастровим номером 6522381500:07:003:0020, розташованої на території Геройської сільської ради Голопристанського району за ПП «АГРОСУПЕРМАРКЕТ». 29.10.2019 року між Приватним підприємством «АГРОСУПЕРМАРКЕТ» та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 2,0019 га з кадастровим номером 6522381500:07:003:0020, посвідчений приватним нотаріусом Голопристанського районного нотаріального округу Херсонської області Маршаловою М.В., за реєстровим номером №2207. Одночасно з посвідченням договору купівлі-продажу державним реєстратором - приватним нотаріусом Маршаловою М.В. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №48410546 від 29.10.2019 року про проведення державної реєстрації права приватної власності на земельну ділянку площею 2,0019 га з кадастровим номером 6522381500:07:003:0020, розташованої на території Геройської сільської ради Голопристанського району за [PERSON] . На думку прокурора відчуження земельних ділянок державної форми власності здійснено із порушенням вимог Земельного кодексу України, Водного кодексу України та норм Цивільного кодексу України, що є підставою для скасування державної реєстрації права власності на земельні ділянки за [PERSON] та [PERSON] , а також зобов`язання [PERSON] повернути земельні ділянки у власність держави. Прокурор в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити з підстав зазначених в позовній заяві. Представник Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про дату, місце та час судового засідання, надав до суду письмові пояснення, відповідно до яких, представник Держгеокадастру позов прокурора підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник Херсонської ОДА в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, просила врахувати позицію викладену у письмових поясненнях. Відповідно до письмових пояснень, представник Херсонської ОДА позов прокурора підтримала в повному обсязі, при цьому зазначила, що Херсонська ОДА не є повноважним органом на цей час в питанні розпорядження землями державної форми власності, так 27 травня 2021 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин», землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальній громад. Спірна земельна ділянка відноситься до територіальної громади Чулаківської територіальної громади Скадовського району Херсонської області, а тому у Херсонської ОДА відсутні повноваження щодо розпорядження оспорюваною земельною ділянкою, а тому відсутня і бездіяльність (нездійснення захисту інтересів держави). Представник Чулаківської сільської ради в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про дату, місце та час судового засідання, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги прокуратури підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] , повідомлений належним чином про дату та час судового засідання, до суду не з`явився, відзив на позов не подав. При цьому особа повідомлялась про дату та час судового засідання через Сайт судової влади, оскільки місце реєстрації особи зафіксовано на тимчасово окупованій території Херсонської області, а іншу адресу перебування особи судом не встановлено. Відповідач [PERSON] повідомлена належним чином про дату та час судового засідання, до суду не з`явилась, відзив на позов не подавала. При цьому особа повідомлялась про дату та час судового засідання через Сайт судової влади, оскільки місце реєстрації особи зафіксовано на тимчасово окупованій території Херсонської області, а іншу адресу перебування особи судом не встановлено. За наявності умов, визначених у ч. 1 ст.280 ЦПК України, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи. Зважаючи на те, що сторони за справою в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 статті 247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що відповідно до рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Херсонської обласної філії КП «Центр державної реєстрації» Садківської сільської ради Гріциної О.Є. № 43904815 від 07.11.2018 року проведено державну реєстрацію права приватної власності за [PERSON] на земельну ділянку 2,0019 га з кадастровим номером 6522381500:07:003:0020 з цільовим призначенням «для ведення особистого селянського господарства», яка розташована на території Геройської сільської ради Голопристанського району Херсонської області (на цей час на підставі постанови КМУ № 726 р від 12.06.2020 Чулаківської сільської ради Скадовського району). Підставою для державної реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зазначено рішення Голопристанського районного суду від 07.03.2008 року у справі № 2-417/08 та довідка № 01-45/741/2018 від 24.10.2018 року керівника апарату суду [PERSON] . Водночас за інформацією Голопристанського районного суду № 01-32/8/2020 від 12.11.2020 року, цивільна справа № 2-417/2008 за позовом [PERSON] до [PERSON] при перевірці алфавітних покажчиків за 2008 рік відсутня. За номером справи № 2-417/2008 винесено рішення від 08.07.2008 за позовом [PERSON] до [PERSON] , ПП [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної, спричиненої внаслідок ДТП. Також згідно з листом Голопристанського районного суду № 01-29/8/2021 від 21.07.2021, відповідно до журналу реєстрації вихідної кореспонденції (в електронному вигляді) за 24.10.2018 документ за вихідним номером 01-45/741/2018 відсутній. У подальшому рішенням Голопристанського районного суду у справі № 654/117/18 від 22.01.2018 року задоволено позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] та вирішено стягнути заборгованість у сумі 10 млн. грн., яка виникла до реєстрації за [PERSON] права власності на земельну ділянку. Рішення набрало законної 22.02.2018 року. У ході здійснення виконавчого провадження №55974612 про стягнення боргу з [PERSON] на користь [PERSON] у сумі 10 млн. грн., 11.12.2018 року начальником Голопристанського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Херсонській області Григорян Н.А. 03.06.2019 року на підставі ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» здійснено опис та арешт майна боржника, у тому числі земельної ділянки площею 2,0019 га з кадастровим номером 6522381500:07:003:0020, розташованої на території Геройської сільської ради Голопристанського району ( на цей час Чулаківської сільської ради). З метою реалізації арештованого майна Державним підприємством «СЕТАМ» Міністерства юстиції України були проведені електронні торги через веб - сайт https://setam.net.ua, складений протокол про проведення електронних торгів № 399529, на підставі акту від 17.05.2019 про проведення електронних торгів, затвердженого начальником Голопристанського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, переможцем яких визначено ПП «АГРОСУПЕРМАРКЕТ». На підставі акту від 17.05.2019 про проведення електронних торгів, затвердженого начальником Голопристанського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Херсонській області Григорян Н.А., приватним нотаріусом Голопристанського районного нотаріального округу Херсонської області Маршаловою М.В. 28.05.2019 року за реєстровим номером №1095 видано ПП «АГРОСУПЕРМАРКЕТ» свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів, а саме: земельну ділянку площею 2,0019 га, з кадастровим номером 6522381500:07:003:0020 з цільовим призначенням «для ведення особистого селянського господарства». Вартість, згідно зі свідоцтвом становить 39,381 грн. 30 коп. Також державним реєстратором прав на нерухоме майно приватним нотаріусом Голопристанського районного нотаріального округу Херсонської області Маршаловою М.В. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 47085894 від 28.05.2019 про проведення державної реєстрації права приватної власності на земельну ділянку площею 2,0019 га, з кадастровим номером 6522381500:07:003:0020 з цільовим призначенням «для ведення особистого селянського господарства», розташованої на території Геройської сільської ради Голопристанського району Херсонської області за ПП «АГРОСУПЕРМАРКЕТ» (запис про право власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно №31753852). 29.10.2019 року між Приватним підприємством «АГРОСУПЕРМАРКЕТ» та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 2,0019 га з кадастровим номером 6522381500:07:003:0020, посвідчений приватним нотаріусом Голопристанського районного нотаріального округу Херсонської області Маршаловою М.В., за реєстровим номером №2207. Також державним реєстратором прав на нерухоме майно приватним нотаріусом Голопристанського районного нотаріального округу Херсонської області Маршаловою М.В. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 49410546 від 29.10.2019 про проведення державної реєстрації права приватної власності на земельну ділянку площею 2,0019 га, з кадастровим номером 6522381500:07:003:0020 з цільовим призначенням «для ведення особистого селянського господарства», розташованої на території Геройської сільської ради Голопристанського району Херсонської області за [PERSON] (запис про право власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно №33898587). У відповідь на запит №15/1-99 вих-20 від 09.11.2020 року Херсонської обласної прокуратури щодо земельних ділянок, в тому числі земельної ділянки з кадастровим номером 6522381500:07:003:0020, Державна екологічна інспекція у Херсонській області повідомила, що відповідно до даних веб-сервісів Публічної кадастрової карти, вказана земельна ділянка розташована в прибережній захисній смузі Ягорлицької затоки Чорного моря. Надання земельних ділянок в межах прибережної захисної смуги Ягорлицької затоки Чорного моря суперечить вимогам частини 2 статті 59 Земельного кодексу України. Крім того відповідно до абзацу 1 статті 90 Водного кодексу України, прибережна захисна смуга уздовж морів, морських заток і лиманів входить у зону санітарної охорони моря і може використовуватися лише для будівництва військових та інших оборонних