Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-21 00:00:00

Позивач у червні 2023 року звернулася до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом до відповідача, в якому просить визначити їй додатковий строк в два місяці для подачі заяви про прийняття спадщини після померлої [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . В обґрунтування позову зазначає, що вона є єдиною донькою [PERSON] , [INFO] . [INFO] в місті Ірпінь під час бойових дій мама позивачки [PERSON] померла. Причина смерті не встановлена, оскільки на момент смерті місто Ірпінь перебувало в окупації. Після звільнення міста, позивачу вдалося з`ясувати місце поховання матері, отримати свідоцтво про смерть та перепоховати тіло матері. Перепоховання тіла померлої відбулося 29 липня 2022 року на Совському кладовищі в місті Києві. Позивач зазначає, що від початку повномасштабного вторгнення вона із своїм чоловіком евакуювалася у Черкаську область, де переховувались від війни. Позивач стверджує, що на фоні стресових подій, таких як: війна в країні, смерть матері в окупованому місті, ексгумація та перепоховання тіла матері, вона з поважних причин пропустила строк на подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері. Позивач у позовній заяві зазначає, що спадкоємцем є її син [PERSON] , який є онуком померлої та на момент відкриття спадщини був зареєстрований та проживав із померлою за адресою: [ADDRESS] . Так як відповідач протягом шестимісячного строку не заявив про відмову від спадщини, за змістом частини третьої статті 1268 ЦК України він вважається таким, що прийняв спадщину. Позивач зазначає, що у зв`язку із цим, [PERSON] є належним відповідачем у справі про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини. З огляду на вищевикладене, позивач просила позов задовольнити. Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 23 червня 2023 року відкрито загальне позовне провадження у справі. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 13 вересня 2023 року витребувано від Дев`ятої київської державної нотаріальної контори належним чином завірені копії матеріалів спадкової справи, після смерті [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 07 листопада 2023 року повторно витребувано від Дев`ятої київської державної нотаріальної контори належним чином завірені копії матеріалів спадкової справи, після смерті [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 18 січня 2023 року витребувано від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Капусняк Оксани Терентіївни належним чином завірені копії матеріалів спадкової справи, після смерті [PERSON] , [INFO] . На виконання ухвали від приватного нотаріуса Київського міського натаріального округу Капусняк Оксани Терентіївни надійшли належним чином завірені копії матеріалів спадкової справи. Відповідач через свого представника у встановлений судом строк направив до суду відзив на позовну заяву у якому повністю визнав позов та просив його задовольнити. Розгляд справи просив здійснювати без участі відповідача та його представника. Від представника позивача адвоката Сторожук В.А. надійшла заява про розгляд справи без участі позивача та його представника. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Дослідивши матеріали справи, оцінивши всі докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що позивач є донькою [PERSON] [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . [INFO] в місті Ірпінь Бучанського району Київської області [PERSON] [INFO] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] . 29 липня 2022 року [PERSON] було поховано на Совському кладовищі, що підтверджується довідкою про поховання померлого громадянина на кладовищі м.Києва, виданою 29.07.2022. Позивач у своїй позовній заяві зазначає про те, що на фоні стресових подій, таких як: війна в країні, смерть матері в окупованому місті, ексгумація та перепоховання тіла матері, вона з поважних причин пропустила строк на подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері. З витребуваної від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Капусняк Оксани Терентіївни спадкової справи вбачається, що 27.12.2023 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Капусняк Оксани Терентіївни зареєстрована спадкова справа №71798388 після смерті [PERSON] , [INFO] . Листом від 27.12.2023 №27/02-14 приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Капусняк О.Т. повідомила позивача про те, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який пропущено. Проте, суд може визначити спадкоємцю, який пропустив строк з поважних причин додатковий строк для подання заяви. Разом з тим, у листі від 27.12.2023 року №27/02-14 приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Капусняк О.Т. зазначила, що згідно витягу з Реєстру територіальної громади м. Києва про зареєстрованих/знятих з реєстраційного обліку у житловому приміщенні за адресою: [ADDRESS] за №104583216 від 27.12.2023 на момент своєї смерті [PERSON] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Судом встановлено, що відповідач є сином позивача та онуком померлої [PERSON] , який на час її смерті був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] . За змістом частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Враховуючи те, що у матеріалах спадкової справи відсутня інформація про відмову від спадщини, суд дійшов висновку, що [PERSON] , який є онуком померлої вважається таким, що прийняв спадщину. Наслідки пропуску строку для прийняття спадщини визначені статтею 1272 ЦК України. Відповідно до частини першої статті 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Разом з тим, стаття 1272 ЦК України передбачає можливість поновлення (визначення додаткового) строку. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (частина третя статті 1272 ЦК України). Верховний Суд у постанові КЦС ВС від 30.04.2020 № 352/382/18 (61-40424св18) зазначив, що позов спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини, про визначення йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини порушує права іншого спадкоємця, який спадщину прийняв, а тому належними відповідачами у спорах про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є спадкоємці, які прийняли спадщину. За відсутності таких спадкоємців відповідачем виступає територіальна громада в особі органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Вказаний висновок викладений зокрема у постановах Верховного Суду від 25 березня 2020 року по справі № 140/871/16-ц (провадження № 61-38046св18), від 15 січня 2020 року по справі № 200/9984/16-ц (провадження № 61-11977св19) та від 03 жовтня 2018 року у справі № 2516/1356/12-ц (провадження № 61-28938св18). Суд дійшов висновку, що [PERSON] є належним відповідачем у даній справі. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно із ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємцями за заповітом можуть бути юридичні особи та інші учасники цивільних відносин (стаття 2 цього Кодексу). Згідно з частинами першою, другою статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, а часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємством визнається перехід майна спадкодавця в разі його смерті до іншої особи - спадкоємцю у порядку передбаченому законодавством. Спадкоємець може прийняти спадщину за заповітом або за законом. За приписами ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 2 ст.1212 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті спадкодавця, або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ст. 1272 ЦК України встановлено, що у разі, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до змісту ст. 1272 ЦК позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається: 1) у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори; 2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви. У відзиві на позовну заяву відповідач повідомив про те, що він відмовив у наданні письмової згоди позивачу, оскільки перебував та до цього часу перебуває із сім`єю за межами України (у Франції) та не має можливості належним чином оформити та надати відповідну згоду. Відповідач повністю визнає позовні вимоги [PERSON] та не заперечує проти їх задоволення. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. За змістом цієї статті, поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій, які має оцінити суд з урахуванням доводів і заперечень учасників справи та її фактичних обставин. Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постановах від 26 вересня 2012 року № 6-85цс12, від 04 листопада 2015 року № 6-1486цс15, від 06 вересня 2017 року №6-496цс17. Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року, «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Отже, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку для подачі заяви на прийняття спадщини, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. З огляду на вищенаведене та враховуючи те, що відповідач повністю визнав позов, суд дійшов висновку, що наведені у позовній заяві обставини, а саме: введення воєнного стану у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, смерть матері позивачки в окупації, перепоховання тіла, знаходження позивачки у Черкаській області є поважними причинами пропуску позивачем строку на подання заяви про прийняття спадщини. За таких обставин, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Позивачем при зверненні до суду сплачено 1073,60 грн. судового збору. З урахуванням визнання заявлених вимог відповідачем, на підставі ч. 1 ст. 142 ЦПК України, 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, підлягає поверненню позивачу з державного бюджету. Крім того, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 50 відсотків судового збору у розмірі 536, 80 грн. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Outcome: approved