Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-25 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі позивач, ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернувся з позовом до відповідача [PERSON] (далі- відповідач, [PERSON] ), в якому просив стягнути з останнього заборгованість за кредитним договором №5713009 від 21 червня 2022 року у розмірі 22432,50 гривень, судові витрати в розмірі 2684 гривень. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 21 червня 2022 року муж ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] був укладений кредитний договір №5713009, який підписаний електронним підписом відповідача, що відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, який зазначений у п.10 Кредитного договору. Вказав, що відповідно до п.п.2.1 п.2 Кредитного договору, кошти надаються у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані відповідачем первісному кредитору з метою отримання кредиту. 19 червня 2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу 19062023, згідно з умовами якого право грошової вимоги, у тому числі за Кредитним договором №5713009, укладеним з відповідачем, було відступлено, і позивач набув право вимоги грошових коштів від відповідача за кредитним договором №5713009\~від21.06.2022\~в сумі\~22432,50\~гривень,\~з яких\~9000\~гривень \~заборгованість за\~основним боргом,\~13432,50\~гривень \~заборгованість за\~відсотками. Зазначив,\~що з\~моменту отримання\~права вимоги\~до відповідача\~позивачем не\~здійснювалось нарахування\~жодних штрафних\~санкцій. У зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань позивач змушений звернутись до суду з даним позовом. Ухвалою судді від 21 грудня 2023 року відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, роз`яснено сторонам їх право, порядок та строки на подачу заяв по суті справи, розгляд справи призначено на 15 січня 2024 року. Ухвалою суду від 15 січня 2024 року розгляд справи відкладено за клопотання відповідача. 23 січня 2024 року від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позов, у якому він просить відмовити в задоволенні позову. В обґрунтування своєї позиції зазначає, що позивачем не надано суду доказів сплати грошової винагороди первісному кредиторові за перехід до позивача права грошової вимоги за кредитним договором №5713009 від 21.06.2022, що є самостійною та достатньою підставою вважати, що Фактор не набув права грошової вимоги, також вказав, що наданий позивачем витяг з реєстру боржників та розрахунок заборгованості з 19.06.2023 по 31.10.2023 не можуть бути первинними документами, які можуть підтверджувати наявність заборгованості. Крім того зазначив, що позивачем не надано належного доказу на підтвердження перерахування кредитних коштів на виконання зобов`язань по кредитному договору №5713009 від 21.06.2022. Ухвалою суду від 02 лютого 2024 року розгляд справи відкладено. 09 лютого 2024 року позивач подав до суду додаткові пояснення, в яких зазначив, що кредитний договір, укладений між первісним кредитором та відповідачем, відповідає вимогам чинного законодавства України. Зазначив, що відповідачем не надано суду належних та допустимих документальних доказів того, що відповідні кошти за укладеним кредитним договором не були зараховані на його картковий рахунок, вказаний у договорі, або доказів того, що такий йому не належить. Зауважив, що з моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалися нарахування жодних штрафних санкцій, і позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором, яка була нарахована первісним кредитором. Вказав, що договір, укладений між первісним кредитором та відповідачем, договір факторингу, укладений між первісним кредитором та позивачем у встановленому порядку недійсними не визнані. Просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву, у якій просить суд розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач до суду не з`явився, заяв про відкладення або розгляд справи за його відсутності суду не надав, скористався своїм право на подачу відзиву на позовну заяву. Статтями 43, 211 ЦПК України передбачено, що прийняття участі в судовому засіданні є правом сторони, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. З огляду\~на вищевикладене,\~суд розглядає\~справу за\~відсутності сторін\~за наявними\~в ній\~доказами. Суд, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Частинами 1, 2 статті 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 21 червня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та [PERSON] був укладений Договір № 5713009 про надання споживчого кредиту, за умовами якого Товариство надає Споживачу кредит у розмірі 9000 гривень на строк 360 днів зі сплатою процентів за стандартною процентною ставкою 1,99 % в день, яка застосовується у межах строку кредиту. Відповідно до п. 2.1 Кредитного договору кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача уключаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] надані споживачем Товариству з метою отримання кредиту. ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання за Кредитним договором виконало та надало відповідачу кредит в сумі 9000 грн, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну карту відповідача № [NUMBER] , що підтверджується повідомленням ТОВ «Пейтек Україна». Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого позивачем, відповідач [PERSON] внаслідок неналежного виконання взятих на себе зобов`язань станом на 18.06.2023 має заборгованість за кредитним договором №5713009 від 21 червня 2022 року у розмірі 22\~432,50 гривень, яка складається з заборгованості за основним боргом у сумі 9000 гривень, заборгованості за відсотками у розмірі 13\~432,50 гривень. 