Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-19 00:00:00

До Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшла заява представника Комунальної установи «Запорізький дитячий будинок-інтернат» Запорізької обласної ради адвоката Ярошенка Олександра Олеговича, в порядку окремого провадження про визнання особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна, заінтересована особа: Районна адміністрація Запорізької міської ради по Дніпровському району як орган опіки та піклування. Заява обґрунтована тим, що [PERSON] , [INFO] , знаходиться в КУ «Запорізький дитячий будинок-інтернат» Запорізької обласної ради, прибула до комунальної установи згідно з наказом №126 Департаменту соціального закладу населення від 25 травня 2022 року «Про тимчасове переміщення (евакуацію) підопічних комунальної установи «Таврійський психоневрологічний інтернат з геріатричним відділенням» ЗОР. Зарахована до списочного складу КУ «Запорізький дитячий будинок-інтернат» Запорізької обласної ради та поставлений на постачання 27.05.2022 року (Наказ №147), знаходиться в інтернаті на повному державному забезпеченні по теперішній час. Рішенням Оріхівського районного суду Запорізької області від 16 вересня 2015 року у справі №2о/323/50/15 задоволено заяву «Кіровського будинку інвалідів ЗОР», третя особа: орган опіки та піклування Кіровської сільської ради Оріхівського району Запорізької області та визнано недієздатною [PERSON] . Підставою для визнання вказаної особи недієздатною був атк судово-психіатричної експертизи №359 від 04.06.2015 року. На момент постановлення судове рішення не мало обмеження у часі. Після змін до ЦПК, які були запроваджені законом №2234-VIII від 07.12.2017 року, строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Матеріали особової справи [PERSON] не містять відомостей про продовження строку дії рішення суду, а ні про повторне звернення будь-кого із заявою про визнання [PERSON] недієздатною. Враховуючи те, що термін дії рішення суду сплинув у січні 2020 року через 2 роки після запровадження відповідних змін до ЦПК, просить визнати [PERSON] недієздатною та встановити над нею опіку, покласти обов`язки опікуна на керівника установи, в якій буде знаходитися [PERSON] . Представник заявника в судове засіданні не з`явився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. Надав заяву про слухання справи за його відсутності. Представник органу опіки та піклування заперечувала щодо задоволення заяви. Адвокат особи, відносно якої вирішується питання про визнання недієздатним, в судовому засіданні заперечила щодо задоволення заяви. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу нездатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Рішенням Оріхівського районного суду Запорізької області від 16 вересня 2015 року у справі №2о/323/50/15 задоволено заяву «Кіровського будинку інвалідів ЗОР», третя особа: орган опіки та піклування Кіровської сільської ради Оріхівського району Запорізької області та визнано недієздатною [PERSON] . Відповідно до довідки №380-03 від 24.10.2023 [PERSON] , 1995 р.н. прибула до комунальної установи згідно з наказом №126 Департаменту соціального закладу населення від 25 травня 2022 року «Про тимчасове переміщення (евакуацію) підопічних комунальної установи «Таврійський психоневрологічний інтернат з геріатричним відділенням» ЗОР». Згідно зі ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ним Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у спразі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Статтею 30 ЦК України визначено, що цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється цим Кодексом і може бути обмежений виключно у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно норми частин 1, 2 ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки (ст. ст. 41 ч.1, 55 ЦК України). Відповідно ст. 58 ЦК України опіка встановлюється над фізичними особами, які визнанні недієздатними. Згідно частини 1 ст. 300 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. На цей час існує судове рішення про визнання недієздатною [PERSON] , [INFO] та призначення над нею опіки. Вказане рішення не скасоване та продовжує діяти. Судових рішень про поновлення дієздатності [PERSON] суду надано не було. Посилання заявника на ч.6 ст.300 ЦПК, що строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років, а тому строк дії рішення суду закінчився, суд вважає помилковим, оскільки на момент винесення рішення суду у 2015 році діяли норми ЦПК України 2004 року, згідно з якими судове рішення про визнання особи недієздатною не обмежувалося строками. За вказаних обставин заява не підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed