Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-19 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Паріс» (далі - ТОВ «ФК «Паріс») звернулося в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 20 травня 2019 року між АТ «РВС Банк» та [PERSON] укладено Договір № 0031679 про надання банківської послуги (платіжна картка Простір), що є договором про приєднання до публічної пропозиції АТ «РВС Банк» на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб. Підписавши заяву-договір про надання банківської послуги [PERSON] погодився на укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, який розміщений на сайті банку, і приєдналася до умов договору. За умовами цього договору відповідачу було надано споживний кредит у сумі 20\~512,82 гривень шляхом перерахування коштів на картковий рахунок, строк дії кредиту - 24 місяці, процентна ставка 18% річних, тип ставки - фіксована, разова комісія при видачі кредиту 2,5 % від суми наданого кредиту, щомісячна комісія за супроводження кредиту 3 % від суми наданого кредиту. Також позивач зазначає, що 26 листопада 2021 року між АТ «РВС БАНК» та ТОВ «ФК «Паріс» укладено договір про відступлення права вимоги №26/11/2021-1. Згідно з Додатком № 1 до договору відступлення права вимоги АТ «РВС БАНК» відступило ТОВ «ФК «Паріс» право вимоги до відповідача за заявою-договором № 0031679 від 20 травня 2019 року на загальну суму 33\~075,93 гривень, яка складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 13\~859,93 гривень, заборгованості за процентами в розмірі 4\~473,40 гривень та заборгованості за комісією в розмірі 12\~922,98 гривень, 1 820 штрафних санкцій (пені). 26 листопада 2021 року ТОВ «ФК «Паріс» направило вимогу відповідачу про усунення порушення зобов`язання, однак [PERSON] не вчинив належних дій щодо погашення кредитної заборгованості. Оскільки відповідач ухиляється від виконання своїх зобов`язань щодо повернення кредитних коштів, тому ТОВ «ФК «Паріс» просить стягнути з останнього вищевказану заборгованість, яка станом на 21 грудня 2023 року становить 34\~490,93 гривень та складається з заборгованості за тілом кредиту 13\~859,55 гривень, заборгованості за процентами 4\~473,40 гривень, заборгованості за комісією 12\~922,98 гривень, заборгованість за штрафними санкціями 1820,00 гривень 244,67 гривень 3% річних за користування грошовими коштами за період з 26 листопада 2021 року по 23 лютого 2022 року; 1170,33 гривень інфляційні втрати за період з 26 листопада 2021 року по 23 лютого 2022 року. Ухвалою судді від 08 січня 2024 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та запропоновано відповідачу подати відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення вказаної ухвали. Станом на день розгляду справи відзив на позов від відповідача до Луцького міськрайонного суду Волинської області не надійшов. Представник позивача ТОВ «ФК «Паріс» у судове засідання не з`явився, попередньо заявив про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи. Установлено, що копію ухвали про відкриття провадження та судову повістку відповідачу надіслано засобами поштового зв`язку на адресу зареєстрованого місця проживання, що відповідає вимогам п. 2 ч. 7 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України. Однак, відповідне поштове відправлення повернуте на адресу суду неврученим адресату, причина повернення за закінченням терміну зберігання. Враховуючи, що судом вжито належних заходів для повідомлення відповідача про відкриття провадження у цій справі, а також, беручи до уваги строки розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість ухвалення заочного рішення у цій справі. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Установлено, що 20 травня 2019 року [PERSON] підписав Заяву-Договір № 0031679 про надання банківської послуги (платіжна картка Простір), що є договором про приєднання до публічної пропозиції АТ «РВС Банк» на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб (а. с. 16). Відповідач також підписав графік платежів та розрахунок загальної вартості споживчого кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки з урахуванням вартості всіх супутніх послуг (додаток №1) і Паспорт споживчого кредиту (а. с. 17, 18). За умовами заяви-договору відповідачу було надано споживчий кредит у сумі 20\~512,82 гривень шляхом перерахування коштів на картковий рахунок відповідача та видано останньому платіжну картку. У Додатку №1 (а. с. 17), який є невід`ємною частиною договору сторони обумовили вартість кредиту, кількість платежів з повернення кредиту та сплату процентів за користування ним, суми комісійної винагороди за договором. Пунктом 7.7.2 Публічної пропозиції (а.с.5-15) визначено, зокрема, що клієнт зобов`язаний: повернути кредит та сплатити всі передбачені заявою-договором плати (платежі) на рахунок банку в порядку та на умовах, передбачених договором (п.