Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення з нього заборгованості за кредитними договорами в сумі 40080,00 грн. В обґрунтування позову зазначив, що 27 вересня 2021 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] було укладено\~кредитний договір\~№2409893,\~підписаний електронним\~підписом відповідача. 27.10.2021\~року між\~сторонами було\~укладено Додатковий\~договір до\~Договору №\~24098893\~про надання\~коштів на\~умовах споживчого\~кредиту.\~Відповідно до\~Додаткового договору\~від 27.10.2021\~року,\~строк користування\~кредитом за\~Договором продовжується\~на строк\~30\~днів.\~Дата повернення\~кредиту та\~сплати процентів\~за користування\~кредитом 27.11.2021\~(п.\~3.1).\~У п.\~3.2\~сторони погодили\~наступну процентну\~ставку за\~користування кредитом\~протягом строку,\~встановленого в\~п.\~3.1\~цього Додаткового\~договору:\~1,90\~%\~від суми\~кредиту за\~кожен день\~користування кредитом. 27.11.2021 року між сторонами було укладено Додатковий договір до Договору № 24098893 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. Відповідно до Додаткового договору від 28.12.2021 року, строк користування кредитом за Договором продовжується на строк 30 днів. Дата повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом 27.11.2021 (п. 3.1). У п. 3.2 сторони погодили наступну процентну ставку за користування кредитом протягом строку, встановленого в п. 3.1 цього Додаткового договору: 1,90 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом. 05.05.2023 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та товариством з обмеженою відповідальністю «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено Договір факторингу № 05052023, відповідно до якого ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» Права Вимоги до боржників, вказаними у Реєстрах прав вимоги. Відповідно до Реєстру боржників від 05.05.2023 до Договору факторингу № 05052023 від 05.05.2023 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 40080 грн., з яких: 15000,00 грн. - сума заборгованості по основному боргу; 25080,00 грн. - сума заборгованості за процентами. Таким чином, в разі сплати відповідачем коштів на рахунок первісного кредитора, вони були б перераховані на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ» та зараховані на погашення кредитної заборгованості. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідачки, остання не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ "ФК"ЄАПБ" за кредитним договором № 2409893 від 27 вересня 2021 в розмірі 40080,00 грн., які позивач просить стягнути з відповідача, а також судові витрати по справі. 09 січня 2024 року ухвалою судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська дану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідач не надав заперечення щодо розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження та не скористався правом надання відзиву на позовну заяву та будь-яких доказів по даній справі. Дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, що 27 вересня 2021 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] було укладено кредитний договір №2409893, який підписаний [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Відповідно до п. 1.2 за цим Договором Товариство зобов`язується надати Клієнту грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Сума кредиту складає 15000,00 грн. Пунктом 1.3 даного Договору встановлено, що кредит надається строком на 30 днів. Пунктами 1.4, 1.4.1, 1.4.2 встановлено, що за користування кредитом Клієнт сплачує Товариству фіксовану проценту ставку, яка становить 1,90% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.3 цього Договору. Знижена процентна ставка становить 0,02% в день та застосовується за умов визначених у договорі. Відповідно до п. п. 1.5, 1.6 орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення Договору складає: за стандартною ставкою 24079,41 % річних; за зниженою ставкою 7,16% річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення Договору складає: за стандартною ставкою 23550 грн., за зниженою ставкою 15085,50 грн. 27.10.2021 року між сторонами було укладено Додатковий договір до Договору № 24098893 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. Відповідно до Додаткового договору від 27.10.2021 року, строк користування кредитом за Договором продовжується на строк 30 днів. Дата повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом 27.11.2021 (п. 3.1). У п. 3.2 сторони погодили наступну процентну ставку за користування кредитом протягом строку, встановленого в п. 3.1 цього Додаткового договору: 1,90 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом. 27.11.2021 року між сторонами було укладено Додатковий договір до Договору № 24098893 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. Відповідно до Додаткового договору від 28.12.2021 року, строк користування кредитом за Договором продовжується на строк 30 днів. Дата повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом 27.11.2021 (п. 3.1). У п. 3.2 сторони погодили наступну процентну ставку за користування кредитом протягом строку, встановленого в п. 3.1 цього Додаткового договору: 1,90 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом. 05.05.2023 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та товариством з обмеженою відповідальністю «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено Договір факторингу № 05052023, відповідно до умов якого ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» Права Вимоги до боржників, вказаними у Реєстрах прав вимоги. Згідно п. 1.1. Договору факторингу, Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Згідно п. 1.2 Договору факторингу, Сторони Погодили, що Перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акту прийому-передачі Реєстру Боржників згідно Додатку №1, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Заборгованостей та набуває відповідні Права Вимоги. Підписаний Сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржників - підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору (а.с.16-19). Згідно ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом. За ст.1054ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит (грошові кошти) та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст.526,527,530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Як передбачено ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1082 Цивільного кодексу України, передбачено, що Боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Частиною другою статті 625 цього ж кодексу передбачено, що боржник який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу та розмір процентів встановлений договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до абзацу другого ч. 2 ст. 639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Згідно з ст. 652 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч. 1 ст. 638 цього Кодексу договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Із матеріалів справи суд установив, що кредитний договір підписано за допомогою електронного підпису. Отже, враховуючи наведене вище, суд прийшов до переконання, що договір, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму, а відтак вважається таким, що укладений у письмовій формі у відповідності до ст. ст. 205, 207 ЦК України. Відповідно до Додатку № 1 до Додаткового договору від 27.11.2021 року до Договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 2409893 від 27.09.2021 року, у таблиці обчислення загальної вартості кредиту зазначено, що заборгованість відповідача становить 23550 грн., з яких: 15000,00 грн. - сума заборгованості по основному боргу; 8550,00 грн. - сума заборгованості за процентами, які суд вважає за необхідне стягнути з відповідача. Законні підстави нарахування відсотків в розмірі 25080,00 грн., на 16500,00 грн. більше зазначених вище, в позові не зазначені, матеріалами справи не підтверджені. Вирішуючи відповідно до вимог ст.141 ЦПК України питання розподілу судових витрат, з урахуванням результату розгляду справи, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 2684,00 грн.

Outcome: partial