Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-14 00:00:00

Представник ТзОВ «Чернівцігаз Збут» Попов В.Д. звернувся в Сокирянський районний суд Чернівецької області з вищевказаним позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за природний газ. Обґрунтовуючи позовні вимоги, представник позивача посилався на те, що 25.07.2023 року ТзОВ «Чернівцігаз Збут» звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу. 15.09.2023 року судом видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] на користь позивача заборгованості в сумі 5494,40 грн. та витрат по сплаті судового збору в сумі 268,40 грн. В подальшому відповідачка звернулася до суду із заявою про скасування судового наказу. 06.09.2023 року Сокирянським районним судом Чернівецької області постановлено ухвалу про скасування судового наказу про стягнення заборгованості за природний газ з відповідачки. Враховуючи те, що заборгованість за спожитий природний газ відповідачкою не сплачується, позивач вимушений звернутись до суду із даною позовною заявою в порядку позовного провадження. При цьому, представник позивача зазначав, що згідно з вимогами Правил постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року №2496, постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, укладеного між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. Зокрема, ТОВ «Чернівцігаз збут» в порядку, передбаченому Правилами розмістив на своєму сайті Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам, а також надіслав всім побутовим споживачам заяви-приєднання із супровідним листом по формі, встановленій у\~постанові НКРЕКП від 30.09.2015 року №2500, яку споживачам необхідно було підписати та повернути в ТОВ «Чернівцігаз збут». Згідно з вимогами Правил, якщо споживач не повернув постачальнику заяву-приєднання, фактом згоди споживача про приєднання до умов договору (акцептування заяви приєднання) є сплачений споживачем рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природній газ або факт фактичного споживання природного газу після офіційного опублікування договору постачальником відповідно до вимог цих Правил. Крім того, у разі незгоди споживача укласти договір з постачальником споживач не має права споживати природній газ із газорозподільної системи та має подати до Оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт. Також до обов`язків споживача згідно з Правилами належить укладення договору постачання природного газу з постачальником, а за відсутності укладеного договору припинення відбору (споживання) природного газу з газорозподільної системи. В даному випадку відповідачка не подала до Оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на її об`єкт, відбір природного газу з газорозподільної системи не припиняла, фактично проводила споживання природного газу за адресою: [ADDRESS] (про що свідчить у тому числі утворення у відповідачки заборгованості перед заявником) та частково сплачувала за поставлений їй газ, що окремо та в сукупності засвідчує факт згоди відповідачки про приєднання до умов Типового договору. Таким чином, з урахуванням вимог ст.ст.633, 634, 641, 642 ЦК України та на умовах типового договору, між позивачем та відповідачкою був укладений договір постачання природного газу побутовим споживачам на невизначений строк шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов цього Договору за місцем його виконання: [ADDRESS] . Аналогічна правова позиція щодо обов`язку споживачів оплачувати житлово-комунальні послуги, якими вони фактично користувалися; укладання договорів між постачальником та споживачем природного газу викладена у постанові Верховного Суду від 09.06.2021 року у справі №303/7554/16-ц. Також зазначав, що позивачем додано до позовної заяви всі документальні докази щодо споживання природного газу відповідачкою за вищезазначеною адресою, які підтверджують факт надання та отримання (споживання) відповідачкою прирордного газу, а саме: довідку оператора ГРМ про підтвердження факту споживання природного газу відповідачкою; витяг оператора ГРМ з персоніфікованих даних відповідачки про фактичний об`єм природного газу розподіленого оператором ГРМ; виписку банківських платежів, яка підтверджує отримання позивачем коштів від відповідачки про оплату послуг споживання нею природного газу, що свідчить про сам факт згоди споживача (відповідачки) про приєднання до умов договору на постачання природного газу та фактичне надання та отримання природного газу саме відповідачкою. Згідно з Правилами побутовий споживач зобов`язаний, зокрема, забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу, а розрахунковим періодом для визначення розміру оплати послуг з газопостачання побутовим споживачем є календарний місяць. В цей же час, в результаті неналежної оплати за природний газ за період з грудня 2021 по квітень 2022 року у відповідачки утворилась заборгованість за природний газ перед позивачем, яка станом на день подання позову не сплачена та складає 5494,40 грн. На підставі вищевикладеного, представник позивача просив стягнути з відповідачки [PERSON] на користь ТОВ «Чернівцігаз збут» заборгованість в сумі 5494,40 грн., а також судовий збір в сумі 2684 грн. 10.11.2023 року відповідачка [PERSON] надіслала до суду відзив на позов, в якому просила відмовити в задоволенні позовних вимог ТзОВ «Чернівцігаз Збут» та стягнути з позивача на її користь понесені нею витрати на правову допомогу в розмірі 1134,60 грн. У поданому відзиві відповідачка посилалася на те, що 25.07.2023 року позивач звертався до суду з заявою про видачу судового наказу. 