п.7.7.2.4.); виконати своєчасно та в повному обсязі зобов`язання, передбачені договором, не пізніше кінцевого терміну закінчення, що визначений в заяві-договорі (п.п.7.7.2.5.); у разі порушення строків та/або несплати необхідної до погашення заборгованості за споживчим кредитом, в тому числі щомісячного платежу, що передбачені графіком платежів, частково або в повному обсязі, сплатити на користь банку штрафні санкції (штрафи та пеню) на умовах, передбачених договором. У разі порушення клієнтом будь-якої з умов договору, на вимогу банку достроково та в повному обсязі погасити заборгованість за сумою споживчого кредиту, процентами, щомісячної комісії та інші платежі, що передбачені умовами договору протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дня одержання від банку повідомлення про таку вимогу шляхом направлення повідомлення згідно з положеннями договору. В разі, якщо повідомлення надіслане клієнту засобами поштового зв`язку (рекомендованим або цінним листом) і підприємством зв`язку повідомлено банк про неможливість вручення поштового відправлення адресату, то днем одержання повідомлення клієнтом є дата оформлення підприємством зв`язку документу про неможливість вручення поштового відправлення. При цьому, сторони дійшли до згоди, що в разі ухилення клієнтом від одержання на підприємстві зв`язку повідомлення банку (відмова від його прийняття, нез`явлення на зазначене підприємство зв`язку після одержання його повідомлення про надходження рекомендованого або цінного листа, закінчення терміну зберігання тощо), обов`язок банку щодо направлення повідомлення буде вважатися належно виконаним за наявності документа, що підтверджує надання послуг поштового зв`язку (п.п. 7.7.2.10). Суд установив,\~що 26\~листопада 2021\~року між\~АТ «РВС\~БАНК» та\~ТОВ «ФК\~«Паріс» укладено\~договір про\~відступлення права\~вимоги №26/11/2021-1,\~відповідно до\~якого АТ «РВС БАНК» відступило ТОВ «ФК «Паріс» право вимоги до відповідача за заявою-договором № 0031679 від 20 травня 2019 року на загальну суму 33 075,93 гривень, яка складається із заборгованості за тілом кредиту, заборгованості за процентами та заборгованості за комісією, штрафних санкцій (а.с.19-25). Згідно з п.3.1 Додатку №1 до договору про відступлення права вимоги, права вимоги за кредитним договором вважається відступленими з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі прав та документів, що є невід`ємною частиною цього договору. Згідно з розрахунком, що наданий позивачем (а.с.40-40), заборгованість [PERSON] перед ТОВ «ФК «Паріс» за кредитним договором № 0031679 від 20 травня 2019 року станом на 21 грудня 2023 року становить 34 490,93 гривень та складається з заборгованості за тілом кредиту 13 859,55 гривень, заборгованості за процентами 4 473,40 гривень, заборгованості за комісією 12 922,98 гривень, заборгованість за штрафними санкціями 1820,00 гривень 244,67 гривень 3% річних за користування грошовими коштами за період з 26 листопада 2021 року по 23 лютого 2022 року; 1170,33 гривень інфляційні втрати за період з 26 листопада 2021 року по 23 лютого 2022 року. ТОВ «ФК «Паріс» зверталося до відповідача [PERSON] з вимогою про добровільне повне погашення зазначеної заборгованості за договором (а. с. 51), однак така вимога залишена відповідачем без задоволення. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно з ч.1 ст.626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Як зазначено в ч.1 ст.628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.638 Цивільного кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України. Крім того, ч.2 ст.625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до правового висновку, що викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 року по справі №2-383/2010, стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Оскільки відповідач не скористався своїми процесуальними правами та не надав суду доказів, які б містили інформацію щодо предмету спору, зокрема щодо своєчасного виконання ним своїх зобов`язань за укладеним кредитним договором, він несе ризик настання наслідків, пов`язаних із не вчиненням відповідних процесуальних дій, в даному випадку - ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи те, що відповідач істотно порушив умови договору, не виконав взяті на себе зобов`язання, не оспорив наданий банком розрахунок та не надав жодних доказів погашення кредитної заборгованості, суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі. Відповідно до п. 1 ч.2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача, а тому слід стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в розмірі\~2684 гривень сплаченого судового збору.

Outcome: approved