Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-18 00:00:00

І. ПРОЦЕДУРА 24.10.2023 року в інтересах позивача [PERSON] до суду через систему "Електронний суд" звернулась адвокат Петренко Н.О. з позовом до відповідача, в якому просить зняти арешт з нерухомого майна - 1/6 частини квартири [ADDRESS] , яка належала на праві власності [PERSON] , який помер у жовтні 2020 року, накладений постановою АА № 168069 від 05.05.2010 року Другим Київським відділом державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, номер запису про обтяження 50945656. Ухвалою суду від 27.10.2023 року провадження у справі відкрито та витребувано копію спадкової справи №679/2021, заведену після смерті [PERSON] , який помер у жовтні 2020 року. 14.11.2023 року на виконання ухвали суду з Київської державної нотаріальної контори у місті Одеса надійшла копія спадкової справи №679/2021. 30.11.2023 року ухвалою суду з Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) витребувано належним чином посвідчену копію постанови АА № 168069 від 05.05.2010 року Другого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, на підставі якої реєстратором: Одеська філія державного підприємства "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України 05.05.2010 року о 09:47:04 за №9794187 був зареєстрований арешт нерухомого майна - 1/6 частки квартири за адресою: [ADDRESS] , власник - [PERSON] . 11.12.2023 року від Київського відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) отримано письмову відповідь на ухвалу суду від 30.11.2023 року. 18.12.2023 року від Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) отримано письмову відповідь на ухвалу суду від 30.11.2023 року. Ухвалою суду від 23.01.2024 року справу призначено до судового розгляду по суті. 13.02.2024 року представник Київського відділу ДВС у місті Одесі подала до суду заяву, в якій просить розглянути справу без участі представника Відділу на підставі наявних документів. 19.02.2024 року адвокат Петренко Н.О. подала до суду клопотання про розгляд справи без участі позивача та її представника. ІІ. АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ В своїх позовних вимогах позивач посилається на те, що [INFO] помер син позивача [PERSON] - [PERSON] , після смерті якого залишилося спадкове майно у вигляді 1/6 частин квартири за адресою: [ADDRESS] . Після звернення до нотаріуса для оформлення спадкових прав позивач дізналася про наявне обтяження у вигляді арешту на підставі постанови Другого Київського ВВС Одеського МУЮ від 05.05.2010 року про накладення арешту на майно боржника та оголошення заборони на його відчуження. Оскільки виконавче провадження щодо [PERSON] знищено, зняття арешту можливо лише у судовому порядку. Правом на подання відзиву відповідач не скористався, в заяві від 13.02.2024 року представник Київського відділу ДВС у місті Одесі просить розглянути справу без участі представника Відділу на підставі наявних документів. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ Позивач [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , що вбачається з свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , виданого 03.11.1978 року Іллічівським відділом ЗАГС м. Одеси /а.с.10/. Відповідно до Свідоцтва про право власності на житло від 19.02.2008 року Управління житлово-комунального господарства та паливно-енергетичного комплексу Одеської міської ради посвідчує, що квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , дійсно належить на праві приватної спільної часткової власності [PERSON] та членам її сім`ї: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в рівних частках /а.с.40/. [PERSON] , [INFO] , помер в жовтні 2020 року, про що 22.10.2020 року складено відповідний актовий запис №10579, що вбачається з свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] , виданого Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) /а.с.11/. З Довідки від 13.10.2023 року №5528/02-14, виданої Київською державною державною нотаріальною конторою у місті Одеса, вбачається, що [PERSON] - єдиний спадкоємець за законом померлого [PERSON] , яка звернулася із заявою про прийняття спадщини /а.с.15/. Судом досліджено Спадкову справу №679/2021 до майна померлого в жовтні 2020 року [PERSON] , заведену 25.06.2021 року Київською державною нотаріальною конторою у місті Одеса /а.с.32-59/. Постановою державного нотаріуса Київської державної нотаріальної контори у місті Одеса Сальнікової З.В. від 11.07.2023 року відмовлено [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку квартири під [ADDRESS] , після смерті [PERSON] /а.с.58/. У вказаній постанові зокрема зазначено, що в зв`язку з тим, що на спадкове майно накладений арешт судовими або слідчими органами, видача свідоцтва про право на спадщину за законом затримується до зняття арешту. Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єктів станом на 21.07.2023 року 05.05.2010 року за №9794187 реєстратором Одеська філія державногно підприємства "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України зареєстровано арешт нерухомого майна - 1/6 частки квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, АА №168069, 05.05.2010, Другий Київський ВДВС Одеського МУЮ, [PERSON] /а.с.9,12/. З листа Київського відділу ДВС у місті Одесі ПМУЮ (м. Одеса) від 12.09.2023 року №97856 вбачається, що перевіркою інформації з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, виявлено арешт нерухомого майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, АА №168069 виданої 05.05.2010 року Другим Київським ВДВС Одеського МУЮ. Виконавче провадження щодо [PERSON] знищено за терміном зберігання /а.с.16/. На виконання ухвали суду про витребування доказів Київським відділом ДВС у місті Одесі ПМУЮ (м. Одеса) надано лист від 06.12.2023 року №158037, згідно з яким під час перевірки інформації, яка міститься в Спецпідрозділі Автоматизованої системи виконавчих проваджень встановлено, що на примусовому виконанні у Другому Київському відділі державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції в період з 04.12.2009 року по 30.06.2010 року перебувала постанова №3-5364, видана 05.10.2009 року Київським районним судом м. Одеси про стягнення з [PERSON] на користь держави штрафу у сумі 3400,00 грн. Постанова про відкриття виконавчого провадження в АСВП №16236204 від 04.12.2009 року. 30.06.2010 року державним виконавцем Відділу в порядку п. 10 ч. 1 ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження" винесена постанова про направлення виконавчого документа за належністю (до іншого відділу ДВС). Станом на 06.12.2023 року виконавче провадження закінчено, паперові матеріали виконавчого провадження №16236204 передані для зберігання в архів та знищені через закінчення трирічного терміну їх зберігання. Інформація про винесення державним виконавцем Відділу постанови про накладення арешту на майно боржника [PERSON] в рамках виконавчого провадження №16236204 (або будь-якого іншого провадження), для забезпечення виконання постанови Київського районного суду м. Одеси № 3-5364 від 05.10.2009 року (або будь-якого іншого виконавчого документа) в АСВП відсутня /а.с.69/. На виконання ухвали суду про витребування доказів Управлінням забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області ПМУЮ (м. Одеса) надано лист від 11.12.2023 року №52329/03.2-07, згідно з яким у період з 04.12.2009 по 30.06.2010 року перебувало виконавче провадження №16236204 з примусового виконання постанови №3-5364, виданої 05.10.2009 року Київським районним судом м. Одеси про стягнення з [PERSON] на користь держави штрафу у розмірі 3400,00 грн., за яким винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 10 частини 1 ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження" (у редакції, чинній на момент прийняття рішення). Також у відділі у період з 08.10.2010 по 04.04.2011 року перебувало виконавче провадження №22582195 з примусового виконання постанови №3-5364, виданої 05.10.2010 року Київським районним судом м. Одеси про стягнення з [PERSON] на користь держави штрафу у розмірі 3400,00 грн., за яким винесено постанову про повернення виконавчого документа на підставі ч. 2 ст. 48 Закону України "Про виконавче провадження" (у редакції, чинній на момент прийняття рішення). Дані системи не містять відомостей про накладення арешту на майно боржника за вказаними виконавчими провадженнями /а.с.78/. IV. ПРАВОВІ НОРМИ, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Частиною 2 ст. 328 ЦК України визначено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 року №5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає цивільну справу. При цьому із заявою про скасування заходів забезпечення позову (накладення арешту на майно або грошові кошти) може звернутись лише особа, щодо якої такі заходи забезпечення позову вжито, тобто сторона у справі чи третя особа, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору . Інша особа, яка вважає, що майно, на яке було накладено арешт у порядку забезпечення позову, належить їй, а не стороні у справі, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Згідно з ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 3 ст. 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. V. ОЦІНКА ДОВОДІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ВИСНОВКИ СУДУ В ході судового розгляду справи встановлено, що арешт на належне сину позивача [PERSON] , [INFO] , майно був накладений постановою Другого Київського ВДВС Одеського МУЮ у виконавчому провадженні щодо стягнення з [PERSON] штрафу в сумі 3400,00 грн. Виконавче провадження станом на 06.12.2023 року закінчено, матеріали знищені через закінчення трирічного терміну їх зберігання. Таким чином, судом достеменно встановлено, що на теперішній час наявність арешту порушує спадкові права позивача [PERSON] , в зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин, з урахуванням вищевикладеного, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені.

Outcome: approved