Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-25 00:00:00

У грудні 2023 року до суду надійшла позовна заява приватного виконавця виконавчого округу Київської області Крегул Івана Івановича до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» «Просто мані» про визначення частки майна боржника у спільній сумісній власності подружжя. Позов обґрунтовано наступним. На примусовому виконанні у позивача перебуває виконавче провадження № 71285914 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] боргу за договором позики в розмірі 474884 доларів США 31 центів. В процесі примусового виконання приватним виконавцем вжито заходів щодо перевірки майнового стану боржника. Разом з тим у боржника відсутнє майно на яке можливо звернути стягнення. Під час виконавчих дій виявлено, що боржник перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . За час шлюбу придбано майно, що зареєстровано на дружину. За викладених обставин, позивач просить визначити частку боржника [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] у розмірі 1/2 частини у праві спільної сумісної власності подружжя на нерухоме майно, а саме: п`ятикімнатна квартира, загальною площею 209 кв.м., житловою площею 118.1 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та належить на праві власності [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] на підставі дублікату договору купівлі-продажу, квартири серії та номер: 353, що виданий 23.04.2019 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчук С.П. 14.12.2023 ухвалою суду позов залишено без руху, з наданням строку для усунення недоліків. 25.12.2023 ухвалою суду відкрито провадження по справі, залучено в якості третьої особи Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» «Просто мані». Розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження в підготовче судове засідання з викликом сторін. 29.01.2024 ухвалою підготовчого судового засідання розгляд справи призначено по суті. 05.02.2024 третьою особою надано письмові пояснення, в яких позовні вимоги не визнаються. Позивач надав заяву про розгляд справи без участі. Відповідачі в судове засідання не прибули, про дату, час, місце розгляду справи повідомлені в установленому порядку, заяв про участь у розгляді справи не надійшло. Представник третьої особи в судовому засіданні заперечувала проти задоволення заяви, зважаючи на те, що третьою особою подано позов до [PERSON] , [PERSON] про стягнення боргу за договором позики на суму 9 990 489,78 грн. Третя особа є іпотекодержателем спірного майна, у випадку задоволення позову ТОВ «Фінансова компанія» «Просто мані» буде позбавлена права на звернення стягнення відповідно до ст.ст. 37,38 Закону України "Про іпотеку". Крім того, у подружжя наявний шлюбний договір, за умовами якого [PERSON] є єдиним власником спільного майна. Суд, заслухавши пояснення представника третьої особи, дослідивши матеріали справи встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини. 04.08.2022 рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області у справі № 373/814/21 позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики - задоволено. Стягнуто із [PERSON] на користь [PERSON] борг за договором позики від 10 листопада 2020 року в розмірі 474884 (чотириста сімдесят чотири тисячі вісімсот вісімдесят чотири) доларів США 51 центів, в тому числі: основна заборгованість - 441000 (чотириста сорок одна тисяча) доларів США, три відсотки річних від простроченої суми - 2573 (дві тисячі п`ятсот сімдесят три) доларів США 51 центів, неустойка - 31311 (тридцять одна тисяча триста одинадцять) доларів США., судовий збір в розмірі 11350 (одинадцять тисяч триста п`ятдесят) гривень 00 копійок. 30.11.2022 Постановою Київського апеляційного суду залишено без змін рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 04.08.2022. 29.12.2022 ухвалою Верховного суду касаційну скаргу [PERSON] на рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 04 серпня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 30 листопада 2022 року у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики залишено без руху, з наданням строку для усунення недоліків. 20.02.2023 ухвалою Верховного суду касаційну скаргу повернуто скаржнику. Згідно ч.5 ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У п.9 ч.3 ст.129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду. Зазначене конституційне положення відображено і у ст.18 ЦПК України, згідно з якою судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Положеннями ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконанню рішень інших органів це сукупність дій органів і посадових осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів, які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. З матеріалів справи вбачається, що рішення суду у справі № 373/814/21 звернуто до примусового виконання, відтак 14.03.2023 приватним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Загальна сума заборгованості у межах виконавчого провадження складає: 19 117 100,85 грн. Боржник отримав лист від приватного виконавця 17.03.2023 року в м. Києві, що підтверджується повідомленням про вручення. Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Відповідно до п. 8 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не менше одного разу на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не менше одного разу на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна, об`єктів незавершеного будівництва, майбутніх об`єктів нерухомості боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника. Відповідно до ч. 6 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця. Згідно ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. З матеріалів виконавчого провадження № 71285914 вбачається, що в процесі примусового виконання рішення приватним виконавцем було вжито заходів щодо перевірки майнового стану боржника. Так, згідно відповіді Міністерства внутрішніх справ України щодо зареєстрованих за боржником транспортних засобів № 157882924 від 14.03.2023 у виконавчому провадженні № 71285914 за боржником зареєстровано транспортний засіб: Марка ТЗ: CADILLAC Модель ТЗ: DE VILLE Категорія ТЗ: ЛЕГКОВИЙ Рік виробництва ТЗ: 2000 VIN: [NUMBER] Номер кузова: [NUMBER] Номерний знак: [NUMBER] . 14.03.2023 приватним виконавцем винесено постанову про розшук майна боржника від 14.03.2023, яка була надіслана боржнику під час відкриття виконавчого провадження. Згідно відповіді на запит № 157882925 від 14.03.2023 у виконавчому провадженні № 71285914 до Державної податкової служби України про джерела та/або суми доходів, нарахованих податковими агентами на користь боржників - фізичних осіб, та розміри утриманого податку з доходів боржників-фізичних осіб, та/або загальну суму річного доходу, задекларованого боржником - фізичною особою в податковій декларації про майновий стан і доходи, та суму утриманого податку (для фізичних осіб, які є самозайнятими особами), та/або загальну суму доходу та суму податку за звітний період, задекларованих боржником - фізичною особою - підприємцем в податковій декларації платника єдиного податку - фізичної особи - підприємця - інформація щодо джерел отримання доходів в ДРФО відсутня. Згідно відомостей АСВП за наслідками обробки банківськими установами постанови про арешт коштів боржника, яка була скерована до них в електронному вигляді з накладанням електронного цифрового підпису у боржника [PERSON] наявні відкриті розрахункові рахунки в АТ КБ «Приват Банк» та АТ «Сенс Банк». Відповідно до електронної інформаційної взаємодії виконавців з банками, приватним виконавцем засобами Автоматизованої системи виконавчого провадження направлено банкам вимогу на отримання інформації стосовно наявності та стану рахунків боржника. Згідно відповіді АТ "Універсал Банк" залишок коштів боржника [PERSON] на розрахункових рахунках складає 0 грн та -7267,86 грн. Згідно відповіді Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області № 8-10-0.222-2781/2-23 від 04.04.2023 відомості щодо реєстрації земельних ділянок відсутні. Згідно відповіді Державного підприємства «Агентство з ідентифікації і реєстрації тварин» № 492/8-11 від 03.04.2023 , боржника не зареєстровано в Реєстрі тварин як власника тварин. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта за боржником на праві приватної власності не зареєстровано нерухомого майна. 14.03.2023 приватним виконавцем накладено арешт на все нерухоме майно боржника, про що внесено запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, номер обтяження 49551023. 14.06.2023 за вихідним №10418 приватним виконавцем направлено вимогу про виклик боржника для складання протоколу про адміністративне правопорушення рекомендованим поштовим відправленням з повідомленням про вручення за адресами: [ADDRESS] ; [ADDRESS] ; [ADDRESS] , що підтверджується трек номером АТ «Укрпошта» 0303917019447, 0303917019455, 0303917019439. Боржник отримав вимогу приватного виконавця в м. Києві 16.06.2023 року, що підтверджується повідомленням про вручення, однак для складення протоколу про адміністративне правопорушення до офісу приватного виконавця не з`явився. Звертаючись до суду позивач зазначає, що майно боржника розшукати не вдалося. На розрахункових рахунках у банківських установах, що відкриті боржником, відсутні грошові кошти у розмірі, необхідному для виконання рішення. Відповідно до актового запису про шлюб № 226 від 29.04.2014, дата реєстрації шлюбу: 29.04.2014, що видав Жовтневий районний у місті Луганську відділ державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Луганській області боржник [PERSON] перебуває у шлюбі з [PERSON] . відомості про дружину: [PERSON] , прізвище до реєстрації шлюбу - [PERSON] , [INFO] . Згідно даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що [PERSON] належать на праві власності п`ятикімнатна квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 209 кв.м., житловою площею 118.1 кв.м., на підставі договору купівлі-продажу, квартири, серія та номер: 7809, виданий 20.08.2016, видавник: Ковальчук С.П. приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу, яка набута за час шлюбу. В подальшому, на підставі договору іпотеки, серія та номер: 2317, виданий 08.09.2020, видавник Скульська Т.А., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу встановлено заборону на кв. [ADDRESS] , іпотекодержатель ТОВ ФК "Просто мані", іпотекодавець [PERSON] , строк виконання основного зобов`язання 07.09.2021, розмір 4163000,00 грн. Відповідно до ст. 