Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-14 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» звернулося до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги мотивує тим, що 02.09.2022 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] , за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна», було укладено електронний договір № 5901613 про надання споживчого кредиту. Зазначений кредитний договір було укладено відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна», затверджених наказом № 205-ОД від 10 лютого 2022 року та розміщених на їх сайті: https://creditplus.ua/ru/documents. Згідно умов Кредитного договору сума кредиту (загальний розмір) складає 20000 гривень. Строк кредиту 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів. Дата останнього платежу по кредиту (28.08.2023 року) вказується в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є додатком №1 до договору. Укладаючи договір, сторони передбачили нарахування процентів. Стандартна процентна ставка становить 1,99 % в день та застосовується в межах строку кредиту. Знижена процентна ставка 0,020 % в день застосовується, якщо споживач до 02.10.2022 року або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту. ТОВ «Авентус Україна» надало відповідачу кредит в сумі 20000 гривень, шляхом зарахування кредитних коштів на його платіжну картку. 02.10.2022р. відповідач здійснив оплату процентів на рахунок кредитора в розмірі 119,40 грн., згідно графіку платежів. Надалі відповідач оплати за кредитним договором не здійснював. У період з 03.10.2022 по 31.12.2022 було здійснено нарахування за стандартною процентною ставкою. Позивачем нараховано відсотки за 60 календарних днів (01.01.2023 - 01.03.2023) в межах строку договору відповідно до наступного: 20000 грн. х 1,99% = 398 грн. х 60 календарних днів = 23880 грн. 29 травня 2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та позивачем, як фактором, було укладено Договір факторингу № 29-05/2023-Ф, згідно з умовами якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги за кредитним договором. Про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором ТОВ «Авентус Україна» повідомило відповідача шляхом направлення інформації на електронну пошту. Також позивач зазначив, що ТОВ «Авентус Україна» закінчило нарахування відсотків, а ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» почало здійснювати нарахування з наступного дня, проте в рамках погодженого сторонами строку договору. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за кредитним договором у встановленому договором порядку та строки, станом на дату звернення позивача до суду з даним позовом, відповідач має заборгованість в розмірі 79700 грн. яка складається з 55820,00 грн. сума боргу разом з відсотками, та нараховані відсотки за 60 календарних днів всумі 23880,00 грн., а також судові витрати, пов`язані зі сплатою позивачем судового збору у розмірі 2147,20 грн. та понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 10 000,00 гривень. Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12.12.2023 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач в судове засідання свого представника не направив, через підсистему «Електронний суд» надійшла заява про проведення судового засідання без участі представника позивача, просить суд позов задовольнити. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. В судове засідання відповідач [PERSON] повторно не з`явився, про день та час судового засідання був повідомлений належним чином, у відповідності до вимог ЦПК України. Також, відповідач був викликаний до суду шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, причини неявки суду не повідомив, відзиву, заяв чи клопотань про розгляд справи в його відсутність до суду не надходило та відповідно до положень ст.128,130 ЦПК України вважається, що відповідач повідомлений належно про розгляд справи. Відповідно ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. На підставі ст. 280-282 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд даної справи, про що не заперечував позивач. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи. Дослідивши наявні в справі матеріали, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 02.09.2022 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] , за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна», було укладено електронний договір № 5901613 про надання споживчого кредиту, який був підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «М 589258» (а.с.19-29). Згідно умов кредитного договору, відповідачу було надано кредит в сумі 20000 грн., на строк 360 днів, зі стандартною процентною ставкою 1,99%. в день, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну карту. Разом з тим, відповідач свої зобов`язання перед ТОВ «АвентусУкраїна» за Договором про надання споживчого кредиту № 5901613 від 02.09.2022 року щодо повернення кредиту та нарахованих процентів - не виконав. 02.10.2022р. відповідач здійснив оплату процентів на рахунок кредитора в розмірі 119,40 грн., згідно графіку платежів. Надалі відповідач оплати за кредитним договором не здійснював. 29 травня 2023 року між ТОВ «АвентусУкраїна», як клієнтом, та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна», як фактором, було укладено Договір факторингу № 29-05/2023-Ф, згідно з умовами якого Клієнт відступив Фактору права грошової вимоги за Кредитним договором. Відповідно до п.1.1. договору факторингу, Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити Факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому, до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту (а.с.72-80). Відповідно до п.1.2 договору факторингу, сторони погодили, що перехід від клієнта до Фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно додатку №2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до Фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємної частиною цього договору. Згідно розрахунку заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС Україна»)за договором № 5901613 від 02.09.2022 року, станом на 28.05.2023 року, мається заборгованість в розмірі 79700 грн., яка складається з наступного: 20000,00 грн. основний борг; 59700,00 грн. - нараховані проценти (а.с.34-42). Зазначений розрахунок заборгованості містить відомості про порядок, дату та суми нарахування процентів. Відповідно до Акта прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором Факторингу №29.05/23-Ф від 29.05.2023 року та витягу з реєстру боржників ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 55820,00 грн., з яких: 20000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу та 35820,00 грн. - сума заборгованості за відсотками (а.