Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-11 00:00:00

У травні 2023 року позивач звернулась до Ірпінського міського суду Київської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обгрунтування позову зазначено, що 10 грудня 2011 року між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] був укладений шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, про що складено відповідний актовий запис № 1214. Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 07 червня 2018 року, шлюб був розірваний. Від шлюбу з [PERSON] позивачка має спільного сина [PERSON] , [INFO] . Після того як між позивачкою та відповідачем були фактично припинені шлюбні відносини, [PERSON] перестав цікавитися життям, здоров`ям, фізичним, духовним та моральним розвитком нашого сина та фактично перестав брати участь в його утриманні. Станом на сьогоднішній день, спільний позивачки та відповідача син, [PERSON] , майже повністю перебуває на утриманні позивачки, відповідач скидає грошові кошти, проте розмір останніх не є достатнім для повного нормального забезпечення потреб спільного сина. Спільний із відповідачем син проживає разом із позивачкою. [PERSON] , самостійно вирішив яку суму коштів буде перераховувати сину на утримання, проте дана сума є значно нижчою, навіть від мінімального встановленого розміру, а саме частини усіх його доходів, матеріальної допомоги на утримання дитини не достатньо, тому позивачка вимушена поставити питання про стягнення аліментів в судовому порядку. Відповідач іншим особам аліменти не виплачує. Жодних допомог на дитину позивачка не отримує. На підставі викладеного просила суд стягнути з [PERSON] , [INFO] (реєстраційний номер платників податків: [NUMBER] ) на користь [PERSON] (реєстраційний номер платників податків: [NUMBER] ), аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, щомісячно. Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 26 травня 2023 року було відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 07.07.2023 року від представника відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, у якій частково заперечували проти заявлених позовних вимог з огляду на наступне. Так, крім спільного з позивачкою сина [PERSON] , відповідач має ще двох дітей: [PERSON] , [INFO] (4 роки), та [PERSON] , [INFO] (2 роки). Донька відповідача - [PERSON] страждає хронічним захворюванням, а саме дисплазією правого тазостегнового суглоба. У зв?язку з патологією дитини, відповідач несе щомісячні додаткові витрати орієнтовно в сумі 5 000 грн, пов?язані з терапією дитини, що носять постійний характер. Також, на утриманні відповідача знаходиться його цивільна дружина - [PERSON] , яка перебуває у відпустці по досягненню дитиною 3-х років. Крім того, на утриманні відповідача знаходиться мати, [PERSON] , що є інвалідом третьої групи та страждає онкологічним захворюванням, діагноз - інвазивна уротеліальна карцинома високого ступня зрілості (high-grade) уретри (ICD-О код 8120/3); щонайменше pT1; LVIO; PNO. Відповідно до Виписного епікризу з Історії хвороби № 10482 заключний клінічний діагноз: Основний: Са сечового міхура сТ3в N0 M0 G3. Стадія ІІ. Клінічна група 2. Гематцрія. УГН справа III ст. Стан після резекції січового міхура, УЦНС справа. Стент правого сечоводу. Ускладення: міхурово-піхвлова нориця. Супутній: серозна кіста яєчника. ЦД II тип, субкомпенсований, інсулінзалежний. Симптоматична артеріальна гіпертензія 2 ст. ІХС: а/с к-с. СН І ст. ІІ ФК. Правобічна вертебротенна люмбалтія. Через діагноз мати відповідача потребує додаткової підтримки та матеріальної допомоги, яку відповідач останній надає. Крім витрат на лікування матері, відповідач на постійній основі їздить до неї з м. Києва, де вона проживає в с. Кушлин Кременецького району Тернопільської області, що також створює додаткові матеріальні витрати. Чоловік матері та батько відповідача, [PERSON] , помер [INFO] , та мати на сьогоднішній день знаходиться на утриманні відповідача. Таким чином, всупереч інформації, вказаній в позовній заяві, на сьогоднішній день, крім спільного з позивачкою сина, на утриманні відповідача знаходяться цивільна дружина, [PERSON] , двоє малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] (4 роки), та [PERSON] , [INFO] (2 роки) та 