об`єктів, об`єктів, що виробляють енергію за рахунок використання енергії вітру, сонця і хвиль, об`єктів постачання, розподілу, передачі (транспортування) енергії, а також санаторіїв, дитячих оздоровчих таборів та інших лікувально-оздоровчих закладів з обов`язковим централізованим водопостачанням і каналізацією, гідротехнічних, гідрометричних та лінійних споруд. У відповідь на запит №15/1-98 вих-20 від 09.11.2020 року Херсонської обласної прокуратури щодо земельних ділянок, в тому числі земельної ділянки з кадастровим номером 6522381500:07:003:0020, Головне управління держгеокадастру у Херсонській області зазначили, що вказана земельна ділянка станом до 01.11.2018 року відносилась до державної форми власності. Також, у відповідь на запит №15/1-83 вих-20 від 30.10.2020 року Херсонської обласної прокуратури, Херсонська обласна державна адміністрація повідомила, що земельні ділянки, в тому числі земельна ділянка з кадастровим номером 6522381500:07:003:0020 відповідно до відомостей Публічної кадастрової карти України, відноситься до земель сільськогосподарського призначення приватної власності. Проекти землеустрою щодо відведення зазначених земельних ділянок не надходили на погодження до Херсонської обласної державної адміністрації. Крім того, у відповідь на лист Скадовської окружної прокуратури від 29.12.2021 року за №54/1-735вих-21 Херсонська обласна державна адміністрація повідомила, що земельна ділянка з кадастровим номером 6522381500:07:003:0020 входить до складу водно-болотного угіддя міжнародного значення «Ягорлицька затока» та визначеної Конвенцією про охорону дикої флори та фауни і природних середовищ існування в Європі(Бернською конвенцією) території Смарагдової мережі України Kinburnska Kosa (UA0000215). Державне підприємство «Центр державного земельного кадастру» на виконання доручення Держгеокадастру від 06.09.2022 року №24-28-0.212-5782/2-22 розглянуло лист Херсонської обласної прокуратури від 02.09.2022 року №15/1-1684-22 щодо інформації про відстань земельних ділянок, в тому числі земельної ділянки з кадастровим номером 6522381500:07:003:0020, надали інформацію щодо відстаней крайніх поворотних точок земельних ділянок до урізу Ягорлицької затоки Чорного моря у вигляді цифрових зображень. Як вбачається з цифрового зображення, земельна ділянка з кадастровим номером 6522381500:07:003:0020 знаходиться на відстані 745,5 м. до урізу Ягорлицької затоки Чорного моря. Відповідно до ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Відповідно до ст. ст. 317, 328, Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до ст. 9, ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 18, ч. 1 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» до повноважень суб`єктів державної реєстрації прав належить забезпечення проведення державної реєстрації прав. Державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав. Державна реєстрація прав проводиться у порядку прийняття рішення про державну реєстрацію прав (у разі відсутності підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав). Записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав. Згідно з ч. 4 ст. 11 ЦК України, п. 14 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування. Державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі інших документів, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно. Статтею 12 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що Державний реєстр прав містить записи про зареєстровані речові права на нерухоме майно, об`єкти незавершеного будівництва, їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав, відомості та електронні копії документів, поданих у паперовій формі, або документи в електронній формі, на підставі яких проведено реєстраційні дії, а також документи, сформовані за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав у процесі проведення таких реєстраційних дій. Відомості, що містяться у Державному реєстрі прав, повинні відповідати відомостям, що містяться в документах, на підставі яких проведені реєстраційні дії. У разі їх невідповідності пріоритет мають відомості, що містяться в документах, на підставі яких проведені реєстраційні дії. Будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, зареєстрованих у Державному реєстрі прав, вчиняються на підставі відомостей про речові права, обтяження речових прав, що містяться в цьому реєстрі. Як встановлено судом, реєстрацію права власності на спірну земельну ділянку за [PERSON] здійснено на підставі неіснуючого судового рішення, тобто реєстрацію проведено без належних правових підстав. Відповідно до ч. ч. 1,3 ст. 16, ч.1 ст. 20, ч. 1 ст. 21 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Зазначений захист має бути ефективним, тобто повинен здійснюватися з використанням такого способу захисту, який може відновити, наскільки це можливо, відповідні права, свободи й інтереси позивача (п. 57 