15.09.2023 року Сокирянським районним судом Чернівецької області було видано судовий наказ №2-н/722/278/23 про стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованість за спожитий природний газ у сумі 5494,40 грн. та судовий збір у сумі 268,40 грн. 06.09.2023 року Сокирянським районним судом Чернівецької області вищезазначений судовий наказ було скасовано за заявою відповідачки. При цьому, у змісті поданої заяви про скасування судового наказу відповідачкою зазначалося, що вона вважає вимоги повністю необґрунтованими, оскільки у доданих до заяви про видачу судового наказу розрахунку заборгованості по особовому рахунку № [NUMBER] , витягу з персоніфікованих даних про фактичний об`єм природного газу поставленого побутовому споживачу, довідці про підтвердження факту споживання природного газу споживачем та наявного у нього діючого постачальника газу, зазначено про споживання природного газу за період з 01.12.2021 року по 30.04.2022 року у загальній сумі: 265,85 + 260,92 + 63,61 + 67,16 + 30,15 = 687,69 (куб.м.), що не відповідає фактичним обставинам та не підтверджено належними доказами (зокрема, зафіксованими даними з приладу обліку природного газу). На відповідачку був дійсно переоформлений особовий рахунок № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] у зв`язку з набуттям 10.12.2014 року її сином [PERSON] права власності на дане нерухоме майно. При цьому, відповідачкою своєчасно здійснювалась оплата за спожитий природний газ та передавалися відповідні показники з приладу обліку газу №0482427, який було встановлено 06.06.2014 року. Зокрема, останні передані та зафіксовані покази лічильника у 2015 році: початкові 14000 куб.м., кінцеві - 14065 куб.м., спожито - 65 куб.м. за ціною 3 грн. 60 коп. на 1 куб.м. на суму 234 грн. Підтвердженням даних обставин є абонентська книжка по розрахунках за природний газ ПАТ «Чернівцігаз» та квитанція №014201661 від 29.04.2015 року. Однак, протягом тривалого часу за даною адресою не використовується природний газ та він був опломбований працівниками АТ «Чернівцігаз» у 2015 році. Показник спожитого газу станом на червень 2023 року зафіксований 14065,327 куб.м. (до заяви про скасування судового наказу було додано фотокопію лічильника газу). За таких обставин відповідачка повідомляла, що у разі проведення представниками стягувача відповідної звірки показників з даними показника обліку боржника можливе встановлення фактичних обсягів спожитого природного газу та вирішення даного спору у позасудовому порядку. Однак, позивачем не було здійснено відповідної звірки та подано до суду позовну заяву, до якої не додано жодного належного та достовірного доказу на підтвердження обставини споживання за вищезазначеною адресою природного газу за період з 01.12.2021 року по 30.04.2022 року у загальній сумі: 265,85 + 260,92 + 63,61 + 67,16 + 30,15 = 687,69 (м.куб.). Після отримання копії ухвали про відкриття провадження та позовної заяви, відповідачка звернулася до АТ «Чернівцігаз» з відповідною заявою та 07.11.2023 року було складено акт звірки фактично використаних обсягів природного газу, в якому зафіксовано, що за період з 01.01.2021 року по 01.10.2023 року за адресою: [ADDRESS] природний газ не споживався та показник лічильника зафіксований 14065 куб.м. При цьому, у даному акті наявне зазначення про помилкове нарахування за період з грудня 2021 року по травень 2022 року споживання природного газу у розмірі 687,69 куб. м. Таким чином вважає, що позивачем та його представником не доведено належними та допустимими доказами наявності обставин надання природного газу ТзОВ «Чернівцігаз Збут» за адресою: вул.Алексєєва,45 с.Олексіївка, Дністровський район, Чернівецька область та споживання відповідачкою природного газу за період з 01.12.2021 року по 30.04.2022 року у загальній сумі 687,69 (куб.м.). 15.11.2023 року представником позивача Поповим В.Д. до суду подано відповідь на відзив, у якій представник позивача зазначив, що викладені у відзиві доводи відповідачки вважає необгрунтованими та такими, що не спростовують позовних вимог.