Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-25 00:00:00

25 січня 2024 року [PERSON] звернувся до [PERSON] з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачкою, зареєстрований 27.12.2011 у відділі ДРАЦС Літинського РУЮ Вінницької області, актовий запис №134. В обгрунтування позовної заяви покликається на те, що 27 грудня 2011 року вони з відповідачкою одружились. З час спільного проживання у них народився син [PERSON] , [INFO] . З лютого 2023 року вони припинили спільне проживання. У сім`ї створились неможливі умови для спільного проживання. Постійні суперечки зруйнували їхні почуття, тому шлюб існує лише формально. Ухвалою судді Тростянецького районного суду Вінницької області від 26 січня 2024 року прийнято позовну заяву та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, 26.02.2024 подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Миритись з відповідачкою не бажає. Від стягнення понесених ним витрат відмовляється. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, 26.02.2024 подала на адресу суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити за її відсутності, позовні вимоги визнає повністю, миритись не бажає. З врахуванням вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України, п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 27 грудня 2011 року, вбачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 27 грудня 2011 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Літинського районного управління юстиції Вінницької області, про що складено відповідний актовий запис №134. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON] (а.с.4). [INFO] народився [PERSON] , батьками якого записані [PERSON] та [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 27.03.2018 (а.с.13). Відповідно до ч.3, ч.4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з ч.2 ст. 104, ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. За змістом ч.3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Позивач наполягає на розірванні шлюбу і своєму небажанні проживати з відповідачем однією сім`єю. В судовому засіданні встановлено, що сторони разом не проживають, шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть, що свідчить про тривалість і стійкість конфлікту між ними та остаточний розпад сім`ї. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб. Приймаючи до уваги відсутність згоди позивача на примирення, суд вважає, що причини, що спонукають наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Згідно з ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову, на відповідача. Однак, враховуючи, що позивач у своїй заяві зазначає, що судові витрати залишає за собою, суд не вбачає підстав для стягнення таких витрат з відповідача.

Outcome: approved