Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із вищевказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач послався на те, що його матері [PERSON] за життя на підставі договору купівлі-продажу, зареєстрованого Одеською товарною біржою «Центр» належало 5/100 частки житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Договір у встановленому законом порядку 15.04.1997 року зареєстрований КП «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради, реєстровим номер № 2667. [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті відкрилась спадщина на спірне майно. Позивач в нотаріальному порядку звернувся із заявою про прийняття спадщини, відкрита спадкова справа № 386/2022. \~ \~ \~ \~Нотаріусом, однак, відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із тим, що договір купівлі-продажу спірного майна нотаріально не посвідчений. Позивач стверджував,\~що іншого\~способу захисту\~порушеного права,\~окрім звернення\~із даним\~позовом до\~суду він\~не має. Позовною вимогою останній визначив визнання права власності на 5/100 частки житлового будинку за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування. Позивач в процесі розгляду справи позов підтримав. Відповідач у судове засідання не з`явився, повідомлявся судом про розгляд справи, причини неявки не повідомив, процесуальним правом надання відзиву не скористався. Дослідивши обставини справи, наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав : Судом встановлено, що позивач є сином [PERSON] . Зазначене підтверджується свідоцтвом про народження позивача серії [NUMBER] від 12.02.1974 року. [PERSON] 9.10.1996 року уклала договір купівлі-продажу нерухомого - 5/100 частки житлового будинку за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний № Н/96-1086). Договір оформлений на Одеській товарній біржі «Центр» та зареєстрований 15.04.1997 року КП «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради за реєстровим номером 2667 у реєстровій книзі 107доп на сторінці 136 (лист від 13.07.2022 року № 15724/04-04). [INFO] [PERSON] померла (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , актовий запис № 217). Після її смерті відкрилась спадщина на спірне майно. Позивач у встановленому законом нотаріальному порядку вчасно звернувся із заявою про прийняття спадщини, відкрита спадкова справа № 386/2022. Нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Підставою відмови стала відсутність нотаріального посвідчення спірного договору (лист від 17.05.2023 р. № 2030/02-14). Відповідно до ст.227 ЦК УРСР 1963 року, чинної на час укладення спірного договору, договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією із сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору. Одночасно за ст.15 Закону України «Про товарну біржу» договору кладені на біржах не підлягали подальшому нотаріальному посвідченню, угоди вважались укладеними з моменту її реєстрації на біржі. Частиною 2\~ст. 47 ЦК УРСР 1963 року\~було передбачено право суду на визнання судом правочинів, що вимагали нотаріального посвідчення дійсним, за умови, що сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення. В цьому разі наступне нотаріальне посвідчення угоди не вимагається. Зі змісту спірного договору вбачається, що при вчиненні правочину всі дії сторін договору були спрямовані на встановлення цивільних прав та обов`язків, перехід права власності, всі сторони мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, вільне волевиявлення на досягнення наслідків, а саме купівлі-продажу спірного майна. Правочин був реальним і вчиненим у формі, дозволеній чинним законодавством України в 1996 році. Вимоги договору купівлі-продажу його сторонами були виконані, ніяких претензій щодо передачі майна сторонами не пред`являлось. За ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Спірний договір купівлі- продажу з підстав неотримання нотаріальної форми судом недійсним не визнавався. Так, суд погоджується із доводами позивача, що [PERSON] в порядку статей 128, 153 ЦК УРСР 1963 року, статті 49 Закону України «Про власність» набула право власності на спірне майно і правомірно володіла ним. Згідно із ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 ст. 1258 ЦК України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають право діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той із подружжя, який його пережив та батьки. Позивач, як син спадкодавця є спадкоємцем першої черги за законом. Статтею 1297 ЦК України встановлено обов`язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте, нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов`язку у виді втрати права на спадщину. У зв`язку з тим, що державним нотаріусом Малиновської державної нотаріальної контори м. Одеси Левіною К.М. позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, позивач втратив можливість отримання свідоцтва на право спадщини за законом, а тому скористався правом на звернення до суду для визнання за ним права власності на спадкове майно у судовому порядку. Встановлене судом узгоджується із ППВСУ №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», постановою Верховного Суду від 21.11.2018 року у справі № 208/6147/14-ц про надання судом правової оцінки договорам купівлі - продажу нерухомого майна, придбаного на товарній біржі. Враховуючи викладене, позов є доведеним позивачем, а спосіб захисту порушеного права є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права позивача, характеру його порушення та спричиненим цими діяннями наслідкам, реально відновлює суб`єктивне право, яке порушене, відповідає цілям судочинства, не суперечить принципу верховенства права.

Outcome: approved