При цьому зазначав про те, що з 01.07.2015 року ліцензовану діяльність з постачання газу проводить ТОВ «Чернівцігаз Збут» (як Постачальник газу), а ліцензовану діяльність з розподілу газу (транспортування, встановлення вузлів обліку газу, облік газу тощо) проводить АТ «Оператор газорозподільної системи «Чернівцігаз»(як Оператор ГРМ). Главою 4 розділу ІХ Кодексу газорозподільних систем встановлений Порядок комерційного обліку газу по об`єктах побутових споживачів (населення). Визначені за умовами цієї глави та договору розподілу природного газу об`єми та обсяги розподілу та споживання природного газу є обов`язковими для їх використання у взаємовідносинах між побутовим споживачем та його постачальником. Розбіжності у частині визначення об`єму та/або обсягу розподіленого та спожитого природного газу врегульовуються договором розподілу природного газу, а у разі недосягнення згоди в судовому порядку. До вирішення цього питання величина об`єму та обсягу розподіленого та спожитого природного газу встановлюється відповідно до даних Оператора ГРМ. Таким чином, визначення обсягів спожитого побутовими споживачами природного газу відноситься до виключної компетенції Оператора ГРМ. Звертає увагу на те, що відповідачкою до відзиву на позов не було надано жодних доказів, які б підтверджували наявність у спірному періоді розбіжностей та намагання відповідачки врегулювати ці розбіжності у частині визначення об`єму та/або обсягу розподіленого та спожитого природного газу у спосіб, встановлений договором розподілу природного газу. Крім того, наразі відсутнє провадження по судовій справі, учасниками якої є відповідачка та Оператор ГРМ, предметом якої є визначення об`єму та/або обсягу розподіленого та спожитого природного газу у спірному періоді. Вважає, що надані представником відповідачки пояснення та копії документів жодним чином не підтверджують неправильність ведення Оператором ГРМ у спірному періоді обліку природного газу, неправильність нарахування постачальником вартості спожитого відповідачкою природного газу, наявності між сторонами по справі спору щодо величини об`єму спожитого природного газу. При цьому, одна тільки незгода відповідачки із нарахованими Оператором ГРМ у спірному періоді об`ємами природного газу не може бути підставою для відмови у задоволенні позовних вимог. Враховуючи те, що відповідач у спірному періоді не зверталася до Оператора ГРМ або суду щодо врегулювання розбіжностей у частині визначення об`єму розподіленого природного газу у спосіб, встановлений договором розподілу природного газу або в судовому порядку, визначенні Оператором ГРМ обсяги природного газу є обов`язковими для їх використання у взаємовідносинах між побутовим споживачем та його постачальником. При цьому, постачальник для проведення нарахування за газ всім споживачам керується виключно інформацією щодо обсягів спожитого газу споживачами, яка надається йому Оператором ГРМ та зобов`язаний здійснювати відповідне визначення вартості вказаного Оператором ГРМ об`єму газу та зазначати його в рахунках на оплату. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 08.08.2018 року (справа №296/6536/17). Як зазначив Верховний Суд у вказаній постанові, дії підприємства з постачання газу не можуть вважатись такими, що порушували права та інтереси споживачів, в частині не правильного обліку природного газу, до моменту поки не буде визнано протиправними відповідні дії Оператора ГРМ, на якого законодавством в імперативному порядку покладено обов`язок здійснення обліку природного газу, зокрема за об`єктами споживання побутових споживачів. Крім того, Верховний Суд також вказав, що підприємство з постачання газу не отримує дані щодо обсягів споживання природного газу побутовими споживачами безпосередньо від побутових споживачів, а отримує їх лише опосередковано, тобто через Оператора ГРМ. Тому, за відсутності належних і допустимих доказів щодо неправомірності нарахованих у спірному періоді обсягів природного газу Оператором ГРМ, всі дані щодо обсягів споживання природного газу є правомірними. Таким чином вважає, що дії позивача, які полягають у здійсненні визначення вартості вказаного Оператором ГРМ об`єму газу, спожитого відповідачкою, є повністю правомірними, відповідають вимогам чинного законодавства та фактичним обставинам справи. Крім цього представник позивача зазначав, що оскільки в період коригування Оператором ГРМ об`ємів природного газу відповідачці (травень 2023 року), остання вже була споживачем ТОВ «ГК «Нафтогаз України», позивачу за період, за який утворилася заборгованість (листопад 2021 року - квітень 2022 року), не було та не могло бути передано жодних скоригованих (знятих) об`ємів природного газу по даному споживачу у спірному періоді, у спосіб передбачений законодавством України, що підтверджується інформацією з інформаційної платформи Оператора ГТС. Так, відповідно до витягу з інформаційної платформи оператора ГТС, останнім місяцем відображення інформації по побутовим споживачам, зокрема по відповідачці є квітень 2022 року, тобто останній місяць періоду, коли Позивач надавав послуги з постачання природного газу побутовим споживачам, в тому числі і відповідачці. При цьому, починаючи з травня 2022 року, перегляд інформації