Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-19 00:00:00

У жовтні 2023 року позивачі звернулись до суду з позовом, яким просили визнати малолітнього [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування житловим приміщенням - будинком [ADDRESS] . В обґрунтування позову позивачі зазначили, щопозивач [PERSON] (шлюбне прізвище - [PERSON] ) та [PERSON] у шлюбі проживали за адресою [ADDRESS] (з 19.07.2020- Сумського району). Власником вказаного житлового будинку був [PERSON] . Після розірвання шлюбу 19 червня 2007 року Краснопільським районним судом Сумської області у справі № 2-4/2007 майно подружжя було розділено та визнано право власності на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] за [PERSON] в розмірі 1/2 його частки та за [PERSON] в розмірі 1/2 його частки. 05 листопада 2016 року між їх сином [PERSON] та [PERSON] зареєстрований шлюб, який рішенням Краснопільського районного суду Сумської від 22 січня 2021 року області розірвано. [INFO] у шлюбі у них народився син [PERSON] . З 04 квітня 2017 року дитина значиться зареєстрованою за місцем проживання батьків в [ADDRESS] . [PERSON] , як мати дитини, після розірвання шлюбу знята з реєстрації місця проживання за вказаною адресою з 30.11.2020, а дитина [PERSON] значиться як зареєстрований по вказаному місцю проживання з 04.04.2017 року. 12 лютого 2021 року рішенням Краснопільського районного суду Сумської області у справі № 578/1469/20 з актового запису № 296 від 14.03.2017 року про народження [PERSON] , [INFO] , вчиненого Зарічним районним у місті Суми відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, відомості про батька [PERSON] виключені. Таким чином, оскільки мати дитини [PERSON] знята з місця реєстрації за адресою [ADDRESS] і на даний час проживає в іншому місці, а спорідненність між [PERSON] та дитиною [PERSON] втрачена, запис про місце реєстрації дитини за зазначеною адресою перешкоджає подальшому вирішенню питання про продаж будинку і створює перешкоди у користуванні житлом співвласникам житлового будинку [PERSON] та [PERSON] . У судове засідання позивачі не з`явились, повідомлені належним чином про розгляд справи, надали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити, проти винесення заочного рішення заперечень не надали. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином через оголошення на через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади, про причини неявки суд не повідомила. Третя особа, що не заявляє самостійних вимог в судове засідання не з`явилась, повідомлена належним чином, надали заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують. Зі згоди позивачів, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. 19 червня 2007 року Краснопільським районним судом Сумської області у справі № 2-4/2007 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розподіл майна подружжя позовні вимоги задоволені та визнано право власності на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] за [PERSON] в розмірі 1 /2 його частки та за [PERSON] в розмірі 1 /2 його частки ( ас.16-17). На підставі зазначеного рішення проведена реєстрація права власності на дане нерухоме майно ( 18-21). 05 листопада 2016 року між [PERSON] та [PERSON] укладений шлюб, який рішенням Краснопільського районного суду Сумської області від 22 січня 2021 року у справі № 578/1468/20 розірваний (ас.28). [INFO] у шлюбі у них народився син [PERSON] . Батьками записані: [PERSON] та [PERSON] ( ас.33). Згідно будинкової книги для прописки громадян, що проживають в будинку [ADDRESS] , [PERSON] знято з реєстрації місця проживання 30 листопада 2020 року, а [PERSON] зареєстрований за даною адресою з 04.04.2017 року ( ас.22-25). Згідно довідки відділу Центру надання адміністративних послуг Краснопільської селищної ради про реєстрацію місця проживання особи від 12.09.2022 року , [PERSON] зареєстрований за адресою [ADDRESS] з 04 квітня 2017 року по теперішній час ( ас.35). При зверненні 13.09.2023 року до відділу «Центр надання адміністративних послуг» Краснопільської селищної ради співвласниками житлового будинку про зняття з місця реєстрації дитини [PERSON] , [INFO] , на підставі п.5 ст. 87 Постанови КМУ від 07.02.2022 № 265 «Деякі питання декларації і реєстрації місця проживання та ведення реєстрів територіальних громад» у знятті з реєстрації було відмовлено (ас.36). Рішенням виконавчого комітету Краснопільської селищної ради від 27.10.2023 року надано дозвіл громадянину [PERSON] на відчуження майна в якому зареєстрована малолітня дитина [PERSON] , [INFO] , а саме будинку , який розташований за адресою: [ADDRESS] (ас.62) Згідно ст.319 ЦК України, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно вселення членів сім`ї у житлове приміщення, яке належить громадянину на праві власності є результатом реалізації права власника й у них виникає право на користування чужим майном, тобто сервітутне право. Згідно зі ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.ст. 386, 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до абзацу 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Тобто правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою. Належним способом захисту цивільних прав у такому разі є пред`явлення позову про позбавлення права власності або визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, які є підставою для зняття особи з реєстрації місця проживання відповідними уповноваженими органами. Така позиція підтверджується висновками Верховного Суду України, викладеними в постанові від 16 січня 2012 року у справі № 6-57цс11 у якій зазначено, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпоряджання своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши разом із тим одну з таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньої; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Відповідно до ст. 160 СК України місце проживання дитини визначається по місцю проживання батьків. Частиною 2 статті 18 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що діти члени сім`ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем. Згідно ч. 1 ст. 163 СК України, батьки мають переважне право перед іншими особами на те, щоб малолітня дитина проживала з ними. Відповідно до статті 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Україною 27.02.1991 року, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Згідно ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Згідно ст. 3 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» місцем перебування є адміністративно - територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік, місцем проживання є адміністративно - територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік, реєстрацією є внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Системний аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що малолітня дитина не є самостійним суб`єктом житлових правовідносин, а набуття або втрата права користування житлом дитиною залежить від набуття або втрати такого права її батьками. Оскільки мати дитини [PERSON] знята з місця реєстрації за адресою [ADDRESS] , спорідненність між [PERSON] та дитиною [PERSON] втрачена, а реєстрація малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , порушує права позивачів на користування та розпоряджання своїм майном, то у суду є підстави визнати [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування житловим приміщенням - будинком [ADDRESS] . Позивачі не заявляли вимоги про стягнення судових витрат, тому дане питання судом не вирішувалось.

Outcome: approved