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Положеннями частини 3 статті 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 368 ЦК України встановлено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Виходячи з презумпції виникнення права спільної сумісної власності, ні дружина, ні чоловік не зобов`язані доводити наявність права спільної сумісної васності на майно, набуте в шлюбі.Відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України та ч. 1 ст. 60 СК України таке майно вважається таким, що належить подружжю - дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Якщо майно придбане під час шлюбу, а реєстрація прав на нього здійснена лише на ім`я одного з подружжя, це не спростовує презумпції належності його до спільної сумісної власності. Якщо у відповідному документі власником чи набувачем вказано, наприклад, лише дружину, це ще не значить, що вона є одноосібним власником майна, на відміну від майна, яке є особистою приватною власністю одного з подружжя з підстав, визначених законом. Статтею 370 ЦК України також встановлено, що у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного зі співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. За частиною 1 статті 70 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, порядок захисту прав стягувача, боржника та інших осіб у виконавчому провадженні унормовано положеннями Закону України «Про виконавче провадження». Згідно п.1 ч.2 ст.11 Закону державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом. Відповідно до ст.32 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб; звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; інші заходи, передбачені рішенням. Відповідно до ч.6 ст.48 Закону України «Про виконавче провадження», стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця. Згідно із ст.443 ЦПК України питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного чи приватного виконавця. Якщо наявний спір щодо визначення частки боржника у спільному майні, звернення виконавця до суду завжди за своєю суттю має характер позовної заяви (незалежно від її назви), оскільки вона звернена до суду з метою вирішення матеріального спору. На цьому наголосила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 8 червня 2022 року у справі № 2-591/11 та роз`яснила свою позицію шляхом уточнення своїх висновків. Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «ФК «ПРОСТО МАНІ» є іпотекодержателем нерухомого майна, що є предметом цього позову, а саме: квартири [ADDRESS] на підставі Договору іпотеки від 08 вересня 2020 року, посвідченого Скульською Т.А, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за реєстровим № 2317. Вищевказане спірне майно є предметом забезпечення за договором № 08-09-20-01-27/7509 надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, що укладений між ТОВ «ФК «ПРОСТО МАНІ» та [PERSON] . Водночас, оскільки фінансові зобов`язання за вищевказаним договором є невиконаними, ТОВ «ФК «ПРОСТО МАНІ» звернулось до Дарницького районного суду м. Києва з позовною заявою про стягнення заборгованості у орієнтованому (визначена самостійно позивачем ціна позову) розмірі 9 990 489,78 грн. солідарно з [PERSON] та [PERSON] (справа № 753/23196/23), що може бути погашено у т.ч. за рахунок заставного майна. Очевидним є також те, що виділ частки боржника у спільній сумісній власності здійснюється Позивачем з метою подальшого звернення стягнення на це майно на користь зацікавленої особи 1 - [PERSON] . Між тим, враховуючи наявність невиконаних зобов`язань, а також перебування спірного майна під іпотекою, ТОВ «ФК «ПРОСТО МАНІ» - як іпотекодержатель. має першочергове право на задоволення вимог, у т.ч. за рахунок спірного майна та право на звернення стягнення відповідно до вимог ст.ст. 37,38 Закону України "Про іпотеку". Не менш важливим доказом безпідставності позовних вимог є наявність укладеного між [PERSON] та [PERSON] шлюбного договору від 08 вересня 2020 року, що посвідчений Скульською Т.А., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за реєстровим № 2315. Відповідно до п. З шлюбного договору встановлено, що все майно, в тому числі рухоме і нерухоме, придбане та/або набуте дружиною ( [PERSON] ) після реєстрації шлюбу, є її особистим майном і належить на праві особистої приватної власності, не підлягає розподілу між подружжям та не потребує додаткової згоди чоловіка на таке придбання/набуття/відчуження. Враховуючи те, що шлюб між чоловіком та дружиною зареєстрований 29 квітня 2014 року, а спірне майно набуто [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 20 серпня 2016 року, посвідченого Ковальчуком С.П., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за реєстровим № 7808, дублікат якого видано 23 квітня 2019 року [PERSON] , приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за реєстровим № 353, є особистою приватною власністю [PERSON] , зважаючи на вищевикладені обставини, у задоволені позовних вимог слід відмовити. Розподіл судових витрат здійснити відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: dismissed