Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-12 00:00:00

у листопаді 2023 року приватне акціонерне товариство «Акціонерна компанія «Київводоканал» (далі - ПрАТ «АК «Київводоканал, позивач) звернулось в суд з позовом до [PERSON] (далі - [PERSON] , відповідач) про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. Позовна заява вмотивована тим, що позивач надає послуги з центрального постачання холодної води та послуг з водовідведення за адресою: [ADDRESS] . Зазначає, що відповідач не сплачує в повному обсязі послуги з центрального постачання холодної води та послуг з водовідведення. У зв`язку з цим виникла заборгованість у розмірі 25 414,75 грн. Просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача: - 18 257,50 грн. - заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги з водопостачання та водовідведення; - 1 146,80 грн. - три проценти річних; - 6 010,45 грн. - інфляційні втрати. Одночасно просить стягнути з відповідача судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 2 684 грн. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано судді Гусак О.С. Ухвалою від 29 листопада 2023 року позов залишено без руху та надано позивачу строк на усунення недоліків п`ять днів з моменту отримання вказаної ухвали. 13 грудня 2023 року від представника позивача надійшла заява на усунення недоліків. Ухвалою від 14 грудня 2023 року відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 17 січня 2024 року. Представник позивача подав клопотання про проведення розгляду справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. У судові засідання 17 січня та 13 лютого 2024 року відповідач не з`явився, на його адресу судом надсилалися судові повістки, які повернулись із відмітками «за закінченням терміну зберігання», «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідач відзиву на позовну заяву не подав. Зважаючи на неявку учасників справи, суд розглянув справу без фіксування судового засідання технічними засобами відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Враховуючи неявку відповідача в судові засідання 17 січня та 13 лютого 2024 року та неподання відзиву на позов, суд відповідно до положень статей 280, 281 ЦПК України постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. 26 квітня 2014 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення розрахунків за енергоносії» від 10.04.2014 № 1198, який визначив публічне акціонерне товариство «Вкціонерна компанія «Київводоканал» (у 2017 перейменоване на приватне акціонерне товариство «Акціонерна компанія «Київводоканал») виконавцем послуг з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення на території м. Києва. Частиною 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Судом встановлено, що 05 серпня 2014 року в газеті «Хрещатик» № 110 (4510) було опубліковано повідомлення про публічний договір (оферту) про надання Публічним акціонерним товариством «Акціонерна компанія «Київводоканал», що перейменовано на ПрАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал», як виконавцем житлово-комунальних послуг на підставі ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з водовідведення та опубліковано договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових мереж) (а.с. 7). Повідомленням визначено, що у разі відмови споживачів від отримання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення холодної та гарячої води, така відмова має бути оформлена письмово та направлена до ПрАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал» для оформлення припинення надання цих послуг. Відповідно до свідоцтва про право власності від 4 лютого 2010 року [PERSON] є власником кв. [ADDRESS] . Судом встановлено, що відповідач є споживачем послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), які надаються позивачем за адресою: [ADDRESS] . Згідно пунктів 5, 10 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами; у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню в розмірах, установлених законом або договорами про надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. З матеріалів справи вбачається, що за період з 1 листопада 2015 року по 31 липня 2023 року включно у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість у розмірі 17 357,97 грн. (а.с. 19-21). Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» витрати оператора зовнішніх інженерних мереж на обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку (їх складових частин) відшкодовуються споживачами відповідної комунальної послуги, а також власниками (співвласниками) приміщень, обладнаних індивідуальними системами опалення та/або гарячого водопостачання у такій будівлі, шляхом сплати виконавцю комунальної послуги внесків на обслуговування та заміну вузла комерційного обліку. Розмір внесків за обслуговування вузлів комерційного обліку визначається окремо для кожної будівлі із розрахунку на один рік, для складової витрат на повірку ділиться на строк міжповірочного інтервалу. Відповідний розмір внеску встановлений розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 30 вересня 2019 року № 1716 для відповідного будинку у розмірі 4,25 грн. щоквартально. Пунктом 7 договору-2 визначено, що плата за послуги складається з: 1) плати за послугу, що розраховується виходячи з розміру затверджених тарифів на послугу та обсягу спожитих послуг, визначеного відповідно до законодавства; 2) плати за абонентське обслуговування, граничний розмір якої визначається Кабінетом Міністрів України. Згідно наданої позивачем довідки, заборгованість відповідача по внескам на обслуговування вузла комерційного обліку становить 29,75 грн., а за абонентське обслуговування - 869,78 грн. (а.с. 18). Отже, розмір заборгованості відповідача за надані житлово-комунальні послуги складає 18 257,50 грн. У відповідності до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦКУ порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Позивачем також ставиться вимога про стягнення 3% річних у розмірі 1 146,80 грн. та інфляційних втрат у розмірі сумі 6 010,45 грн., яка підлягає задоволенню із таких правових підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Разом з тим, відповідачем суду не надано жодних належних та допустимих доказів в заперечення позовних вимог. Враховуючи вищевикладене, суд вважає встановленим факт порушення прав позивача, тому позовні вимоги щодо стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги в розмірі 18 257,50 грн., 3% річних у розмірі 1 146,80 грн. та інфляційних втрат у розмірі 6 010,45 грн. є законними і обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Приймаючи до уваги предмет даного спору, наслідки його розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати положення п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України. Так, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем при подачі позову до суду сплачено судовий збір в сумі 2 684 грн., які підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved