Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-20 00:00:00

Позивач [PERSON] через свого представника [PERSON] звернулася до суду позовом, в якому просила суд визнати недійсним видане приватним нотаріусом КМНО Метелицею О.О. свідоцтво про право на спадщину за заповітом [PERSON] , що видане 8 травня 2023 р. та зареєстроване в реєстрі за № 287; визнати недійсним видане приватним нотаріусом КМНО Метелицею О.О. свідоцтво про право на спадщину за заповітом [PERSON] , що видане 8 травня 2023 р. та зареєстроване в реєстрі за № 288; визнати недійсним видане приватним нотаріусом КМНО Метелицею О.О. свідоцтво про право на спадщину за заповітом [PERSON] , що видане 8 травня 2023 р. та зареєстроване в реєстрі за № 289; визнати недійсним видане приватним нотаріусом КМНО Метелицею О.О. свідоцтво про право на спадщину за заповітом [PERSON] , що видане 8 травня 2023 р. та зареєстроване в реєстрі за № 290; визнати за [PERSON] право на частини спільної часткової власності на квартиру [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2731133780000 у порядку спадкування після [PERSON] ; визнати за [PERSON] право на частини спільної часткової власності на квартиру [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2731133780000 у порядку спадкування після [PERSON] ; визнати за [PERSON] право на частини спільної часткової власності на житловий будинок [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2728862274040 у порядку спадкування після [PERSON] ; визнати за [PERSON] право на частини спільної часткової власності на житловий будинок [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2728862274040 у порядку спадкування після [PERSON] ; визнати за [PERSON] право на частини спільної часткової власності на земельну ділянку площею 0,2500 га, розташованої за адресою: [ADDRESS] , ка72384000:01:001:0582 у порядку спадкування після [PERSON] ; визнати за [PERSON] право на частини спільної часткової власності на земельну ділянку площею 0,2500 га, розташованої за адресою: [ADDRESS] , ка72384000:01:001:0582 у порядку спадкування після [PERSON] ; визнати за [PERSON] право на частини спільної часткової власності на земельну ділянку площею 0,0510 га, розташованої за адресою: Чернігівської обл., Ніжинського р - ну, с.Плоске, 74223884000:01:001:0583 у порядку спадкування після [PERSON] ; визнати за [PERSON] право на частини спільної часткової власності на земельну ділянку площею 0,0510 га, розташованої за адресою: Чернігівської обл., Ніжинського р - ну, с.Плоске, 74223884000:01:001:0583 у порядку спадкування після [PERSON] . Свої вимоги позивач обгрунтовує тим, що вона є донькою спадкодавця [PERSON] , який помер [INFO] . Відповідач була дружиною спадкодавця [PERSON] та після смерті останнього успадкувала вказане вище спірне майно на підставі заповіту, що був складений 6 травня 2022 року спадкодавцем на ім`я [PERSON] та посвідчений секретарем Мринської сільської ради Ніжинського району Чернігівської обл. Зеленською В.Ф. Позивач вважає, що вказаний заповіт є нікчемним, так -як посвідчений не уповноваженою особою, а саме секретар сільської ради не мала права на посвідчення заповіту та вказане право секретарю сільської ради у встановленому законом порядку не надавалося. Так, відповідно до рішення позачергової 39 - ї сесії Мринської сільської ради від 12.02.2020 р. №9-39/VІІ обов`язки по вчиненню нотаріальних дій у 2020 р. покладено на секретаря ради [PERSON] та низку старост інших сіл, що входять до територіальної громади. Рішенням першої сесії 8 - го скликання Мринської сільської ради від 19.11.2020 р. №1/1VІІІ прийнято до відома факт початку повноважень депутатів Мринської сільської ради 8 - го скликання , а рішенням 4/1VІІІ обрано секретарем [PERSON] , але відсутнє рішення Мринської сільської ради яке б уповноважувало на вчинення нотаріальних дій у 2021 - 2022 р.р. якійсь певній особі, в тому числі секретаря сільської ради [PERSON] . З рахуванням викладено позивач вважає, що відповідно до закону вказаний вище заповіт є нікчемним та визнавати його недійсним не потрібно. В зв`язку з чим приватним нотаріусом КМНО Метелицею О.О. 8 травня 2023 р. не вірно були видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом [PERSON] на ім`я відповідача [PERSON] . Позивач та відповідач є спадкоємцями першої черги по закону після смерті спадкодавця [PERSON] на підставі чого повинні успадкувати спірне спадкове мано, вказане вище в рівних долях. В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги в повному обсязі, надавши пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, додатково вказуючи, що заповіт, який було посвідчено секретарем Мринської сільської ради Ніжинського району Чернігівської обл. Зеленською В.Ф. є недійсним в силу його нікчемності, так-як даний заповіт було посвідчено не уповноваженою особою. Відповідач та її представник в судовому засіданні заперечували щодо задоволення позову, з обставин викладених у відзиві на позовну заяву, вказуючи додатково, що заповіт було складено у відповідності до вимог чинного законодавства, оспорюваний заповіт відповідав волевиявленню спадкодавця [PERSON] , а також секретар Мринської сільської ради Ніжинського району Чернігівської обл. Зеленська В.Ф. у відповідності до наданих їй повноважень мала право на посвідчення заповіту, в зв`язку з чим позовні вимоги не знайшли свого правового обґрунтування в ході судового розгляду. Крім того в час складання заповіту на території Чернігівської обл. відбувалися бойові дії викликані збройною агресією рф, в зв`язку з чим не працювали реєстри, не всі нотаріуси також здійснювали свою діяльність. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи , що [INFO] помер [PERSON] та після його смерті відкрилася спадщина. 6 травня 2022 року [PERSON] склав заповіт на користь [PERSON] , що був посвідчений секретарем Мринської сільської ради Ніжинського району Чернігівської обл. Зеленською В.Ф. Позивач [PERSON] є донькою спадкодавця [PERSON] . Відповідач [PERSON] була дружиною спадкодавця [PERSON] , шлюб було укладено 15 липня 2021 р., який було зареєстровано Виконкомом Мринської сільської ради Ніжинського району Чернігівської обл. Приватним нотаріусом КМНО Метелицею О.О. в рамках спадкової справи були видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом [PERSON] , від 8 травня 2023 р. та зареєстровані в реєстрі за № 287; 288; 289;290 Виходячи з вимог ст. ст. 1216, 1217, 1233 1234 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Статтею 1247 ЦК України визначено, що заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем Положеннями ст. 202, ч.2 ст. 203 ЦК України встановлено, що заповіт, як вид одностороннього правочину (дія особи спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, повинен відповідати загальним вимогам, додержання яких є необхідними для чинності правочину, серед яких, особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Як убачається 19 листопада 2020 р. рішенням Мринської сільської ради Носівського району Чернігівської обл. №4/1/VІІІ [PERSON] було обрано секретарем Мринської сільської ради. Законодавець у ЦК України не передбачив таких підстав для кваліфікації заповіту, посвідченого секретарем сільської ради, нікчемним, як відсутність рішення виконавчого комітету сільської ради щодо покладання на цю посадову особу вчинення нотаріальних дій, і відсутність вказівки в заповіті про місце народження заповідача. Це не впливає на форму заповіту та порядок його посвідчення. Протилежна кваліфікація буде базуватися на мотивах розширеного розуміння вимог до форми заповіту та порядку його посвідчення і порушить принцип свободи заповіту, оскільки він піддається правовій охороні й після смерті заповідача. Такий правовий висновок зробила Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, забезпечуючи єдність судової практики, за позовом однієї із спадкоємців за заповітом про визнання заповіту нікчемним і застосування наслідків нікчемного заповіту. Право на заповіт може бути здійснене протягом усього життя особи й охоплює як право на складення заповіту або кількох заповітів, так і права на їх зміну чи скасування. Усі наведені правомочності заповідача в сукупності із засобами їх правової охорони та захисту є реалізацією свободи заповіту, яка є принципом спадкового права. Кваліфікація заповіту як нікчемного з мотивів розширеного розуміння вимог до його форми й порядку його посвідчення, про які згадується в ч. 1 ст. 1257 ЦК України, порушить принцип свободи заповіту. Якщо в населеному пункті немає нотаріуса, заповіт, крім секретного, може бути посвідчений уповноваженою на це посадовою особою відповідного органу місцевого самоврядування (ст. 1251 ЦК України). Установлено, що заповіт посвідчений секретарем сільської ради, яка вчиняла нотаріальні дії відповідно до розподілу обов`язків між штатними працівниками виконавчого комітету сільської ради і яку було обрано секретарем сільської ради на підставі відповідного рішення сільської ради. Свобода заповіту охоплює особисте здійснення заповідачем права на заповіт шляхом вільного волевиявлення, яке, будучи належним чином вираженим, піддається правовій охороні й після смерті заповідача. Свобода заповіту як принцип спадкового права передбачає, серед інших елементів, також необхідність поваги до волі заповідача та обов`язковість її виконання. Відповідно до п. 2 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій посадовими особами виконавчих комітетів сільських, селищних, міських Рад народних депутатів України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 25 серпня 1994 року № 22/5, нотаріальні дії вчиняють посадові особи, на яких рішенням виконкому відповідної ради покладено вчинення цих дій. Згідно з абз. 3 п. 33 цієї Інструкції заповіт має бути складений у письмовій формі, із зазначенням місця і часу складення заповіту, дати та місця народження заповідача та підписаний особисто заповідачем. Ієрархія актів цивільного законодавства може базуватися на їхній юридичній силі (вимір за вертикаллю). Вона поширюється, по-перше, на співвідношення закону та підзаконних актів і, по-друге, на співвідношення Конституції та законів (як кодифікованих, так і інших (поточних)). Щодо виміру ієрархії актів цивільного законодавства за вертикаллю, то в ст. 4 ЦК України встановлено повний перелік нормативно-правових актів, якими можуть регулюватися цивільні відносини. При цьому можливість видання актів цивільного законодавства на підзаконному рівні для зазначених органів суттєвим чином обмежена. На рівні Конституції України та закону не передбачено можливості Міністерства юстиції України регулювати вимоги щодо форми заповіту й порядку його посвідчення. Законодавець у ЦК України не передбачив таких підстав для кваліфікації заповіту, посвідченого секретарем сільської ради, нікчемним, як відсутність рішення виконавчого комітету сільської ради щодо покладання на цю посадову особу вчинення нотаріальних дій, і відсутність вказівки в заповіті про місце народження заповідача. Це не впливає на форму заповіту та порядок його посвідчення. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється у порядку іншого судочинства. Згідно із ст.ст. 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку. Способами захисту цивільних прав та інтересів, можуть зокрема бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення та інші. За приписами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.ст. 12, 81ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору ( ст. 94 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України). Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судові витрати підлягають розподілу в порядку, встановленому положеннями ст. 141 ЦПК України. З врахуванням викладеного суд дійшов висновку, що заповіт, який було складено 6 травня 2022 року [PERSON] на користь [PERSON] , що був посвідчений секретарем Мринської сільської ради Ніжинського району Чернігівської обл. Зеленською В.Ф. було посвідчено у відповідності до вимог чинного законодавства та на підставі чого не має підстав для визнання недійсним свідоцтв виданих в рамках спадкової справи приватним нотаріусом КМНО Метелицею О.О. про право на спадщину за заповітом [PERSON] , від 8 травня 2023 р. та зареєстрованих в реєстрі за №№ 287; 288; 289;290 та в послідуючому визнання права власності по на частини спадкового майна за позивачем та відповідачем На підставі викладеного та

Outcome: dismissed