Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в уточненій редакції якого просить суд припинити обтяження на нерухоме майно, а сааме на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , у виді заборони, реєстраційний номер обтяження 50880331 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2760345318040), перенесене 05.07.2023 року приватним нотаріусом Житомирського районного нотаріального округу Косинським С.О. В обґрунтування позовної заяви позивач вказує, що [INFO] померла його мати [PERSON] , яка склала на його ім`я заповіт. Він прийняв спадщину після померлої матері і приватним нотаріусом йому було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] , який належав спадкодавиці на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом. Під час оформлення спадщини нотаріусом було повідомлено про наявність в реєстрі запису про обтяження у вигляді заборони на нерухоме майно, в т.ч. щодо успадкованого будинку, що накладена Черняхівською державної нотаріальною конторою на підставі повідомлення Вол.-Волинського міжколгоспбуду від 04.08.1971 року, номер запису про обтяження: 3029402. Зазначене обтяження у вигляді заборони на нерухоме майно, що було накладено на невизначене майно та зареєстроване в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за №3029402, скасовано рішенням Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 18.09.2023 року, після чого позивач звернувся до державного реєстратора для виконання рішення, однак останнім було повідомлено заявнику про те, що під час видачі свідоцтва про право на спадщину, приватним нотаріусом вказане обтяження, зокрема, запис про заборону, також було перенесено до новоствореного розділу ДРРП, припинити який вона не має підстав. Позивач зазначає, що продовження дії обтяження на нерухоме майно без наявності для того законних підстав порушує його право на власність, а тому він змушений звернутись до суду. Ухвалою судді Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 17 січня 2024 року відкрито провадження в справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. Копія ухвали про відкриття провадження у справі разом з позовною заявою була направлена відповідачу рекомендованим листом за адресою його місцезнаходження. Згідно із ч.8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Володарсько-Волинська міжгосподарська будівельна організація (міжколгоспбуд) будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, свого представника в судове засідання не направила, про причини неявки суд не повідомила, відзив до суду не надала. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа мас право звернутися до суду за захистом свого особистого права та інтересу. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 386 ЦК України\~встановлено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. На підставі статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до копії витягу з Державного реєстру речових прав №338041132 сформованого 05.07.2023 року приватним нотаріусом Житомирського районного нотаріального округу Косинським С.О. в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] , зареєстровано право власності (номер запису про речове право право власності: 50879988) на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2760345318040), на підставі свідоцтва про право на спадщину №692, виданного 05.07.2023 року приватним нотаріусом Житомирського районного нотаріального округу Косинським С.О. Згідно копії Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 19.12.2023 року за №359103957 за параметрами запиту: адреса/місцезнаходження [ADDRESS] в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна міститься запис про реєстрацію обтяження за реєстраційним номером 3029402 у вигляді заборони (архівний запис) на об`єкт обтяження: невизначено, состав: ціле, состояние: добудоване, статус: жиле, адреса: [ADDRESS] , власник: [PERSON] , підстава обтяження: повідомлення, б/н, Вол.-Волинський міжколгоспбуд, (додаткові дані: архівний номер: 2010502ZITOMIR12, архівна дата: 17.04.2000, дата виникнення: 04.08.1971, № реєстра: 20, внутр. №99012Е3225F13С2F684С), що містить відмітку про перенесення запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за номером запису про обтяження: 50880331 від 05.07.2023 року, відомості про яке за вказаним номером (50880331) містяться, зокрема, в ДРРП з відміткою про його перенесення з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за реєстраційним номером обтяження: 3029402. Відповідно до копії рішення Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 18 вересня 2023 року по справі №276/1517/23 державну реєстрацію обтяження у вигляді заборони на нерухоме майно реєстраційний номер обтяження - 3029402, що зареєстрована в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 29.03.2006 року реєстратором: Черняхівська державна нотаріальна контора, накладена на підставі повідомлення\~б/н\~Вол.