19\~червня 2023\~року між\~Товариством з\~обмеженою відповідальністю\~«Авентус Україна»\~та Товариством\~з обмеженою\~відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №19062023, у відповідності до умов якого, Товариство з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» відступило позивачу належне йому право вимоги грошових коштів, право на одержання яких належить Товариство з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна», зокрема за кредитним договором №5713009 від 21.06.2022. Відповідно до реєстру боржників №1 від 19.06.2023 до Договору факторингу №19062023 від 19.06.2023 позивач набув права грошової вимоги до відповідача [PERSON] по кредитному договору №5713009\~від 21.06.2022 в сумі 22432,50 гривень, з яких 9000 гривень заборгованість за основним боргом, 13432,50 гривень заборгованість за відсотками. 21 червня 2023 року ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» перерахувало на рахунок ТОВ «Авентус Україна» грошові кошти у розмірі 1\~174\~172,21 гривень плата за відступлення права вимоги згідно договору факторингу №19062023 від 19.06.2023, що підтверджується копією платіжної інструкції №19849 від 21.06.2023. Отже, матеріалами справи підтверджено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» відступило позивачу право вимоги від [PERSON] належного виконання всіх грошових зобов`язань, право на одержання яких належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» на підставі кредитного договору №5713009 від 21.06.2022, а позивач набув право вимоги грошових коштів від відповідача. Відповідно до ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право у встановленому законом порядку звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до норм ст. 11, 525, 629 ЦК України підставами для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договір, який є обов`язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Різновидом договору є кредитний договір, який обов`язково укладається в письмовій формі (ст. 1054, 1055 ЦК України, ст.13 Закону України «Про споживчий кредит»). Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Аналогічні положення містить ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування». За змістом ст. 202, 205, 207, 639 ЦК України договір, як різновид правочину, вважається таким, що вчинений у письмовій (електронній) формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Особливістю спірних правовідносин у даній справі є укладання договору про надання споживчого кредиту через інформаційно-телекомунікаційну систему товариства, доступ до якої забезпечується через веб-сайт товариства або мобільний додаток. З урахуванням даної обставини, застосуванню підлягають наступні положення законодавства. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Порядок укладення електронного договору передбачений ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до положень даної статті, пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст.12 Закону). Як вбачається з наданої позивачем копії договору №5713009 від 21 червня 2022 року він укладений між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» шляхом ідентифікації споживача та використання ним електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором, що узгоджується з вимогами законодавства. Такий договір прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Таким чином, позивачем доведений факт укладення кредитного договору на умовах, визначених у ньому, між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачем [PERSON] в електронній формі, яка прирівнюється за законом до письмової шляхом прийняття (акцепту) відповідачем пропозиції (оферти) позивача укласти такий договір у мережі Інтернет на інтернет-ресурсі https://creditplus.ua, як різновиду інформаційно-телекомунікаційної системи. При цьому прийняття відповідачем пропозиції укласти зазначений договір здійснено шляхом заповнення нею формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі та підписанням за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. За таких обставин, укладений між сторонами кредитний договір за своїм змістом та формою відповідає вимогам, визначеним законом на момент його укладення та є підставою для виникнення у сторін прав та обов`язків, передбачених цим договором. Відповідно до положень ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно зі ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 512 ЦК України Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Договірні зобов`язання ТОВ «Авентус Україна» виконало в повному обсязі та надало відповідачу кредит в сумі 9000 гривень шляхом перерахування на визначений відповідачем банківський рахунок, зарахування на картку. Натомість, відповідач свої договірні зобов`язання у визначений договором строк не виконав, і станом на час розгляду справи відомостей про погашення заборгованості повністю чи частково суду не надано, а тому суд дійшов висновку про задоволення позову, та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №5713009\~від 21\~червня 2022\~року, в сумі 22\~432,50 гривень, яка складається з заборгованості за основним боргом у сумі 9000 гривень, заборгованості за відсотками у розмірі 13\~432,50 гривень. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України у зв`язку із задоволенням позову, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 2684 гривень.

Outcome: approved