66-річна мати відповідача - [PERSON] . Також, відповідач не має власного житла, та на сьогоднішній день проживає разом з цивільною дружиною та двома дітьми у гуртожитку у військовій частині. Враховуючи інтереси всіх осіб, що знаходяться на утриманні відповідача, та зауваження позивачки, що коштів, що сплачував відповідач недостатньо на утримання сина, виходячи з переваги інтересів сина [PERSON] , відповідач просить суд задовольнити позов частково та стягнути з моменту набрання рішенням законної сили з нього аліменти у розмірі 1/9 частки заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини певного віку, до досягнення дитиною повноліття. Позивач та її представник в судове засідання не з`явились, предстаник позивача [PERSON] до суду направив клопотання про розгляд справи без участі позивача та її представника, позов підтримали в повному обсязі та просили його задовольнити. Представник відповідча у судовому засіданні просив задовольнити позов частково, а саме стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти у розмірі 1/9 частки заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини певного віку, до досягнення дитиною повноліття. Відповідач в судовому засіданні підтримав думку свого представника. Дослідивши наявні у справі письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, заслухавши думку учасників справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Судом встановлено, що 10 грудня 2011 року між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] був укладений шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, про що складено відповідний актовий запис № 1214 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Від цього шлюбу мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом?янського районного управління юстиції у м. Києві, про що зроблено актовий запис за № 3749. Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 07 червня 2018 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний. Звертаючись до суду з позовом про стягнення аліментів, позивачка посилається на те, що розмір грошових коштів, які відповідач сплачує позтвачці на утримання сина не є достатнім для повного нормального забезпечення потреб спільного сина. Положеннями ч. 2 ст. 51 Конституції України закріплений конституційний обов`язок батьків утримувати своїх дітей. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно вимог ч. 1, 2 ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч.ч. 7, 10 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3---2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України, визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до частини 1-3 статті 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Як роз`яснено в п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Вирішуючи питання про розмір аліментів, суд враховує вимоги ст.ст. 182, 183 СК України. В ході судового розгляду судом встановлено, що відповідач є військовослужбовцем, що підтверджується копією Витягу з Наказу №152/дск від 21.10.2021 року, Витягом з Наказу №152/дск від 21.10.2021 року, копією посвідчення про відрядження від 26.10.2021 року, копією Витягу із Наказу № 267/дск від 21.10.2021 року, копією Витягу із Наказу № 70/дск від 03.04.2022 року, копією Витягу із Наказу № 24 від 24.01.2023 року, копією посвідчення про відрядження від 24.01.2023 року. Відповідач добровільно\~сплачував на\~утримання сина\~ [PERSON] грошові\~кошти з\~01.08.2018\~року у\~розмірі 25%\~грошового забезпечення,\~а з\~грудня 2019\~року по\~4\~500,00\~грн щомісячно.\~На підтвердження\~зазначеного в\~матеріалах справи\~містися заява\~ [PERSON] \~від 20.07.2018,\~довідка Фінансового\~управління ГШ\~ЗСУ №\~305/426\~від 04.07.2023,\~довідка №\~313/9/4007\~від 05.07.2023,\~рапорт [PERSON] \~від 20.11.2019\~та довідка\~№ 313/9/4008\~від 05.07.2023,\~звітом про\~здійснені відрахування\~та виплати\~з січня\~2021\~року по\~червень 2023\~року №\~313/9/583 від 23.06.2023\~р.,\~№ 313/9/584 від 23.06.2023 р., № 313/9/585 від 23.06.2023 р. [PERSON] перебуває у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу з [PERSON] . Окрім спільного сина [PERSON] , [INFO] , відповідач має ще двох дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтвержується що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] , виданим Солом?