Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-27 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулося ПрАТ «Українська\~пожежно-страхова\~компанія»з позовом до [PERSON] про стягнення коштів в порядку регресу. Позов мотивовано тим, що 21.12.2020 між Приватним акціонерним товариством «Українська пожежно-страхова компанія» та [PERSON] було укладено Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР/201026037. У відповідності до умов вказаного Полісу страхування позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу марки «MAZDA», державний реєстраційний номер [NUMBER] , сплатити страхове відшкодування за шкоду заподіяну третім особам. 12.12.2020 о 06 год. 48 хв. в м. Вінниця по вул. Батозькій, буд. 6А, мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «MAZDA», державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , а також автомобіля «NISSAN» державний реєстраційний номер « [NUMBER] » та автомобіля «Volkswagen» державний номерний знак « [NUMBER] ». Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «MAZDA», державний реєстраційний номер [NUMBER] [PERSON] отримала тілесні травми середньої тяжкості. Відповідно до обвинувального акту вказана дорожньо-транспортна пригода стала внаслідок порушення відповідачем Правил дорожнього руху. Потерпіла особа звернулася до страховика позивача із заявою про виплату страхового відшкодування за Полісом №ЕР/201026037 від 24.08.2020.На підставі страхового акту ОЦ/246/000/21/0005 від 27.07.2022 потерпілій внаслідок дорожньо-транспортної пригоди позивачем було виплачено страхове відшкодування в розмірі 75 000,00 грн. Водночас згідно обвинувального акту відповідач на час скоєння вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди, керував забезпеченим автомобілем «MAZDA», державний реєстраційний номер [NUMBER] , в стані алкогольного сп`яніння. Таким чином у відповідача виникло зобов`язання відшкодувати позивачу завдані збитки в порядку регресу в розмірі сплаченого останнім страхового відшкодування за Полісом №ЕР/201026037 від 24.08.2020 року. З метою досудового врегулювання спору відповідачеві було направлено претензією про відшкодування збитків в порядку регресу, однак ніяких дій щодо погашення заборгованості в добровільному порядку проведено не було, тому з метою захисту своїх порушених прав позивач звернувася до суду із даним позовом у якому просив стягнути з відповідача на його користь страхове відшкодування за завданні збитки в порядку регресу у розмірі 75000,00 грн, а також судовий збір. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 30.11.2024 відкрито спрощене позовне провадження у справі з викликом сторін. Відповідач відзив на позов не надав. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав заяву (вх. №5816 від 23.01.2024) про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, щодо заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явився, будучи повідомленим про день, час та місце судового засідання шляхом розміщення оголошення-повідомлення на офіційному веб-порталі судової влади України, про причини неявки суд не повідомив, відзиву не надав, а тому суд ухвалив (без винесення окремого процесуального документа із занесенням ухвали до протоколу судового засідання) провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, оскільки позивач не заперечував проти такого порядку розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом установлені наступні фактичні обставини справи та правовідносини, які ґрунтуються на нормах ЦК України щодо відшкодування шкоди в порядку регресу та Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Судом установлено, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12020020010002080 від 12.10.2022 внесено відомості про обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням [PERSON] у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що 12.12.2020 близько 06 год. 48 хв. водій [PERSON] , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно-справним автомобілем марки «MAZDA 6», державний номерний знак [NUMBER] , рухаючись зі сторони вулиці Стрілецької, по проїзній частині вулиці Батозькій буд. 6А в м. Вінниці, яка має по дві смуги руху в протилежних напрямках, зі швидкістю біля 60-70 км/годину, чим перевищив максимально дозволену швидкість у населеному пункті, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного інтервалу, внаслідок чого, з необережності, допустив дотичне зіткнення із задньою лівою частиною технічно-справного автомобіля «NISSAN LEAF», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який попередньо рухався у попутному напрямку. Після первинного зіткнення, водій [PERSON] , не переконавшись у безпеці зміни напрямку руху ліворуч, виїхав на смугу зустрічного руху, допустив вторинне зіткнення з технічно-справним автомобілем марки «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який рухався у зустрічному напрямку, по належній смузі руху. Зокрема, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «MAZDA 6», д.н.з. [NUMBER] - [PERSON] , відповідно до висновку судово-медичної експертизи №140/189/191 від 03.03.2021, отримала тілесні ушкодження у вигляді: сполучна травма тіла, закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, уламковий перелом вилично-орбітального комплексу з незначним зміщенням, уламковий перелом тіла нижньої щелепи справа із зміщенням, неповний вивих 31-го зуба, садна правої щоки та підборіддя, закритий перелом лівої ключиці, закритий уламковий перелом дистального епіфіза лівої променевої кістки із зміщенням, закритий перелом голівки лівої ліктьової кістки без зміщення, закрита травма живота без пошкодження внутрішніх органів, закритий уламковий надчерезвиростковий перелом та перелом зовнішнього виростка правої стегнової кістки із зміщенням, які за ступенем тяжкості належить до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, оскільки не являються небезпечними для життя в момент заподіяння та не супроводжувалося загрозливими для життя явищами, спричинили (більше 21 дня) розлад здоров`я. До матеріалів справи також додано ряд медичних довідок та листків непрацездатності [PERSON] . У вказаному кримінальному провадженні [PERSON] визнана потерпілою. Як слідує зі змісту обвинувального акту відповідно до висновку судової автотехнічної та транспортно-трасологічної експертизи №СЕ-19/102-21/3285-ІТ від 02.03.2021, «..Зіткнення автомобіля «MAZDA 6» д.н.з. [NUMBER] та автомобіля «VOLKSWAGEN TRANSPORTER» д.н.з. [NUMBER] сталося на проїзній частині по вул. Батозькій в м. Вінниці, на смузі руху в напрямку вул. Стрілецької, в районі початку подряпин асфальтного покриття та осипу ґрунту. В даній дорожній обстановці, в діях водія автомобіля марки «MAZDA 6» д.н.з. [NUMBER] [PERSON] вбачаються невідповідності вимогам п. 10.1, 13.1 Правил дорожнього руху України, які згідно з технічної точки зору знаходяться причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди. В даній дорожній обстановці в діях водіїв [PERSON] , [PERSON] не вбачається невідповідностей вимогам ПДР України. Невідповідність дій водія [PERSON] вимогам п.п. 12.4, 13.1, 13.3, 10.1, 11.4 Правил дорожнього руху України знаходяться в причинному зв`язку наслідками даної дорожню транспортної пригоди. На момент вчинення ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у ПрАТ ««Українська пожежно-страхова\~компанія» на підставі договору (Полісу) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №201026037. За цим договором розмір страхової суми на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю, становить 260000,00 грн; строк дії договору з 25.08.2020 по 24.08.2021. Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 07.05.2021 у справі №127/10894/21 провадження у справі про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрито у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення. Разом з тим, як слідує із змісту постанови, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №534244 від 08.04.2021 року встановлено, що водій [PERSON] , 12.12.2020 о 06.48 год. в м. Вінниці, по вул. Батозька, 6А, керував транспортним засобом «Mazda 6» д.н.з. [NUMBER] , у стані алкогольного сп`яніння, експертиза проводилась за зразками крові [PERSON] у встановленому законом порядку обласним бюро судово медичної експертизи. Результат експертизи позитивний, чим порушив вимоги п. 2.9А Правил дорожнього руху. При цьому, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що дії [PERSON] охоплюються складом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 17.09.2021 потерпіла [PERSON] звернулася до позивача ПрАТ ««Українська пожежно-страхова компанія» із заявою про страхове відшкодування. За результатами розгляду документів ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» складено страховий акт №ОЦ/246/000/21/0005, згідно якого розмір страхового відшкодування потерпілій [PERSON] становить 75000,00 грн, з яких: 20000,00 грн витрати на лікування потерпілого, 55000,00 грн стійка втрата працездатності. 27.11.2022 згідно страхового акту №ОЦ/246/000/21/0005 потерпілій [PERSON] було здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 75000,00 грн, що підтверджується копією платіжного доручення №25837 від 27.07.2022. Законодавче визначення деліктної відповідальності за завдану шкоду та підстави її виникнення закріплені у положеннях статті 1166 ЦК України. Так, для настання деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення, а саме: наявність шкоди; протиправна поведінка заподіювача шкоди; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вина. Зазначені підстави визнаються загальними, оскільки їх наявність необхідна для всіх випадків відшкодування шкоди, якщо інше не передбачено законом. Якщо закон змінює, обмежує або розширює коло підстав, необхідних для покладення відповідальності за завдану шкоду, то мова йде про спеціальні підстави відповідальності, що характеризують особливості тих чи інших правопорушень. Такими є, зокрема завдання шкоди джерелом підвищеної небезпеки, володілець якого відповідає незалежно від наявності вини. Особливість правил відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, полягає в наявності лише трьох підстав для відповідальності, а саме: наявність шкоди; протиправна дія заподіювача шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною дією та шкодою. Вина заподіювача шкоди не вимагається. Тобто особа, яка завдала шкоди джерелом підвищеної небезпеки, відповідає й за випадкове її завдання (без вини). Відповідальність такої особи поширюється до межі непереборної сили. Тому її називають підвищеною. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду джерелом підвищеної небезпеки покладається на володільця джерела. Правила частини другої статті 1187 ЦК України передбачають, що володільцем джерела підвищеної небезпеки є особа, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За змістом статей 1166, 1187 ЦК України в разі завдання джерелом підвищеної небезпеки шкоди ушкодженню здоров`я фізичної особи такі дії визнаються неправомірними за винятком двох випадків: 1) коли шкоди було завдано внаслідок непереборної сили; 2) коли шкоди було завдано внаслідок умислу потерпілого. При цьому наявність зазначених обставин має довести володілець джерела підвищеної небезпеки або особа, відповідальна за нього. Наразі матеріали справи таких доказів не містять. Натомість, як слідує з матеріалів справи, висновком судової автотехнічної та транспортно-трасологічної експертизи, проведеної у межах кримінального провадження, встановлено, що саме у діях водія [PERSON] вбачається невідповідність вимогам Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку із виникненням дорожньо-транспортної пригоди, у той час як у діях інших водіїв не вбачається невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху, таким чином встановлені обставини вказують на причинно-наслідковий зв`язок між протиправними діями володільця джерела підвищеної небезпеки водія [PERSON] , який керував автомобілем «MAZDA 6» д.н.з. [NUMBER] , та заподіяною внаслідок ДТП шкодою. При цьому, суд звертає увагу й на те, що відсутність у матеріалах справи судового рішення, яким особу було б притягнуто до відповідальності за скоєння дорожньо-транспортної пригоди, не може бути достатньою підставою для відмови в позові, оскільки таке рішення є обов`язковим для суду, проте не єдиним доказом вини заподіювача шкоди. Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в постанові від 16.07.2018 № 910/20412/16. З огляду на викладене, відповідач зобов`язаний відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки. На момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у ПрАТ ««Українська пожежно-страхова компанія». Відповідно до статті 1 Закону України «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Статтею 979 ЦК України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів врегульовано Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Згідно ст.\~3\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземнихтранспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до\~п.\~22.1\~ст.\~22\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземнихтранспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Як вбачається із матеріалів справи, на виконання вищезазначених вимог Закону позивачем 27.07.2022 здійснено виплату страхового відшкодування у зв`язку з настанням страхового випадку в розмірі 75000,00 грн. Частиною першою статті 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до підпункту 38.1.1. пункту 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: а) якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; в) якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником. Водночас позивачем на адресу відповідача надсилалася вимога про відшкодування збитків в порядку регресу вих. №РУ/21/0005 від 18.11.22, однак вказана вимога залишена відповідачем без виконання. Таким чином позивач довів, що загальний розмір збитків, які він поніс у зв`язку із завданням шкоди відповідачем становить 75000,00 грн, тобто заявлені позовні вимоги є доведеними та такими, що підлягають до задоволення. Крім того, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 2147,20 грн.

Outcome: approved