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17). Під способами захисту суб`єктивних земельних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи охоронного характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав і вплив на правопорушника (п. 5.5 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2018 у справі № 925/1265/16). Відповідно до ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки може вимагати, зокрема, усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права приватної власності на об`єкт з обмеженою оборотоздатністю за особою, яка протиправно його набула у приватну власність, може бути перешкодою у реалізації державою речових прав на зазначений об`єкт. Відповідно до положень частини 3 статті 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини 6 статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини 6 статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). Таким чином, у розумінні положень наведеної норми Закону способами судового захисту порушених прав та інтересів особи (держави) є судове рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав; судове рішення про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав; судове рішення про скасування державної реєстрації прав. При цьому з метою ефективного захисту порушених прав законодавець уточнив, що ухвалення зазначених судових рішень обов`язково має супроводжуватися одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). Такі висновки містяться в постановах Верховного Суду, зокрема, від 23.06.2020 у справі № 906/516/19. З урахуванням викладеного прокурором обрано ефективний спосіб захисту права власності держави на земельну ділянку шляхом скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав з одночасним припинення права власності [PERSON] на земельні ділянки, оскільки таке право власності зареєстровано на підставі нікчемних документів, які не породжують будь-які права та обов`язки. Щодо реєстрації права власності на земельні ділянки за [PERSON] .. Згідно зі статтею 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч.1 ст.650 ЦК України особливості укладення договорів на біржах, аукціонах, конкурсах тощо встановлюються відповідними актами цивільного законодавства. За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ч. 1 ст. 655 ЦК України). Частиною 4 ст. 656 ЦК України встановлено, що до договору купівлі-продажу на біржах, аукціонах (публічних торгах) застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі- продажу або не випливає з їхньої суті. У постанові від 05.06.2018 у справі № 910/856/17 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що набуття майна за результатами електронних торгів є особливим видом договору купівлі-продажу. Правова природа договору купівлі-продажу, оформленого за результатами проведених електронних торгів, дає підстави для можливості визнання торгів недійсними за правилами визнання недійсними правочинів, зокрема на підставі норм цивільного законодавства (ст.ст. 203, 215 ЦК України). Згідно зі статтями 4, 10, 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити Цивільному кодексу, іншим законам України, які приймаються відповідно до Конституції України та Цивільного кодексу України, міжнародним договорам, згода а обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актам Президента України, постановам Кабінету Міністрів України, актам інших органів державної влади країни, органів влади Автономної Республіки Крим у випадках і в межах, встановлених Конституцією України та законом, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Стаття 204 ЦК України визначає, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Статтею 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. За наявності спору щодо правових наслідків недійсного (нікчемного) правочину, одна зі сторін якого чи інша заінтересована особа вважає його нікчемним, суд перевіряє відповідні доводи та у мотивувальній частині судового рішення, застосувавши відповідні положення норм матеріального права, підтверджує чи спростовує обставину нікчемності правочину. Відповідно до листа Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» (з додатками) спірна земельна ділянка з кадастровим номером 6522381500:07:003:0020 знаходиться на відстані 745,5 м. від урізу Ягорлицької затоки Чорного моря. Згідно з частиною першою статті 58 ЗК України та статтею 4 Водного кодексу України до земель водного фонду належать землі, зайняті: морями, річками, озерами, водосховищами, іншими водними об`єктами, болотами, а також островами; землі зайняті прибережними захисними смугами вздовж морів, річок та навколо водойм; гідротехнічними, іншими водогосподарськими спорудами та каналами, а також землі, виділені під смуги відведення для них; береговими смугами водних шляхів. Законодавством установлено особливий правовий режим використання земель водного фонду. Відповідно до статті 59 ЗК України передбачено обмеження щодо набуття