Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-13 00:00:00

Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» (далі-АТ «ПУМБ») звернулось до Оболонського районного суду міста Києва з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості у сумі 147 571,45 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що між АТ «ПУМБ» та [PERSON] укладено кредитні договори: 1) 22.01.2022 року на підставі кредитного договору №1002075607401 видано кредит у сумі 70\~000,00 грн; 2) 13.04.2019 року на підставі кредитного договору №2001289727601 видано кредитну карту з кредитним лімітом у сумі 5\~000,00 грн, який в подальшому збільшено до 29\~187,00 грн. Відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк, у зв`язку із чим станом на 05.07.2023 року утворилась заборгованість відповідача перед позивачем в розмірі 147\~571,45 грн, зокрема: 1) по кредитному договору від 13.04.2019 року №2001289727601 46\~502,56 грн, з яких 29\~186,20 грн заборгованість за кредитом, 17\~316,36 грн заборгованість за процентами, 0 грн заборгованість за комісією; 2) по кредитному договору від 22.01.2022 року №1002075607401 101068,89 грн, з яких 67\~083,61 грн заборгованість за кредитом, 8,96 грн заборгованість за процентами, 33\~976,32 грн заборгованість за комісією. Просить стягнути з відповідача на користь АТ «ПУМБ» заборгованість за кредитними договорами. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 26 вересня 2023 року справу за позовом АТ «ПУМБ» до [PERSON] про стягнення заборгованості передано на розгляд за територіальною підсудністю до Дружківського міського суду Донецької області. Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 14 листопада 2023 року справу прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження по справі з викликом сторін та призначено справу до розгляду. До судового засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце проведення судового розгляду повідомлявся належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує та не заперечує проти винесення заочного рішення судом. Відповідач, який про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся у відповідності до частини 11 статті 128 ЦПК України шляхом розміщення оголошення про його виклик до суду на офіційному веб-сайті Дружківського міського суду Донецької області: http://dr.dn.court.gov.ua, до судового засідання не з`явився за невідомою суду причиною, клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи без його участі на адресу суду не надав. У встановлений ухвалою про відкриття провадження у справі строк відзив на позовну заяву відповідачем також не поданий. Оскільки відповідач був належним чином повідомлений про судове засідання, але причин неявки суду не повідомив, суд вважає можливим у відповідності до пункту 1 частини 3 статті 223 ЦПК України провести судове засідання без його участі. При цьому, за наявності умов, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає необхідним розглянути справу на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення по справі. У зв`язку з неявкою сторін та у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на таке. Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Статтями 12, 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 13 квітня 2019 року [PERSON] підписав заяву № №2001289727601, в якій прийняв Публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб в повному обсязі. Згідно заяви про приєднання та Правил надання банківських послуг в АТ «Перший Український Міжнародний Банк», які викладені у Публічній пропозиції, Банком підключено [PERSON] до SMS-банкінгу, відкрито на його ім`я поточний рахунок № [NUMBER] у гривнях та надано кредитну картку. На вказаний поточний рахунок встановлено кредитний ліміт 5\~000,00 грн. Вказаний кредит відповідачу наданий з процентною ставкою 47,88 % річних, строком на 12 місяців, зі спливом якого продовжується на такий самий строк у разі відсутності заперечень будь-якої із сторін. Розрахунковий день, платіжна дата 30 число місяця. Згідно довідки про збільшення кредитного ліміту по договору №2001289727601 від 13.04.2019 року кредитний ліміт змінювався наступним чином:13.04.2019 р. - 5 000,00 грн, 13.08.2019 р 9\~500,00 грн, 11.12.2019 р. 13\~000,00 грн, 30.04.2020 р. 18\~000,00 грн, 18.05.2020р. 18\~000,00 грн, 14.08.2020 р. 23\~000,00 грн, 16.12.2020 р. 28\~000,00 грн, 20.04.2021 р. 33\~000,00 грн, 22.07.2021 р. 43\~000,00 грн, 18.08.2021 р. 50\~000,00 грн, 27.02.2022 р. 24\~171,00 грн., 01.03.2022 р. 24\~171,00 грн, 03.03.2022 р., 01.04.2022р., 01.05.2022р., 01.06.2022р., 01.07.2022р., 01.08.2022р., 01.09.2022р., 15.06.2023 р. 29\~171,00 грн. Своїм підписом [PERSON] підтвердив факт ознайомлення та згоду з Договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та Тарифами банку, тим самим погодився з тим, що його заява разом із умовами та правилами надання банківських послуг складають між ним та банком договір про надання банківських послуг. Вказане підтверджуються копією заяви відповідача про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, яка містить наведені умови кредитного договору, копією паспорту споживчого кредиту, підписаного