на інформаційній платформі оператора ГТС по всіх побутових споживачах для позивача (так як не є діючим постачальником) - є технічно неможливим. Отже, коригування раніше спожитих об`ємів природного газу побутовими споживачами за минулі періоди на недіючого постачальника здійснити неможливо, оскільки Кодекс ГТС не містить порядку подання Оператором ГРМ інформації Оператору ГТС за минулі періоди. Таким чином, всі об`єми природного газу, які були скориговані споживачам, в даному разі відповідачці після 01.05.2022 року та були передані Оператором ГРМ (АТ «Чернівцігаз») на інформаційну платформу Оператора ГТС для проведення ним остаточної алокації діючому постачальнику споживача (ГК «Нафтогаз України») - є обов`язковими для їх використання у взаємовідносинах між побутовим споживачем та його діючим постачальником - ГК «Нафтогаз України»), Більше того, у разі коригування відповідачці об`ємів природного газу на момент, коли вона вже була споживачем діючого постачальника - ГК «Нафтогаз України», у відповідачки перед ГК «Нафтогаз України» виникає переплата, яка може бути використана нею в рахунок погашення нарахувань за спожитий природний газ в майбутніх періодах за послуги постачання природного газу, які надасть діючий постачальник - ГК «Нафтогаз України». Враховуючи те, що під час коригування Оператором ГРМ об`ємів природного газу, відповідачка вже була споживачем природного газу, постачання якого здійснює діючий постачальник - ТОВ «ГК «Нафтогаз України», загальний обсяг скоригованого об`єму природного газу не вплинув на розмір заборгованості відповідачки перед позивачем за спірний період. \~ \~ \~ \~ Отже, ТОВ «Чернівцігаз Збут» за період, за який утворилася заборгованість, не було та не могло бути передано жодних скоригованих (знятих) об`ємів природного газу по відповідачці у спосіб, передбачений законодавством України. При цьому, в матеріалах справи наявні: розрахунок суми заборгованості та витяг Оператора ГРМ з персоніфікованих даних відповідачки про фактичний об`єм природного газу розподіленого Оператором ГРМ, в яких міститься інформація (помісячно) щодо фактичного об`єму розподіленого природного газу відповідачем за період з листопада 2021 року по квітень (включно) 2022 року та поставленого ТОВ «Чернівцігаз Збут», тобто у період, коли позивач надавав послуги з постачання природного газу побутовим споживачам, в тому числі і відповідачці. На підставі отриманої інформації Оператора ГРМ щодо визначених об`ємів природного газу у спірному періоді, спожитих відповідачкою та поставлених ТОВ «Чернівцігаз Збут», позивачем була визначена вартість спожитих відповідачкою об`ємів природного газу у спірному періоді. Таким чином вважає, що дії позивача, які полягають у здійсненні визначення вартості вказаного Оператором ГРМ об`єму газу, спожитого відповідачкою, є повністю правомірними, відповідають вимогам чинного законодавства та фактичним обставинам справи. Звертає також увагу суду на ту обставину, що в розрахунку суми заборгованості та витягу з персоніфікованих даних відповідачки зазначені об`єми газу, які Оператор ГРМ визначив відповідачці за спірний період, на підставі яких ТОВ «Чернівцігаз Збут» була визначена вартість спожитого природного газу відповідачкою у спірному періоді на час подання позовної заяви до суду. При цьому, ні Кодексом ГТС, ні Кодексом ГРМ, ні Правилами постачання природного газу, не передбачено порядку подання інформації Оператору ГТС за минулі періоди у зв`язку з відсутністю установленого порядку подання щомісячних відомостей до інформаційної платформи Оператора ГТС за минулі періоди. Отже, за відсутності законодавчо врегульованого способу, та/або механізму Оператором ГРМ здійснювати коригування (зняття) об`ємів природного газу минулих періодів споживачам, що змінили постачальника з дотриманням балансу інтересів всіх учасників ринку природного газу, у постачальника, який припинив надавати послуги споживачам, відсутні правові підстави здійснювати коригування вартості об`ємів природного газу, які фактично були відкориговані Оператором ГРМ на діючого постачальника (тобто ГК «Нафтогаз України»). 18.12.2023 року представником третьої особи Мироновим С.І. подано до суду письмові пояснення щодо позовних вимог, у яких представник третьої особи з аналогічних підстав, які зазначені у поданій представником позивача відповіді на відзив, позовні вимоги ТзОВ «Чернівцігаз Збут» підтримав, вважаючи їх законними та обгрунтованими. Представник позивача Попов В.Д. в судовому засіданні позовні вимоги ТзОВ «Чернівцігаз Збут» підтримав в повному об`ємі та з наведених у позовній заяві та відповіді на відзив підстав просив їх задовольнити. Представник третьої особи Миронов С.І. в судове засідання не з`явився, подавши до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідачка [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні заявлені позовні вимоги не визнали та з наведених у відзиві на позов підстав просили у їх задоволенні відмовити. Заслухавши пояснення та доводи представників сторін, показання відповідачки [PERSON] в якості свідка, дослідивши надані сторонами документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. За нормами ст.5 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать, комунальні послуги, зокрема послуги з постачання та розподілу природного газу. Відповідно до ст.6 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є, зокрема споживачі (індивідуальні та колективні); виконавці комунальних послуг. Згідно п. 1 ч. 2 цієї статті - виконавцями комунальних послуг, зокрема, послуг з постачання та розподілу природного газу є постачальник, який на підставі ліцензії провадить діяльність із постачання природного газу, та оператор газорозподільної системи, до якої приєднані об`єкти газоспоживання споживача. За змістом п.5 ч.2 ст.7 наведеного Закону індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно ч.ч.1, 2 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За нормами ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов`язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору. Правовідносини, які виникли між споживачем та газорозподільною організацією врегульовано також ЗУ «Про ринок природного газу», Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2494 від 30 вересня 2015 року (далі - Кодексом ГРМ), постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року №2498 «Про затвердження Типового договору розподілу природного газу». В силу ст.1 Закону України «Про ринок природного газу» суб`єктами ринку природного газу є: оператор газотранспортної системи, оператор газорозподільної системи, оператор газосховища, оператор установки LNG, замовник, оптовий продавець, оптовий покупець, постачальник, споживач. За приписами ст.40 Закону України «Про ринок природного газу» розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. За договором розподілу природного газу оператор газорозподільної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу. Типовий договір розподілу природного газу затверджується Регулятором. Договір розподілу природного газу є публічним. Відповідно до п.4 гл.1 р.І Кодексу ГРМ договір розподілу природного газу - це правочин, укладений між оператором газорозподільної системи та споживачем (у тому числі побутовим споживачем) відповідно до вимог цього Кодексу, згідно з яким оператор газорозподільної системи забезпечує цілодобовий доступ об`єкта споживача до газорозподільної системи для можливості розподілу природного газу. Доступ до газорозподільної системи - це право користування потужністю складової (об`єкта) газорозподільної системи в обсязі та на умовах, встановлених у договорі (технічній угоді) про надання відповідних послуг з оператором газорозподільної системи. Оператор газорозподільної системи - це суб`єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління; Споживачем природного газу (споживач) є фізична особа, фізична особа-підприємець або юридична особа, об`єкти якої в установленому порядку підключені до/через ГРМ Оператора ГРМ, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, зокрема в якості сировини, а не для перепродажу. Згідно з п.2 гл.1 р.VI Кодексу ГРМ суб`єкти ринку природного газу (у тому числі споживачі), які в установленому законодавством порядку підключені до газорозподільних систем, мають право на отримання/передачу природного газу зазначеними газорозподільними системами за умови дотримання ними вимог цього Кодексу та укладення договору розподілу природного газу. Згідно з пунктами 3, 4 гл.3 р.VI Кодексу ГРМ договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 ЦК України за формою Типового договору розподілу природного газу. Оператор ГРМ зобов`язаний на головній сторінці свого веб-сайту, а також в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності, та власних центрах обслуговування споживачів розмістити редакцію договору розподілу природного газу та роз`яснення щодо укладення та приєднання споживача до договору розподілу природного газу. Договір розподілу природного газу між Оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті Регулятора та Оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору. На підставі укладеного договору розподілу природного газу Оператор ГРМ: 1) присвоює споживачу (у тому числі побутовому споживачу) персональний EIC-код як суб`єкту ринку природного газу та в установленому законодавством порядку передає його Оператору ГТС для можливості ідентифікації споживача в інформаційній платформі Оператора ГТС, у тому числі для цілей закріплення споживача в Реєстрі споживачів відповідного постачальника та здійснення оперативних заходів при запровадженні процедури зміни постачальника; 2) надає послугу споживачу із забезпечення цілодобового доступу до ГРМ для можливості споживання ним відповідних об`ємів природного газу, виділених постачальником природного газу; 3) забезпечує формування та передачу прогнозів відборів/споживання природного