Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-13 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та відповідача. 18.12.2023 позивач [PERSON] звернулася до Кіцманського районного суду Чернівецької області із позовною заявою до [PERSON] , який уточнила до початку судового розгляду справи, просила змінити розмір та спосіб стягнення аліментів, а також стягнути додаткові витрати на дитину. Свої вимоги мотивує тим, що з 08.10.2010 року вона з відповідачем перебували у шлюбі, у якому народився син [PERSON] , [INFO] . Рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 27.09.2011 року шлюб між сторонами розірвано. Зазначає, що згідно рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 12.09.2011 року з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 300 гривень щомісячно до повноліття дитини. 02.09.2013 року вона вдруге зареєструвала шлюб та змінила прізвище на « [PERSON] ». Вказує, що аліменти відповідач сплачував добровільно, а тому виконавче провадження по примусовому стягненню за заявою стягувачки було припинено 05.06.2015. Однак, відповідач до сьогоднішнього дня сплачує аліменти в розмірі 300 грн. щомісячно, які є мізерними та зовсім не відповідають потребам дитини і розміру аліментів, який визначається на даний час. Крім того, вказує, що син [PERSON] хворіє, йому встановлено діагноз: «вальгусна деформація нижніх кінцівок», дитині проведено оперативне втручання, а тому вона понесла додаткові витрати на лікування дитини в загальній сумі 45100 гривень. Разом з тим, вона неспроможна самостійно надати дитині все необхідне, оскільки має на утриманні ще двох малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , за якими здійснює догляд та перебуває в декретній відпустці. Посилається на те, що з віком потреби дитини зростають, що в свою чергу тягне постійне зростання витрат, а саме на забезпечення освіти, медичного догляду, гармонійного розвитку та відпочинку дитини, та інші витрати, а тому аліментів, які сплачує відповідач, недостатньо для задоволення потреб дитини. Тому вважає, що на даний час визначений раніше судом розмір аліментів, яку сплачує відповідач на сина [PERSON] є незначним, не дає змоги забезпечити навіть самим мінімальним. З посиланням на відповідні норми закону, просить суд змінити спосіб стягуваних аліментів з відповідача та стягувати з [PERSON] на утримання сина аліменти в розмірі частки усіх його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму\~на дитину\~відповідного віку, щомісячно до його повноліття. А також просить стягнути з відповідача на її користь понесенні нею додаткові витрати пов`язані лікуванням дитини в розмірі 22550 грн., та судові витрати за надання правової допомоги в розмірі 6000 грн.. Відповідачем відзив на позовну заяву не надано. \~ \~ \~ \~ Процесуальні дії у справі, заяви, клопотання учасників справи. Ухвалою судді Кіцманського районного суду Чернівецької області від 20.12.2023 було прийнято зазначену вище позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження. Судове засідання призначено на 14.02.2024 (а.с.31) 31.01.2024 представник позивачки [PERSON] адвокат Гірчак Н.А. звернулася з заявою про уточнення позовних вимог. (а.с.35-40) 14.02.2024 від представника відповідача [PERSON] адвоката Москалюк Н.М. надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи копію довідки про доходи [PERSON] (а.с. 43) Позиція учасників провадження Представник позивачки\~ [PERSON] \~адвокат \~Гірчак Н.А. в судовому засіданні підтримала уточненні позовні вимоги та пояснила суду, що відповідач [PERSON] з 2011 року за рішенням суду сплачує аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 300 грн. щомісячно, які сплачує без індексації, оскільки в 2015 році виконавчий лист, за заявою стягувача, повернуто. Такий розмір аліментів є мізерним та не відповідає інтересам дитини. Позивачка має на утриманні ще двох малолітніх дітей, за якими здійснює догляд, перебуває в декретній відпустці. Син позивачки хворіє, йому встановлено діагноз вальгусна деформація нижніх кінцівок, дитині проведено оперативне втручання в березні 2023 року та вставлено металеву пластину на обох стопах. В січні 2024 року сина повторно прооперовно та видалено металеві пластини. Разом з чоловіком [PERSON] вона понесла витрати на придбання набору для остеосинтесу обох стоп в розмірі 39\~300 гривень, який встановлено синові під час операції в березні 2023. А також придбували набір для видалення металоконструкції за 5800 гривень, який використовували під час операції в січні 2024. Половину із понесених додаткових витрат на лікування сина просить стягнути з відповідача. А також понесені витрати на правничу допомогу адвоката в розмірі 6000 гривеень. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнали частково, зокрема не заперечували щодо задоволення вимог в частині зміни розміру та способу стягуваних аліментів на частини від усіх видів доходів відповідача. Не погоджувались із заявленими вимогами щодо стягнення додаткових витрат на дитину, так як позивачка не зверталась до [PERSON] за коштами, не повідомляла про стан здоров`я сина. Крім того, платником понесених витрат на лікування, згідно квитанцій, являється [PERSON] , який не є стороною у справі, тому просить відмовити у цій частині позовних вимог. Щодо стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу в розмірі 6000 грн., вказує на те, що дана справа є малозначною та не потрубує значних затрат часу, а тому просить зменшити витрати на правничу допомогу до 3000 гривень. Крім того, відповідач [PERSON] пояснив, що дійсно ні з сином, ні з колишньою дружиною не спілкується, однак він не оспорює факт перенесених операційних втручань сином. Пояснив, що він явялється військовозобов`язаним, здоровим, не одруженим, інших утриманців не має, працездатним та працевлаштованим, так як постійно з 2015 року працює столяром ТзОВ Золотий колосок, отримує зарплатню, проживає в домогосподарстві своїх батьків. Суд, заслухавши думку учасників провадження, перевіривши матеріали справи, встановивши фактичні обставини у справі, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, ухвалюючи рішення відповідно до вимог ст.263 ЦПК України, дійшов до наступних підстав. Фактичні обставини встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] та позивач [PERSON] являються батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого виконкомом Драчинецької сільської ради Кіцманського району Чернівецької області, актовий запис №35. (а.с. 10) Рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 27.09.2011 року, шлюб зареєстрований 08.05.2010 року у виконкомі Драчинецької сільської ради Кіцманського району Чернівецької області, а/з №07, між [PERSON] , 1988 року народження та [PERSON] , 1990 року народження розірвано. (а.с.11) Рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 12.09.2011 року за №2-887/11, [PERSON] зобов`язаний сплачувати аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі по 300 грн. щомісячно до повноліття дитини.(а.с.12-13) Згідно постанови державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачеві від 05.06.2015 року, виконавчий лист №2-887/11, виданий 12.09.2011 Кіцманським районним судом повернуто [PERSON] , згідно її заяви від 02.06.2015 року про взаємну згоду щодо утримання дитини. (а.с.14) Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Драчинецької сільської ради Кіцманського району Чернівецької області 02.09.2013 року, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] зареєстрували шлюб 02.09.2013 року у виконавчому комітеті Драчинецької сільської ради Кіцманського району Чернівецької області, а/з №09 (а.с.15) Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого виконкомом Драчинецької сільської ради Кіцманського району Чернівецької області, [INFO] народився [PERSON] , батьком якого вказаний [PERSON] , мати- [PERSON] (а.с.16) Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого виконкомом Драчинецької сільської ради Кіцманського району Чернівецької області, [INFO] народився [PERSON] , батьком якого вказаний [PERSON] , мати- [PERSON] (а.с.17) Встановлено, що згідно акту обстеження матеріально-побутових умов від 06.12.2023, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , але фактично проживає за адресою: [ADDRESS] . До складу її сімї входять: чоловік [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] [PERSON] проживає з чоловіком в одному будинку, спільно виховують та здійснюють догляд за трьома дітьми. (а.с.18) У відповідності до виписки із медичної карти стаціонарного хворого №2152 вбачається, що хворий [PERSON] , [INFO] знаходився на стаціонарному лікуванні у Відділенні ортопедії та травматалогії КНП Міська дитяча клінічна лікарня м.Чернівців з 20.03.2023 по 27.03.2023, з діагнозом М21.05 Вальгусна деформація, не класифікована в інших рубриках, ділянках таза та стегно Вальгусна деформація н/кінцівок. 21.03.2023 проведено операцію: медіальний геміепіфізіодез дистальної росткової зони обох стегнових кісток. Підтаранний артроерез обох стоп. (а.с.19) Згідно рахунку-фактури №ЛМ 230320-1 від 15 березня 2023, фіскального чеку від 20.03.2023 року, вбачається, що [PERSON] оплатив вартість набору для остеосинтезу обох стоп в сумі 39\~300,00 грн., який в подальшому встановлено неповнолітньому [PERSON] під час операції 21.03.2023 року (а.с.1, 20) Згідно виписки із медичної карти стаціонарного хворого №419 вбачається, що хворий [PERSON] , [INFO] знаходився на стаціонарному лікуванні у Відділенні ортопедії та травматалогії КНП Міська дитяча клінічна лікарня м.Чернівців з 15.01.2024 по 17.01.2024, з діагнозом М21.05 Вальгусна деформація, не класифікована в інших рубриках, ділянка таза та стегно Вальгусна деформація н/кінцівок, стан п/о. 16.01.2024 проведено операцію по видаленню блокуючих пластинок. (а.с.41) Згідно рахунку-фактури №ЛМ 240115-3 від 15 січня 2024 р., фіскального чеку від 16.01.2024 вбачається, що [PERSON] оплатив вартість набору для видалення металоконструкції в сумі 5 800,00 грн. для проведення операції неповнолітньому [PERSON] 16.01.2024. (а.с.34, 42) Разом з тим, як вбачається із довідки від 15.01.2024 про доходи [PERSON] , відповідач має постійне місце праці та працює у ТзОВ Золотий Колосок АТД, займає посаду столяра ПВХ, і його загальна сума доходу за період з 01.01.2023 року по 31.12.2023 року становить 34\~312,60 грн. (а.с.44) Норми права, які застосував суд. Відповідно до ч.1ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~947-III від 10.01.2002">Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. На підставі частини третьої\~статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно із частиною сьомою\~статті 7 Сімейного кодексу України\~дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених\~Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до ч. ч. 1,2 ст. 27 Конвенції\~ООН про права дитини від 20.11.1989р., яка ратифікована\~Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991р. та набула чинності для України 27.09.1991р., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до\~ст.141Сімейного кодексу України\~та зазначеної Конвенції з прав дитини, батько та мати мають рівні права та обов`язки щодо дитини, не залежно від того чи перебувають вони у шлюбі між собою, що в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів своєї дитини. Частиною 2\~статті 150 Сімейного кодексу України\~визначено, що батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно\~ст.180 Сімейного кодексу України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як передбачено\~статтею 181 Сімейного кодексу України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно дост.182 Сімейного кодексу України\~при призначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Згідно\~ст.183 Сімейного кодексу України\~частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідност.192 Сімейного кодексу України\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.23постанови № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст статей\~181,192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений\~рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Сімейний кодекс України\~передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження.\~Стаття 192 СК України\~тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Так, в силу вимог\~статті 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~аліменти у розмірі, визначеному рішенням суду від 12.09.2011 року в розмірі 300 гривень, є не достатніми для нормального розвитку та забезпечення мінімальних потреб дитини. Дана обставина стороною відповідача не оспорюється, позов в частині зміни розміру та способу стягуваних аліментів на утримання сина в розмірі частки від доходу, він визнав, а тому позов в цій частині підлягає до задоволення. Вказане відповідатиме вимогам закону та не порушуватиме прав як позивача, так і відповідача та сприятиме забезпеченню кращих інтересів дитини. Щодо стягнення додаткових витрат, пов`язаних з лікуванням дитини Відповідно до\~ст. 185 СК України\~той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Так, поряд із аліментами на утримання дитини батьки повинні сплачувати кошти на покриття додаткових витрат на дитину. Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається даною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу, є калікою. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Такі особливі обставини будуть індивідуальними у кожному конкретному випадку. Відповідно до даної норми обов`язок брати участь у додаткових витратах на дитину поширюється не лише на тих батьків, хто сплачує аліменти, а й на того з батьків, до якого позов про стягнення аліментів не пред`являвся. У такому випадку такий батько зобов`язаний нести додаткові витрати на дитину. Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Частина 2\~статті 185 СК України\~передбачає, що розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Розмір коштів, що стягуються на додаткові витрати, не може бути більше самих додаткових витрат. Суд вирішує, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний приймати участь в цих витратах, виходячи з матеріального та сімейного положення сторін та інших інтересів та обставин, що мають істотне значення, що визначаються так само, як і стягненні аліментів відповідно до ст. ст.