янським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, про що зроблено актовий запис за № 4646, та [PERSON] , [INFO] , що підтвержується що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] , виданим Солом?янським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), про що зроблено актовий запис за № 4612. Донька [PERSON] , [INFO] страждає хронічним захворюванням, а саме дисплазією правого тазостегнового суглоба, що підтверждується копією медичної карти [PERSON] . Мати відповідача, [PERSON] , є інвалідом третьої групи та страждає онкологічним захворюванням, діагноз - інвазивна уротеліальна карцинома високого ступня зрілості (high-grade) уретри (ICD-О код 8120/3); щонайменше pT1; LVIO; PNO. Наведене підтверджується копією патогістологічного дослідження №23SP037336, копією патогістологічного дослідження № 23SP037352. Відповідно до Виписного епікризу з Історії хвороби № 10482 заключний клінічний діагноз: Основний: Са сечового міхура сТ3в N0 M0 G3. Стадія ІІ. Клінічна група 2. Гематцрія. УГН справа III ст. Стан після резекції січового міхура, УЦНС справа. Стент правого сечоводу. Ускладення: міхурово-піхвлова нориця. Супутній: серозна кіста яєчника. ЦД II тип, субкомпенсований, інсулінзалежний. Симптоматична артеріальна гіпертензія 2 ст. ІХС: а/с к-с. СН І ст. ІІ ФК. Правобічна вертебротенна люмбалтія. Зідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , батько відповідача, [PERSON] , помер [INFO] , у зв`язку з чим [PERSON] перебуває на утриманні відповідача [PERSON] [PERSON] надає своїй матері [PERSON] матеріальну допомогу, що підтверджується витягом з виписки в АТ КБ "Приватбанк" N№ DK015MVA7043819 від 04.07.2023 витрат по картці [PERSON] . Як вбачається з матеріалів справи, відповідач є працездатним, відповідно до ст. 180 СК України зобов`язаний утримувати свою дитину. Судом встановлені обставини, що дають змогу для часткового задоволення позову про стягнення аліментів. При цьому, суд зважає, що обов`язок з утримання дітей покладений на обох батьків. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Виходячи з системного тлумачення зазначених норм права, вибір способу стягнення аліментів належить тому з батьків, разом з яким проживає дитина, і який є позивачем у справі про стягнення аліментів. Тобто, саме позивачу належить право вибору способу стягнення аліментів (у твердій грошовій сумі чи у частці від заробітку платника аліментів). При визначенні способу стягнення аліментів суд погоджується з обраним позивачем способом стягнення аліментів та вважає, що він повинен бути визначений у частці від заробітку платника аліментів за вибором позивача. При цьому суд враховує те, що батьки мають рівні обов`язки щодо утримання дітей і відповідач має обов`язок брати участь в утриманні своєї дитини. Так, аналізуючи зібрані докази, враховуючи рівність батьків щодо обов`язку утримувати дітей до досягнення ними повноліття і створювати для них необхідні передумови для їх розвитку і забезпечення організації їх життя, зважаючи на те, що на утриманні відповідача [PERSON] , окрім сина [PERSON] , [INFO] , на утриманні відповідача перебувають також неповнолітній син [PERSON] , [INFO] , неповнолітня донька [PERSON] , [INFO] , та мати [PERSON] , [INFO] , яка є інвалідом третьої групи та страждає онкологічним захворюванням, тому суд вважає, за необхідне задовольнити позовні вимоги про стягнення аліментів частково та стягнути з [PERSON] , на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/8 усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. При цьому, суд вважає на необхідне зазначити наступне. За змістом ч. 8 ст. 7, ч. 2 ст. 150, ст. 180 СК України, ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим врахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Суд звертає увагу обох сторін на те, що для гармонійного та повноцінного розвитку дитини участь обох батьків у вихованні неповнолітніх дітей є важливою. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з ч.6 ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь держави також підлягає судовий збір. Рішення підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць, відповідно до ст. 430 ЦПК України.

Outcome: partial