Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-20 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що 20.02.2022 року між ТОВ «СС ЛОУН» та відповідачкою за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «СС ЛОУН» було укладено електронний кредитний договір 1850759-А, відповідно до Правил надання коштів в кредит ТОВ «СС ЛОУН», затверджених наказом №0702-1 від 07.02.2022 року, розміщених у вільному доступі на веб-сайті товариства за відповідним посиланням. Згідно п.2.6.1 кредитного договору загальний розмір кредиту склав 20000 грн. Пунктом 2.6.2 кредитного договору строк кредиту встановлений з 20.02.2022 року по 21.03.2022 року. Пунктом 2.6.5 договору за користування кредитом встановлено процентну ставку в розмірі 0,6169%від суми кредиту за кожен день користування кредитом. ТОВ «СС ЛОУН» виконало свої зобов`язання за кредитним договором, надавши відповідачці кредит в сумі 20000 грн., шляхом зарахування коштів на платіжну картку. В подальшому між ТОВ «СС ЛОУН» та ТОВ «Фінфорс» було укладено договір факторингу №40071779-146 від 17.01.2023 року, за умовами якого на користь останнього було відступлено право вимоги, у т.ч. за кредитним договором 1850759-А від 20.02.2022 року, в сумі 20493 грн. 52 коп., що становила заборгованість відповідачки за кредитним договором та складалась із заборгованості за тілом кредиту в сумі 20000 грн., заборгованості по процентам в сумі 493 грн. 52 коп. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив стягнути з відповідачки вказану заборгованість, а також понесені по справі судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в сумі 2684 грн. Ухвалою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 24.11.2023 року позов було прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі та призначено її до розгляду в спрощеному позовному провадженні з повідомленням сторін. \~ \~ \~ \~В призначене судове засідання представник позивача та відповідачка не з`явились. В наданому разом із позовом клопотанні представник позивача просив проводити розгляд справи без його участі, зазначивши про підтримання позову в заочному порядку. Відповідачка в наданій до суду заяві зазначила, що перебуває за кордоном. При цьому, відзиву на позов не надала, участь в судовому засіданні представника не забезпечила. З урахуванням цього, судом у відповідності до ч.3 ст.211, ст.223, ч.2 ст.247, ст.ст.280,281 ЦПК України було ухвалено про розгляд справи за відсутності сторін, в заочному порядку та без фіксації судового засіданні за допомогою звукозаписувального технічного засобу. \~ \~ \~ \~Перевіривши викладені в позовній заяві доводи та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до чч.ч.1,2 ст.207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст.626,628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст.641 ЦК України пропозицію укласти\~договір (оферту)\~може зробити\~кожна із\~сторін майбутнього\~договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Пропозицією укласти договір є, зокрема, документи (інформація), розміщені у відкритому доступі в мережі Інтернет, які містять істотні умови договору і пропозицію укласти договір на зазначених умовах з кожним, хто звернеться, незалежно від наявності в таких документах (інформації) електронного підпису. Частинами 1,2 ст.642 ЦК України передбачено, що відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. В зв`язку із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» №675-VIII від 03.09.2015 року, який набрав чинності 30.09.2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. Так, ст.3 вказаного Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч.3 ст.11 зазначеного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч.4 ст.11 Закону). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина 6 статті 11 вказаного Закону). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч.12 ст.11 Закону). За змістом\~ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України Про електронний цифровий підпис, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ст.526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.ч.1,2 ст.1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі\~ст.1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною 2 ст.1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 20.02.2022 року між ТОВ «СС ЛОУН» та відповідачкою за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «СС ЛОУН» було укладено електронний кредитний договір 1850759-А, відповідно до Правил надання коштів в кредит ТОВ «СС ЛОУН», затверджених наказом №0702-1 від 07.02.2022 року, розміщених у вільному доступі на веб-сайті товариства за відповідним посиланням. Згідно п.2.6.1 кредитного договору загальний розмір кредиту склав 20000 грн. Пунктом 2.6.2 кредитного договору строк кредиту встановлений з 20.02.2022 року по 21.03.2022 року. Пунктом 2.6.5 договору за користування кредитом встановлено процентну ставку в розмірі 0,6169%від суми кредиту за кожен день користування кредитом. В розділі 3 кредитного договору сторонами було погоджено графік платежів, а саме: 21.03.2022 року сплата 23701 грн. 40 коп., у т.ч. тіло кредиту в сумі 20000 грн., проценти в сумі 3701 грн. 40 коп. Також з матеріалів справи вбачається, що позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав, перерахувавши обумовлені кредитним договором кошти в сумі 20000 грн. на платіжну картку відповідачки, що підтверджено відповідною довідкою АТ КБ «Приватбанк». В свою чергу відповідачка свої зобов`язання за кредитним договором не виконувала, в зв`язку із чим, станом на 17.01.2023 року виникла заборгованість в сумі 20493 грн. 52 коп., з яких: заборгованість за тілом кредиту в сумі 20000 грн., заборгованість за процентами в сумі 493 грн. 52 коп. 17.01.2023 року між ТОВ «СС ЛОУН» та ТОВ «Фінфорс» було укладено договір факторингу №40071779-146, за умовами якого на користь останнього було відступлено право вимоги, у т.ч. за кредитним договором 1850759-А від 20.02.2022 року, в сумі 20493 грн. 52 коп. За вказаних обставин, суд приходить до висновку про обгрунтованість, доведеність та необхідність задоволеннях позовних вимог в повному обсязі, стягнувши з відповідачки на користь позивача заборгованість за кредитним договором 1850759-А від 20.02.2022 року, яка виникла станом на 17.01.2023 року, в сумі 20493 грн. 52 коп., з яких: заборгованість за тілом кредиту в сумі 20000 грн., заборгованість за процентами в сумі 493 грн. 52 коп., а також у відповідності до ст.141 ЦПК України стягнути судовий збір в сумі 2684 грн. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: approved