відповідачем, а також випискою про рух коштів на рахунку позичальника. Також 22 січня 2022 року між АТ «ПУМБ», як кредитодавцем, та [PERSON] , як позичальником, було укладено кредитний договір № 1002075607401, за умовами якого позичальник отримав споживчий кредит шляхом банківського переказу в розмірі 70 000,00 грн., зобов`язавшись повернути кредит щомісячними платежами протягом 24 місяців, тобто до 22.01.2024 року, сплативши 0,01 % річних за користування кредитом, а також комісію за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 2,99 % від суми кредиту щомісяця. Вказане підтверджуються копією заяви відповідача про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, яка містить наведені умови кредитного договору, копією паспорту споживчого кредиту, підписаного відповідачем, копією платіжної інструкції про отримання коштів, а також випискою про рух коштів на рахунку позичальника. Також судом установлено, що на відміну від кредитодавця позичальник належним чином свої договірні зобов`язання не виконував, внаслідок чого у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість за кредитними договорами, яку позивач, користуючись правом вимоги дострокового повернення кредиту, своїми письмовими вимогами (повідомленнями) від 05.07.2023 року просив відповідача погасити в досудовому порядку, здійснивши повернення кредитних коштів не пізніше 30 календарних днів з дня отримання повідомлень. Відповідач повернення кредитних коштів не здійснив, тому позивач просить стягнути з відповідача заборгованість в загальному розмірі 147\~571,45 грн, зокрема: 1) по кредитному договору від 13.04.2019 року №2001289727601 46\~502,56 грн, з яких 29\~186,20 грн заборгованість за кредитом, 17\~316,36 грн заборгованість за процентами, 0 грн заборгованість за комісією; 2) по кредитному договору від 22.01.2022 року №1002075607401 101068,89 грн, з яких 67\~083,61 грн заборгованість за кредитом, 8,96 грн заборгованість за процентами, 33\~976,32 грн заборгованість за комісією, зазначаючи такі суми у позові та у розрахунку. Таким чином, всупереч умовам кредитних договорів відповідач належним чином не виконувала своїх зобов`язань за договорами. До такого висновку суд дійшов, виходячи з наступного. Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (стаття 204 ЦК України). Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтею 8 Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що кредитодавець має право включати до умов кредитного договору обов`язок позичальника сплачувати на користь кредитодавця комісії, пов`язані з наданням, обслуговуванням та поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Встановивши зазначені обставини у справі, суд дійшов висновку, що між сторонами у справі укладені кредитні договори, за умовами яких відповідач зобов`язався прийняти грошові кошти та повернути їх частинами у визначені договорами строки, а також сплатити відповідні проценти, комісії у погодженому сторонами розмірі за користування такими кредитними коштами. Доказів повернення в повному обсязі грошових сум кредитору у вигляді тілу кредиту, відсотків, комісії матеріали справи не містять. Як вбачається із змісту кредитних договорів між позивачем та відповідачем було досягнуто згоди з усіх істотних умов договорів, в тому числі щодо сплати комісії за обслуговування кредитної заборгованості по договору від 22.01.2022 року №1002075607401 (пункт 5 кредитного договору). Підпис відповідача під договорами свідчить про його ознайомлення з усіма їх умовами, загальними умовами кредитування, іншою інформацією надання якої передбачено чинним законодавством України. Аналізуючи встановлені на підставі наявних доказів фактичні обставини в контексті викладених вище норм законодавства, вирішуючи питання щодо позовних вимог позивача за кредитними договорами від 13.04.2019 року №2001289727601 та від 22.01.2022 року №1002075607401, приймаючи до уваги, що в ході розгляду справи знайшов підтвердження факт укладення між сторонами даних кредитних договорів із дотриманням вимог законодавства щодо його змісту та форми, а також встановлено невиконання відповідачем, на відміну від позивача, своїх зобов`язань за даними кредитними договорами, що зумовило виникнення у відповідача заборгованості за кредитами, а у позивача права вимагати від відповідача повернення кредитних коштів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними та підлягають задоволенню шляхом стягнення кредитної заборгованості в загальному розмірі 147\~571,45 грн, зокрема: 1) по кредитному договору від 13.04.2019 року №2001289727601 46\~502,56 грн, з яких 29\~186,20 грн заборгованість за кредитом, 17\~316,36 грн заборгованість за процентами, 0 грн заборгованість за комісією; 2) по кредитному договору від 22.01.2022 року №1002075607401 101068,89 грн, з яких 67\~083,61 грн заборгованість за кредитом, 8,96 грн заборгованість за процентами, 33\~976,32 грн заборгованість за комісією. Оскільки позовні вимоги задоволені, суд відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України судові витрати присуджує позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в розмірі 2 684,00 грн.

Outcome: approved