с.31,81). Отже, в Акті прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором Факторингу №29.05/23-Ф від 29.05.2023 року та витязі з реєстру боржників зазначена заборгованість за кредитним договором в сумі 55820 грн., з яких: 20000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу та 35820 грн. - сума заборгованості за відсотками. Саме на вказану суму заборгованості на підставі договору факторингу ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» набуло право грошової вимоги до відповідача. Відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У відповідності з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст.1056-1 ЦК України передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 516 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1077, ч. 1 ст. 1084 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові. Позивачем надано докази виникнення між сторонами правовідносин у зв`язку з укладанням: 02.09.2022 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] кредитного договору № 5901613, та подальшим укладанням 29.05.2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» договору факторингу №29-05/23-Ф, у результаті чого ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» набуло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 5901613, від 02.09.2022 року на суму заборгованості 55820,00 грн., з яких: 20000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу та 35820,00 грн. - сума заборгованості за відсотками, та наявності з боку відповідача невиконаних зобов`язань за цим договором на вказану суму. Розмір невиконаних зобов`язань підтверджується даними розрахунків заборгованості за кредитним договором, який не спростовано відповідачем. Будь-яких заперечень проти позову чи доказів, які б спростовували наведений вище розрахунок, або зобов`язання по сплаті нарахованої товариством «Авентус Україна» суми, відповідачем не надано. Що стосується вимоги в частині стягнення з відповідача нарахованих позивачем відсотків за 60 календарних днів у період з 01.01.2023 - 01.03.2023 року в межах строку кредитного договору за формулою 20000 гривень х 1,99% = 398 гривень х 60 календарних днів = 23880 грн., суд зазначає наступне. Розмір заборгованості за кредитним договором був визначений на рівні 55820,00 грн., з яких: 20000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу та 35820,00 грн. - сума заборгованості за відсотками станом на час укладання договору факторингу та відображений в зазначеному вище Акті прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором Факторингу №29.05/23-Ф від 29.05.2023 року. Позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження підстав нарахування відсотків за 60 календарних днів у період з 01.01.2023 року по 01.03.2023 року, тобто за період, що передував даті укладання договору факторингу, коли позивач ще не набув прав вимоги до відповідача. За таких обставин, позовна заява ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором підлягає частковому задоволенню шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором № 5901613 від 02.09.2022 року в розмірі 55820,00 грн., з яких: 20000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу та 35820,00 грн. - сума заборгованості за відсотками. Суд відмовляє у задоволенні позову в частині вимоги про стягнення 23880,00 грн., нарахованих позивачем, як новим кредитором, за 60 календарних днів за період, який передував укладанню договору факторингу та виникненню права вимоги у нового кредитора. З приводу розподілу судових витрат суд зазначає наступне. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно платіжної інструкції №1765 від 29.11.2023, позивачем було сплачено судовий збір у сумі 2147 грн. 20 коп. (а.с.43). Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пропорційно розміру задоволених вимог, а тому оскільки позов задоволено на 70,04% (55820, 00 грн. х 100 % : 79700,00 грн.), судовий збір слід стягнути в розмірі 1503,89 грн. (2147 х 70,04% : 100). Крім цього, при зверненні до суду з позовною заявою, позивачем також заявлено вимогу про стягнення з відповідача на його користь понесені ним витрати на правничу допомогу в розмірі 10000 грн. на підставі: копії договору №10/07-2023 про надання правової допомоги від 10.07.2023 року; копії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, серія КС №9422/10; копії ордеру на надання правничої допомоги, серія АІ №1423361 від 30.11.2023 року; копії звіту від 30.11.2023 року про надання правової допомоги згідно Договору №10/07-2023 від 10.07.2023 року; копії рахунку на оплату по замовленню №143/30/11 від 30.11.2023 року; копії платіжної інструкції від 30.11.2023 року №1808. Допомога полягала в: зборі та аналізі доказів і документів для подання позовної заяви про стягнення заборгованості за кредитним договором; складенні позовної заяви в справі про стягнення заборгованості за кредитним договором; поданні до суду позовної заяви в інтересах клієнта. Затрачений час -10 годин; загальна сума витрат -10000 гривень. Відповідно до ч.ч.2,3 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості,що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При цьому, суд враховує, що у разі недотримання вимог частини ч.4 ст.137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Однак, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Зазначений висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц. У той же час, відповідач під час розгляду справи не зазначав про неспівмірність витрат позивача на правову допомогу, клопотання про їх зменшення відповідачем не подано. Відповідно до п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, оскільки позов ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» задоволено частково і про понесення витрат по наданню правничої допомоги представник позивача заявив при подачі позову, тому, на підставі п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути кошти на відшкодування його витрат по наданню правничої допомоги, розмір яких суд визначає пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволено на 70,04 % (55820, 00 грн. х 100 % : 79700 грн.), то судові витрати на правову допомогу становитимуть 7004, 00 грн. (10000 х 70,04 % :100), що і підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: partial