таких земель у приватну власність та встановлено можливість використання таких земель для визначених цілей на умовах оренди. Згідно з частиною четвертою статті 84 ЗК України землі водного фонду взагалі не можуть передаватись у приватну власність, крім випадків, передбачених законодавством. Випадки передачі земель водного фонду до приватної власності, зокрема громадян, передбачені положеннями частини другої статті 59 ЗК України, згідно з якими громадянам та юридичним особам за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування можуть безоплатно передаватись у власність замкнені природні водойми (загальною площею до 3 гектарів). Власники на своїх земельних ділянках можуть у встановленому порядку створювати рибогосподарські, протиерозійні та інші штучні водойми. Громадянам та юридичним особам органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування із земель водного фонду можуть передаватися на умовах оренди земельні ділянки прибережних захисних смуг, смуг відведення і берегових смуг водних шляхів, а також озера, водосховища, інші водойми, болота та острови для сінокосіння, рибогосподарських потреб, культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей, проведення науково-дослідних робіт тощо (частина четверта статті 59 ЗК України). Отже, за змістом зазначених норм права, землі під водними об`єктами загальнодержавного значення, зокрема зайняті поверхневими водами: водотоками (річки, струмки), штучними водоймами (водосховища, ставки) і каналами; іншими водними об`єктами; підземними водами та джерелами, внутрішніми морськими водами та територіальним морем, а також прибережні захисні смуги вздовж річок (у тому числі струмків та потічків), морів і навколо озер, водосховищ та інших водойм не можуть передаватись у власність громадян, оскільки є землями водного фонду України. Крім того, за положеннями статті 60 ЗК України та статті 88 ВК України, уздовж річок, морів і навколо озер, водосховищ та інших водойм з метою охорони поверхневих водних об`єктів від забруднення і засмічення та збереження їх водності у межах водоохоронних зон виділяються земельні ділянки під прибережні захисні смуги. Правовий режим прибережних смуг визначається статями 60, 62 ЗК України та статями 1, 88, 90 ВК України. Згідно із ч. 3 ст. 60 ЗК України, ч. ч. 9, 10 ст. 88 ВК України уздовж морів та навколо морських заток і лиманів встановлюється прибережна захисна смуга шириною не менше двох кілометрів від урізу води. У межах прибережної захисної смуги морів та навколо морських заток і лиманів встановлюється пляжна зона, ширина якої визначається залежно від ландшафтно-формуючої діяльності моря, але не менше 100 метрів від урізу води. Таким чином, до земель водного фонду України відносяться землі, на яких хоча й не розташовані об`єкти водного фонду, але за своїм призначенням вони сприяють функціонуванню і належній експлуатації водного фонду, виконують певні захисні функції. Відповідно до даних Державного земельного кадастру спірна земельна ділянка віднесена до сільськогосподарських земель та проекти землеустрою щодо неї не розроблялись. Пунктами 1, 4, 5 Порядку визначення розмірів і меж водоохоронних зон та режим ведення господарської діяльності в них, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 травня 1996 року № 486 (далі - Порядок визначення), передбачено, що розміри і межі водоохоронних зон визначаються проектом на основі нормативно-технічної документації, яка узгоджується з Мінприроди, Держводагенством і територіальними органами Держземагенствами. У межах водоохоронних зон виділяються землі прибережних захисних смуг та смуги відведення з особливим режимом їх використання відповідно до статей 88-91 ВК України. Згідно з пункту 2.9 Порядку погодження природоохоронними органами матеріалів щодо вилучення (викупу), надання земельних ділянок, затвердженого наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 05 листопада 2004 року № 434, у разі відсутності належної землевпорядної документації та встановлених у натурі (на місцевості) меж щодо водоохоронних зон та прибережних захисних смуг водних об`єктів природоохоронний орган забезпечує їх збереження, шляхом урахування при розгляді матеріалів щодо вилучення (викупу), надання цих земельних ділянок нормативних розмірів прибережних захисних смуг, встановлених статтею 88 ВК України, та орієнтовних розмірів і меж водоохоронних зон, що визначаються відповідно до Порядку визначення з урахуванням існуючих конкретних умов забудови на час встановлення водоохоронної зони. Порядок та умови виготовлення проектів землеустрою, у тому числі й щодо прибережних смуг, визначаються статтями 50, 54 Закону України «Про землеустрій». Таким чином, землі, зайняті поверхневими водами, природними водоймами (озера), водотоками (річки, струмки), штучними водоймами (водосховища, ставки), каналами, морем й іншими водними об`єктами, та землі прибережних захисних смуг є землями водного