\~181,\~182 СК України. У випадку, коли матеріальне положення батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, додаткові витрати можуть бути компенсовані лише частково. Визначення обставин, що можуть бути визнані істотними, закон відносить до компетенції суду. У будь-якому разі істотними є такі обставини, як стан здоров`я, матеріальне становище відповідача, наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних дружини, чоловіка, батьків, повнолітніх дітей тощо. Враховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одного із батьків у твердій грошовій сумі. Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки МСЕК, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо). Додаткові витрати, зумовлені особливими обставинами, можуть бути присуджені судом у вигляді конкретної суми, що підлягає одноразовій сплаті, або у вигляді щомісячних чи інших періодичних платежів, здійснюваних протягом певного строку чи постійно. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення. Причому, якщо причина, що зумовила додаткові витрати, є триваючою (тяжка хвороба або каліцтво) додаткові витрати можуть фінансуватися наперед із вказівкою або без вказівки кінцевого терміну їх виплати. Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). Вищезазначені висновки узгоджуються й з положеннями п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». У пункті 18 вищезазначеної постанови зазначено, що передбачені ст.185 СК України\~додаткові витрати на утримання дитини, викликані особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом, тощо) можуть стягуватись лише з батьків і у разі фактичних витрат, їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Чинним законодавством України не передбачений вичерпний перелік таких додаткових витрат на утримання дитини. Підставою призначення додаткових витрат є особливі обставини, які можуть бути зумовлені, як негативними і так і позитивними фактами. Так, позивач просить суд стягнути одноразово з відповідача на її користь половину додаткових витрат, пов`язаних з лікуванням сина [PERSON] , у розмірі 19 650 грн., понесених нею у березні 2023 року та у розмірі 5800 грн. - в січні 2024 року, чим і обґрунтовує свої позовні вимоги, як вбачається з наданих позивачкою підтверджень додаткових витрат. А тому суд рахує, що заявлений розмір понесених додаткових витрат є обґрунтованим та підлягає до задоволення. Не заслуговують на увагу твердження сторони відповідача про те, що платником товарів для операції являвся [PERSON] , а не позивачка, згідно фіскальних чеків, а тому в їх задоволенні слід відмовити. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] перебуває в зареєстрованому шлюбі із [PERSON] з 2013 року, проживає з ним однією сім`єю та разом виховують трьох неповнолітніх дітей, в тому числі і сина [PERSON] . Крім того, матеріалами справи підтверджується, що [PERSON] та [PERSON] самостійно утримують трьох дітей, з якими проживають, тобто разом несуть витрати на утримання дітей, викликані особливими потребами, такими як хвороба, тощо. А тому, в даному випадку, принципового значення не має хто саме виступив платником товарів для придбання наборів для операцій дитині, яка цього потребувала. А сам діагноз встановлений неповнолітньому [PERSON] , потреба в операційному втручанні та зазначених наборах для операцій, стороною відповідача не спростовано. Стягнення аліментів проводити з дня набрання рішенням законної сили, оскільки відбувається зміна розміру аліментів, котрі вже були рішенням суду присуджені. Щодо розподілу судових витрат. Відповідно принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони. Крім того, при визначенні розміру витрат на правничу допомогу на підставі поданих сторонами доказів, суд має виходити з реальності та розумності розміру таких. Враховуючи усе вищенаведене в сукупності, суть спору та причини виникнення такого, а також думку представника відповідача щодо співмірного визначення судових витрат на правничу допомогу, клопотання про зменшення судових витрат, суд дійшов висновку про необхідність зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу до 3 000 грн., яку необхідно стягнути з відповідача на користь позивача.\~ Крім того, з відповідача підлягає стягненню на користь держави 1073,60 грн. судового збору, оскільки позивач при зверненні до суду була звільнена від сплати такого на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Враховуючи наведене,\~ст.51 Конституції України, ст.ст.\~7,\~180,\~182,\~183,\~184,\~191, 192 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial