Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-21 00:00:00

01.08.2023 року до суду надійшла зазначена позовна заява. В позовних вимогах позивач просить: стягнути з відповідачів на свою користь заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги в сумі 56 103,77 грн., інфляційні нарахування - 9 663,22 грн., 3% річних - 3 678,66 грн., а також судові витрати по сплаті судового збору - 2 684,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачі є власниками квартири [ADDRESS] , а також зареєстровані в останній та користуються послугами з утримання будинків та прибудинкових територій, особовий рахунок № [NUMBER] ( [NUMBER] ), що надаються позивачем. Однак відповідачі свій обов`язок по своєчасній оплаті цих послуг не виконують, внаслідок чого у них виникла заборгованість за період з серпня 2017 року по липень 2023 року в загальному розмірі 56 103,77 грн. Так як відповідачі своєчасно не сплачують за отримані послуги, на підставі положень ч.2 ст.625 ЦК України мають сплатити 3% річних та інфляційне збільшення боргу. На підставі викладеного, Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» звернулось до суду із вказаним позовом. 18.12.2023 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник [PERSON] зазначив, що за адресою: [ADDRESS] створено ОСББ «Саксаганського 109», тому відсутні підстави для сплати позивачу коштів за житлово-комунальні послуги, також просив застосувати позовну давність за всіма вимогами, оскільки вимоги заявлено більше ніж за 12 років, та відмовити у задоволенні позову. 20.12.2023 року до суду надійшла заява [PERSON] , в якій остання просила застосувати строк позовної давності, оскільки боргу більше 12 років. 26.12.2023 року до суду надійшла відповідь на відзив, в якій представник позивача зазначив, що будинок [ADDRESS] перебуває у повному господарському віданні позивача. Щодо застосування позовної давності повідомив, що останній не пропущено, оскільки в Україні з 11.03.2020 року було введено карантин, а з 24.02.2022 року воєнний стан та згідно Прикінцевих та перехідних положень ЦК України строк позовної давності продовжується на період дії карантину та воєнного стану. Заперечення на відповідь на відзив до суду не надходили. Представник позивача в судовому засіданні підтримала позов в повному обсязі, просила суд задовольнити його. Відповідачі в судове засідання не з`явились, повідомлялись належним чином про день, час та місце судового засідання, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомили. На підставі положень статті 223 ЦПК України суд ухвалив про подальший розгляд справи у відсутність відповідачів. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони. Дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, вислухавши представника позивача, врахувавши процесуальні заяви сторін, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS] з 19.07.1993 року на підставі свідоцтва про право власності на житло, а також зареєстровані за вказаною адресою та користуються послугами з утримання будинків та прибудинкових територій за особовим рахунком № [NUMBER] ( [NUMBER] ), що надаються та КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва». Відповідно до п.п. 2 Статуту, предметом діяльності позивача є: утримання житлового і нежитлового фонду, що належить до комунальної власності територіальної громади м. Києва та закріплений за підприємством на праві господарського відання, а також обслуговування житлового і нежитлового фонду, що не належить до комунальної власності м. Києва, на договірних засадах у встановленому законом порядку. Надання послуг з утримання будинків, споруд і прибудинкових територій та інших житлово-комунальних послуг, виконання функцій балансоутримувача житлового та нежитлового фонду, укладення договорів на надання житлово-комунальних послуг, контроль за виконанням договорів у встановленому порядку. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Відповідно до ч. 2-4 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Виконавцем послуг є Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва». Відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах та врегульовано нормами Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та положеннями Правил користування приміщеннями житлових будинків та прибудинковими територіями, затверджених Постановою КМУ від 08 жовтня 1992 №572. Відповідно до п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків та прибудинковими територіями квартиронаймачі квартир багатоквартирних будинків зобов`язані щомісяця вносити на відповідний рахунок власника будинку плату за обслуговування і ремонт будинку. Згідно ст.ст. 64, 66, 67 Житлового кодексу Української РСР, сплачується плата за користування жилим приміщенням, сплачується плата за утримання будинку та прибудинкової території та плата за спожиті комунальні послуги. Згідно із п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. З огляду на викладене, правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора вимагати сплату грошей за надані послуги. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Частиною другою статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. При зверненні до суду з позовом позивач зазначає, що відповідачам були надані послуги з утримання будинків та прибудинкових територій, однак вони в порушення вимог діючого законодавства не сплачують за вказані послуги внаслідок чого за період з серпня 2017 року по липень 2023 року (включно) утворилась заборгованість в розмірі 56 106,77 грн., згідно із наданим розрахунком. Відповідачі в судове засідання не з`явились не надали доказів належного виконання зобов`язань та сплати заборгованості. Статтею 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Розмір плати за утримання будинків і споруд та прибудинкових територій встановлюється залежно від капітальності, рівня облаштування та благоустрою. Щодо застосування строків позовної давності необхідно зазначити наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно з ч. 1 ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно із розрахунком заборгованості, доданим позивачем до позовної заяви, розмір заборгованості відповідачів за житлово-комунальні послуги за період з 01.03.2017 року по 31.07.2023 року складає 32 787,50 грн., а заборгованість до 01.03.2017 року - 23 316,27 грн. В той же час, Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» установлено з 12 березня 2020 року на всій території України карантин, строк якого неодноразово продовжувався. Згідно із Законом України від 30 березня 2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», який набрав чинності 02.04.2020 року, розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено п. 12, яким під час карантину строки, визначені, зокрема, статтями 257, 258 Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Крім того, відповідно до Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено пунктом 19 такого змісту: у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. Отже, оскільки в судовому засіданні встановлено, що позивачем надавались послуги, проте в порушення вимог діючого законодавства та договору відповідачі не сплачували за надані послуги та враховуючи викладене, суд приходить до висновку про застосування строку позовної давності та стягнення з відповідачів на користь позивача заборгованість за надані житлово-комунальні послуги за період з 02.04.2017 року по 31.07.2023 року в розмірі 32 576,80 грн. При цьому, на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України, у зв`язку з простроченням оплати спожитих житлово-комунальних послуг, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» за період з 01.03.2019 року по 28.02.2022 року 3% річних в розмірі 1 580,19 грн. та інфляційну складову боргу в розмірі 4 347,11 грн. Зважаючи на викладене вище, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, у разі часткового задоволення позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи вищевикладене, на підставі ст.ст. 509, 610, 612, 322, 526, 625 ЦК України, ст.ст. 1, 9, 13, 16, 19, 20, 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. 68 Житлового кодексу Української РСР та

Outcome: partial