фонду України, на які поширюється окремий порядок надання їх у використання. Отже, прибережна захисна смуга - це частина водоохоронної зони визначеної законодавством ширини вздовж річки, моря, навколо водойм, на якій встановлено особливий режим. Існування прибережних захисних смуг визначеної ширини передбачене нормами закону (стаття 60 ЗК України, стаття 88 ВК України). Відтак, відсутність проекту землеустрою щодо встановлення прибережної захисної смуги не свідчить про відсутність самої прибережної захисної смуги, оскільки її розміри встановлені законом. Тлумачення наведених норм права дає підстави для висновку про те, що при наданні земельної ділянки за відсутності проекту землеустрою зі встановлення прибережної захисної смуги необхідно виходити з нормативних розмірів прибережних захисних смуг, установлених статтею 88 ВК України, та орієнтовних розмірів і меж водоохоронних зон, що визначаються відповідно до Порядку визначення. Надання у приватну власність земельних ділянок, які знаходяться у прибережній захисній смузі, без урахування обмежень, зазначених у статті 59 ЗК України, суперечить нормам статей 83, 84 цього Кодексу. До подібних правових висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постановах: від 15 травня 2018 року у справі № 372/2180/15-ц, провадження № 14-76цс18; від 22 травня 2018 року у справі № 469/1203/15-ц, провадження № 14-95цс18; від 30 травня 2018 року у справі № 469/1393/16-ц, провадження № 14-71цс18; від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16, провадження № 14-208цс18; від 28 листопада 2018 року у справі № 504/2864/13-ц, провадження № 14-452цс18. Враховуючи, що згідно з даними публічної кадастрової карти України, що надані до суду, відстань від межі земельної ділянки з кадастровим номером 6522381500:07:003:0020 становить 745,5 м від урізу Ягорлицької затоки Чорного моря, а тому отримана [PERSON] , а в подальшому набута [PERSON] у приватну власність земельна ділянка повністю знаходиться у нормативно визначених межах прибережної захисної смуги Ягорлицької затоки Чорного моря, що унеможливлює її відведення у приватну власність в силу ст.60 ЗК України, ст.88 ВК України, незалежно від наявності землевпорядної документації. Нікчемність правочину купівлі-продажу спірних земельних ділянок на публічних торгах підтверджується невідповідністю такого правочину вимогам закону, а саме ст.60 ЗК України, ст.88 ВК України. Відтак, недійсність угоди про відчуження спірної земельної ділянки, яка не підлягає виділенню у приватну власність, прямо визначена приписами ЗК України, Водного Кодексу України, а тому договір купівлі- продажу земельної ділянки на електронних торгах є нікчемним в силу закону. Розташування спірної земельної ділянки у межах земель водного фонду вказує на неможливість виникнення приватного власника, крім випадків, передбачених ч. 2 ст.59 ЗК України, отже зайняття земельної ділянки з порушенням ЗК України та ВК України (відповідно до висновків ВП ВС від 12 червня 2019 року у справі № 487/10128/14-ц та від 15 вересня 2020 року у справі № 469/1044/17) треба розглядати як не пов`язане з позбавленням володіння порушення права власності держави. Відповідно до ч.5 ст.216 ЦК України вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред`явлена будь-якою заінтересованою особою. Відповідно до статей 215 та 216 ЦК суди розглядають справи за позовами: про визнання оспорюваного правочину недійсним і застосування наслідків його недійсності, про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, відновлення становища, яке існувало до порушення (п. 4 ч. 2 ст. 16 ЦК України). Велика Палата верховного Суду у своїх постановах неодноразово зазначала про те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17, від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16, від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-й. Таким чином, прилюдні електронні торги та акт про проведені електронні торги спірної земельної ділянки, з подальшим оформленням договору-купівлі продажу є нікчемними та ефективним способом захисту в даному спорі є застосування наслідків недійсності нікчемного правочину, а саме зобов`язання [PERSON] повернути у власність держави спірну земельну ділянку. Негаторний позов - це позов власника, який є фактичним володільцем майна, до будь-якої особи про усунення перешкод, які ця особа створює у користуванні чи розпорядженні відповідним майном. Позивач за негаторним позовом вправі вимагати усунути існуючі перешкоди чи зобов`язати відповідача утриматися від вчинення дій, що можуть призвести до виникнення таких перешкод. Означений спосіб захисту спрямований на усунення порушень прав власника, які не пов`язані з позбавленням його володіння майном. Отже, зайняття земельної ділянки водного фонду з порушенням ЗК України та ВК України треба розглядати як не пов`язане з позбавленням володіння порушення права власності держави чи відповідної територіальної