-Волинського\~міжколгоспбуду на невизначене майно власника: [PERSON] , додаткові дані: архівний номер: 2010502ZITOMIR12, архівна дата: 17.04.2000, дата виникнення: 04.08.1971, № реєстра: 20, внутр. №99012Е3225F13С2F684С скасовано. \~ \~ \~ \~ Таким чином, судом встановлено, що внесення запису про обтяження 50880331 від 05.07.2023 року до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відбулось у зв`язку проведенням державним реєстратором державної реєстрації прав та їх обтяжень з перенесенням з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запису про обтяження з реєстраційним номером 3029402, яке у подальшому за позовом позивача було скасовано судовим рішенням. Водночас, відомості про перенесене обтяження за реєстраційним номером 50880331 від 05.07.2023 року залишились актуальними у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Суд враховує, що згідно\~ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»\~суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Відповідно до ст.1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. У рішенні Європейського суду з прав людини по справі «East/West Alliance Limited» проти України», яке набрало статусу остаточного 02.06.2014 р., в п. 167 рішення Суд наголошує на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним. Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля. У п.168 суд також нагадує, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдається досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар. Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти. Відповідно до сталої практики Європейського суду з прав людини напрацьовано три критерії, які слід оцінювати на предмет сумісності заходу втручання в право особи на мирне володіння майном із гарантіями статті 1 Першого протоколу, а саме: чи є втручання законним; чи переслідує воно «суспільний» «публічний» інтерес; чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям. Якщо хоча б одного із цих критеріїв не додержано, Європейський суд з прав людини констатує у такому випадку порушення статті 1 Першого протоколу. Законність означає, що втручання держави у право власності особи повинно здійснюватися на підставі закону - нормативно-правового акту, що має бути доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у питаннях застосування та наслідків дії його норм. Сам лише факт, що правова норма передбачає більш як одне тлумачення, не означає, що закон не передбачуваний. Сумніви щодо тлумачення закону, що залишаються, враховуючи зміни в повсякденній практиці, усувають суди в процесі здійснення правосуддя. Втручання держави в право власності особи є виправданим, якщо воно здійснюється з метою задоволення «суспільного», «публічного» інтересу, при визначенні якого Європейський суд з прав людини надає державам право користуватися «значною свободою (полем) розсуду». Втручання держави в право на мирне володіння майном може бути виправданим за наявності об`єктивної необхідності у формі суспільного, публічного, загального інтересу, який може включати інтерес держави, окремих регіонів, громад чи сфер людської діяльності. Принцип «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано справедливої рівноваги (балансу) між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання. «Справедлива рівновага» передбачає наявність розумного співвідношення (обгрунтованої пропорційності) між метою, що передбачає для досягнення, та засобами, які використовуються. Необхідний баланс не буде дотримано, якщо особа несе «індивідуальний і надмірний тягар». Водночас, суд зазначає, що Верховний Суд у постанові від 19.10.2022 року по справі справа № 354/397/17 дійшов висновку, що в розумінні положень норми статті 26 Закону № 1952-IV у чинній редакції, на відміну від положень частини вказаної статті у попередній редакції, яка передбачала такі способи судового захисту порушених прав, як скасування записів про проведену державну реєстрацію прав та скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, наразі способами судового захисту порушених прав та інтересів особи є судове рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав; судове рішення про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав; судове рішення про скасування державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію зміни, припинення речових прав, обтяжень речових прав. Враховуючи те що, обтяження на невизначене майно за адресою: [ADDRESS] , за реєстраційним номером №3029402 від 29.03.2006 року, що виникло у 1971 році, скасовано рішенням Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 18 вересня 2023 року по справі №276/1517/23, а обтяження з реєстраційним номером 50880331 від 05.07.2023 року, що було перенесено при державній рєстрації прав до ДРРП з архівного запису Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за №3029402, залишилось чинним в ДРРП без наявних для цього підстав, що перешкоджає позивачеві як власнику майна користуватись своїми законними правами, зважаючи на те, що відповідач відзив\~до суду\~не надіслав\~тане надав жодних доказів обґрунтованості продовження дії даного обтяження, що свідчить\~про відсутність\~заперечень проти\~даного позову, суд, виходячи із встановлених обставин, вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача та скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію обтяження у вигляді заборони на нерухоме майно з реєстраційним номером 50880331 від 05.07.2023 року.

Outcome: approved