газу та обсягів фактичного споживання природного газу споживачем Оператору ГТС у порядку, визначеному Кодексом ГТС та цим Кодексом. Доступ споживачів, у тому числі побутових споживачів, до ГРМ для споживання природного газу надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та Оператором ГРМ (до ГРМ якого підключений об`єкт споживача) договору розподілу природного газу, що укладається за формою Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року №2498 в порядку, визначеному цим розділом. Споживачі, у тому числі побутові споживачі, для здійснення ними санкціонованого відбору природного газу з ГРМ та можливості забезпечення постачання їм природного газу їх постачальниками зобов`язані укласти договір розподілу природного газу з Оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого в установленому законодавством порядку підключений їх об`єкт. Здійснення відбору (споживання) природного газу споживачем за відсутності укладеного договору розподілу природного газу не допускається. Відповідно до пункту 1.3. Типового договору розподілу природного газу - фактом приєднання Споживача до умов цього Договору (акцептування договору) є вчинення Споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти Договір, зокрема надання підписаної Споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 до цього договору, яку в установленому порядку Оператор ГРМ направляє Споживачу Інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього Договору, та/або сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу. Згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного суду у справі №717/341/21 від 14 вересня 2022 року фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу (пункт 7 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ). Таких же висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 01 листопада 2021 року у справі № 591/4825/20. Факт приєднання побутового споживача [PERSON] до умов даного договору підтверджується: споживанням відповідачкою природного газу, що вбачається із довідки по підтвердження факту споживання природного газу споживачем та наявного у нього діючого постачальника газу; фактичним об`ємом природного газу поставленого відповідачці її постачальником та розподіленого Оператором ГРМ їй як побутовому споживачу, що вбачається із витягу із персоніфікованих даних; сплатою за спожитий природний газ, що вбачається із виписки останнього банківського платежу. За нормами статей 526, 629 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з пунктом\~1 глави 6 розділу VI Кодексу ГРМ \~розрахунки споживача за договором розподілу природного газу здійснюються за тарифом, встановленим регулятором для відповідного оператора ГРМ, виходячи з величини приєднаної потужності об`єкта споживача. Оплата вартості послуг за договором розподілу природного газу здійснюється споживачем на підставі відповідного рахунка оператора ГРМ на умовах договору розподілу природного газу. Основні засади комерційного обліку природного газу в ГРМ врегульовані в пунктах 1?5 глави 1 розділу ІХ Кодексу ГРМ, у яких вказано таке. Порядок комерційного обліку природного газу (визначення його об`ємів і обсягів) по об`єктах споживачів, у тому числі побутових споживачів, здійснюється згідно з договором розподілу природного газу, укладеним між споживачем та оператором ГРМ, та з урахуванням вимог цього Кодексу. У пункті 3 глави 1 розділу ІХ Кодексу ГРМ зазначено, що фактичний об`єм надходження природного газу до/з ГРМ (у тому числі по об`єктах споживачів) за певний період визначається в точках комерційного обліку (на межі балансової належності) на підставі даних комерційних вузлів обліку, встановлених в точках вимірювання, та інших регламентованих процедур у передбачених цим Кодексом випадках. Главою 4 розділу ІХ Кодексу ГРМ врегульовано\~ порядок комерційного обліку газу по об`єктах побутових споживачів (населення). У пункті 1 цієї глави вказано, що визначення фактичного об`єму споживання (розподілу) природного газу по об`єкту побутового споживача здійснюється на межі балансової належності між оператором ГРМ і побутовим споживачем на підставі даних лічильника природного газу з урахуванням вимог цього Кодексу та договору. Для визначення фактичного об`єму споживання (розподілу) природного газу приймаються дані лічильника газу оператора ГРМ. При цьому оператор ГРМ має право протягом експлуатації лічильника газу та відповідно до вимог цього Кодексу здійснювати контрольне зняття показань ЗВТ (лічильника газу) для контролю та перевірки його показань. Згідно з пунктом 2 глави 4 розділу ІХ Кодексу ГРМ періодом, за який по об`єкту побутового споживача визначається об`єм та обсяг спожитого (розподіленого) природного газу, є календарний місяць. Споживач, що є побутовим, який за умовами цього договору розраховується за лічильником газу,\~зобов`язаний щомісяця станом на 01 число місяця знімати фактичні показання лічильника газу та протягом п`яти календарних днів (до 05 числа включно) надавати їх оператору ГРМ\~в один із таких способів: 1) через особистий кабінет на сайті оператора ГРМ; \~2) за телефоном; \~3) шляхом зазначення показань у сплаченому рахунку (квитанції абонентської книжки) оператора ГРМ; \~4) на електронну адресу. У разі неотримання до 06 числа місяця, що настає за розрахунковим, показань лічильника та за умови, що лічильник газу не оснащений засобами дистанційної передачі даних,\~фактичний об`єм розподілу та споживання природного газу по споживачу за розрахунковий період визначається оператором ГРМ на рівні планового місячного об`єму споживання на відповідний період, що розраховується виходячи з групи споживання споживача та його середньорічного об`єму споживання природного газу за останні 12 календарних місяців. Якщо за підсумками наступного місяця споживач своєчасно надасть показання лічильника газу, формування об`єму розподілу та споживання природного газу за період зазначеного місяця здійснюється з урахуванням наданих показань. Після визначення загального об`єму розподіленого споживачу (спожитого ним) природного газу, приведеного до стандартних умов, оператор ГРМ в установленому порядку здійснює переведення величини об`єму природного газу в обсяг розподіленої (спожитої) енергії, що має визначатись за трьома одиницями виміру: кВт/год, Гкал, МДж. Визначені за умовами цієї глави та договору розподілу природного газу об`єми та обсяги розподілу та споживання природного газу є обов`язковими для їх використання у взаємовідносинах між побутовим споживачем та його постачальником. Розбіжності у частині визначення об`єму та/або обсягу розподіленого та спожитого природного газу врегульовуються договором розподілу природного газу,\~а в разі недосягнення згоди в судовому порядку. До вирішення цього питання величина об`єму та обсягу розподіленого та спожитого природного газу встановлюється відповідно до даних оператора\~ГРМ. Отже, визначення обсягів спожитого побутовими споживачами природного газу є виключною компетенцією Оператора ГРМ. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] (ЕІС код 56ХМ40І49591368С) за адресою: [ADDRESS] здійснювала фактичне споживання природного газу, що підтверджується вищезазначеними письмовими доказами. Разом з цим, як вбачається з доводів відповідачки та її представника, протягом тривалого часу за даною адресою не використовується природний газ, оскільки він був опломбований працівниками АТ «Чернівцігаз» у 2015 році. При цьому, позивачем не було здійснено відповідної звірки та подано до суду позовну заяву, до якої не додано жодного належного та достовірного доказу на підтвердження обставини споживання за вищезазначеною адресою природного газу за період з 01.12.2021 року по 30.04.2022 року у загальній сумі: 265,85 + 260,92 + 63,61 + 67,16 + 30,15 = 687,69 м.куб. (показник лічильника 14752,69). На підтвердження заперечень щодо позовних вимог представник відповідачки надала суду акт звірки показників лічильника, виданий головним фахівцем ВКБ Сокирянського відділення АТ «Чернівцігаз», згідно якого показники лічильника станом на травень 2022 року складають 14065,00 (-687,69 м. куб.) Наказом Міністерства енергетики України від 08 червня 2022 року №198 «Про постачання природного газу побутовим споживачам», зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 14 червня 2022 року за №637/37973 зобов`язано ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» здійснювати з 01 травня 2022 року постачання природного газу побутовим споживачам на умовах Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам на базової річної пропозиції. Тобто, з 01.05.2022 року ТОВ «Чернівцігаз Збут» не здійснювало постачання природного газу відповідачці [PERSON] . При цьому, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що відповідачка зверталася до Оператора ГРМ щодо врегулювання розбіжностей у частині визначення об`єму розподіленого природного газу в період до 01 травня 2022 року, тобто в той період, коли відповідачка була споживачем ТзОВ «Чернівцігаз Збут». Також, відповідачка не зверталася до Оператора ГРМ щодо врегулювання розбіжностей у частині визначення об`єму розподіленого природного газу в судовому порядку. Таким чином, враховуючи наявні показники по лічильнику відповідачки з приводу використаних об`ємів природного газу, у відповідачки перед новим постачальником ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» наявні скориговані Оператором ГРМ об`єми природного газу в кількості - 687,69 м.куб. і тому у [PERSON] наявна переплата перед новим постачальником ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України». На підставі викладеного, визначені Оператором ГРМ обсяги природного газу у відповідачки станом на 01 травня 2022 року є обов`язковими для їх використання у взаємовідносинах між побутовим споживачем, яким є відповідачка, та його постачальником на той час ТзОВ «Чернівцігаз Збут», а саме позивачем. Натомість ТзОВ «Чернівцігаз Збут» звернулося до суду з позовними вимогами про стягнення заборгованості за період з грудня 2021 року по квітень 2022 року включно, щодо якого у відповідачки відсутні докази, які спростовують визначені постачальником обсяги спожитого відповідачем газу і такі докази відповідачкою не подавались. При цьому, суд вважає, що надані представником відповідачки абонентська книжка та платіжна квитанція про оплату відповідачкою спожитого природного газу із вказаними у них відомостями про об`єм його споживання, не є належними і допустимими доказами як фіксації фактичних показників лічильника газу, так і визначення фактичного об`єму споживання (розподілу) природного газу, оскільки зазначення споживачами у таких документах інформації про об`єми спожитого (розподіленого) природного газу, не передбачено законодавством, яке регулює відносини між постачальником та споживачем природного газу, а також не спростовує величини об`єму розподіленого та спожитого природного газу, яка встановлена відповідно до даних Оператора ГРМ. Таким чином, доводи представника відповідачки щодо відсутності суми заборгованості, виходячи із фактичних показників лічильника газу, є необгрунтованими. Крім цього, суд вважає необгрунтованими доводи представника відповідачки щодо відсутності споживання відповідачкою природного газу у спірний період внаслідок опломбування навесні 2015 року за її заявою лічильника газу, оскільки на підтвердження даних обставин відповідачкою та її представником не надано жодних належних доказів. Крім цього, вказані обставини не спростовують висновків суду щодо правомірності зазначеної величини об`єму спожитого нею природного газу, яка встановлена відповідно до даних Оператора ГРМ. При цьому, суд вважає, що надані в судовому засіданні показання, допитаної в якості свідка відповідачки [PERSON] , не є належними і допустимими доказами на підтвердження обставин щодо опломбування газового лічильника та відсутності у зв?язку з цим споживання нею природного газу. Також, суд вважає необгрунтованими доводи представника відповідачки щодо відсутності заборгованості за спожитий природний газ з посиланням на подану відповідачкою заяву про тимчасове відключення від газопостачання будинку від 06.11.2023 року, оскільки, враховуючи відсутність у змісті вказаного письмового документа відомостей про його прийняття до розгляду третьою особою АТ «Чернівцігаз», а також відсутність належного засвідчення наявного у заяві підпису уповноваженої особи, якою зазначено про відсутність заборгованості за спожитий газ, суд оцінює даний доказ критично, у зв?язку з чим приходить до висновку про його неналежність. Крім цього, суд критично оцінює викладені у вказаній заяві обставини щодо відсутності у відповідачки станом на 06.11.2023 року заборгованості за спожитий газ, оскільки встановлення обставин наявності або відсутності заборгованості за природний газ у побутового споживача відноситься до компетенції Постачальника природного газу, тобто ТзОВ «Чернівцігаз Збут», а не АТ «Чернівцігаз» як Оператора ГРМ. Таким чином, на основі всебічно з`ясованих обставин, на які посилається позивач, як на підставу заявлених вимог, підтверджених доказами, перевіреними в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТзОВ «Чернівцігаз Збут» грунтуються на законі, а тому підлягають до задоволення шляхом стягнення з відповідачки [PERSON] на користь позивача заборгованості за природний газ в сумі 5494,40 грн., наявність та розмір якої підтверджується відповідним розрахунком. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного. Так,\~відповідно до\~частин 1,\~2\~ст.133\~ЦПК України судові\~витрати складаються\~з судового\~збору та\~витрат,\~пов`язаних з\~розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. У відповідності до вимог частин 1 та 2 ст.141 ЦПК України,\~судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог.\~Інші судові\~витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються у разі відмови в позові на позивача; Оскільки позовні вимоги ТзОВ «Чернівцігаз Збут» задоволено в повному об?ємі, суд вважає, що понесені у справі судові витрати на оплату судового збору в розмірі 2684 грн. слід покласти на позивача. Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Статтею 246 ЦПК України передбачено, що якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу. Представник позивача [PERSON] у поданій позовній заяві, а представник відповідачки [PERSON] в судовому засіданні повідомили, що усі докази, які підтверджують розмір понесених сторонами витрат, пов?язаних з розглядом справи, будуть надані суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. З огляду на викладене, суд вважає за необхідне для вирішення питання про витрати сторін, пов?язані з розглядом справи, призначити судове засідання, надавши представникам сторін строк п`ять днів з дня ухвалення рішення суду для подання доказів щодо розміру понесених судових витрат. На підставі викладеного та

Outcome: approved