громади. У такому разі позовну вимогу зобов`язати повернути земельну ділянку необхідно розглядати як негаторний позов, який можна заявити впродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця відповідної земельної ділянки водного фонду (пункт 71 постанови Великої Палати Верховного Суду від 28 листопада 2018 року у справі № 504/2864/13-ц (провадження № 14-452цс18), пункт 96 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 653/1096/16-ц (провадження № 14-181цс18), пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 червня 2019 року у справі № 487/10128/14-ц (провадження № 14-473цс18), пункт 97 постанови від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14-ц (провадження № 14-364цс19)). Власник земельної ділянки водного фонду може вимагати усунення порушення його права власності на цю ділянку, зокрема, оспорюючи відповідні рішення органів державної влади чи органів місцевого самоврядування, договори або інші правочини, та вимагаючи повернути таку ділянку (абзац п`ятий пункту 143 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 червня 2019 року у справі № 487/10128/14-ц (провадження № 14-473цс18)). Таким чином, належним та ефективним способом захисту прав власності на землі водного фонду є негаторний позов про повернення земельної ділянки, який може бути пред`явленим упродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця відповідної земельної ділянки водного фонду. Аналогічних висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15 вересня 2020 року по справі № 469/1044/17 (провадження № 14-317цс19). Прокурор заявив вимогу про зобов`язання кінцевого набувача [PERSON] повернути спірну земельну ділянку у власність держави в особі Херсонської обласної державної адміністрації, тобто негаторний позов, що є належним способом відновлення порушеного права власності на землі водного фонду та дана позовна вимога підлягає задоволенню. Верховний Суд у постановах від 09.06.2021 року у справі № 920/839/20 та від 26.05.2021 року у справі № 926/14/19 висловив позицію, за якою у разі свідчення попереднього листування прокурора з уповноваженим органом про те, що воно мало характер інформування відповідного органу про вже раніше виявлені прокурором порушення, а відповідний орган протягом розумного строку на таку інформацію не відреагував або відреагував повідомленням про те, що він обізнаний (у тому числі до моменту отримання інформації від прокурора) про таке порушення, але не здійснював та/або не здійснює та/або не буде здійснювати захист порушених інтересів, то, у такому випадку, наявні підстави для представництва передбачені абзацом першим частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру». При цьому, правовідносини, пов`язані з вибуттям земель із державної чи комунальної власності, становлять суспільний, публічний інтерес, а безпідставна реєстрація права власності на землі за певними особами, за результатом чого земельні ділянки вибули з державної чи комунальної власності, такому суспільному інтересу не відповідає (правова позиція висловлена Верховним Судом України при розгляді справи № 6-157ц16 від 29.06.2016). Відповідно до ст. 13 Конституції України, преамбули Водного кодексу України, ст. 324 Цивільного кодексу України, водні ресурси, які знаходяться в межах території України, є об`єктами права власності Українського народу та його національним надбанням, однією з природних основ його економічного розвитку і соціального добробуту. Незаконне надання у власність земельної ділянки водного фонду, порушує виключне право власності Українського народу як на земельні, так і на водні ресурси. В цьому контексті важливу роль відіграє конституційний принцип законності набуття та реалізації права власності на водні об`єкти та земельні ділянки в поєднанні з додержанням засад правового порядку в Україні, відповідно до яких органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (статті 13, 19 Конституції України). На повідомлення прокурора про імовірне порушення законодавства під час отримання у власність громадян відповідних земельних ділянок, які відносяться станом на 2021 рік до територіальної громади Чулаківської сільської ради, відповідними листами ГУ Держгеокадастр у Херсонській області, Чулаківська сільська рада та Херсонська обласна державна адміністрація повідомили, що не зверталися до суду з відповідними вимогами про повернення незаконно отриманих земель. Отже, оскільки уповноваженими суб`єктами не вжито заходів щодо повернення незаконно отриманих земельних ділянок з земель водного фонду, суд вважає обґрунтованим представництво інтересів держави органами прокуратури. При зверненні до суду з позовом Херсонською обласною прокуратурою сплачено судовий збір у розмірі 8052,00 грн. Оскільки позов задоволено, згідно положень ст.141 ЦПК України, з відповідачів підлягають стягненню на користь позивача витрати по сплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved