Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-15 00:00:00

Рух справи 24.06.2021 до Солом`янського районного суду міста Києва через систему «Електронний суд» надійшла вказана позовна заява, датована 24.06.2021, за підписом адвоката Оберемок Д.О. (діє на підставі ордеру), в якій ставиться питання про: - визнання протиправними дій відповідача щодо здійснення відключень 04.01.2021, 04.02.2021, 09.03.2021, 12.04.2021, 28.04.2021, 30.05.2021, квартири за адресою: [ADDRESS] за особовим рахунком № [NUMBER] , КС: 492; - визнання протиправними та безпідставними нарахування заборгованості позивачу за особовим рахунком № [NUMBER] , КС: 492 перед відповідачем у розмірі 2 471,80 грн. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.07.2021 для розгляду зазначеної позовної заяви визначено суддю Зуєвич Л.Л. Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 13.07.2021 позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (письмового провадження). Оскільки розгляд справи відбувався в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались. На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України /далі - ЦПК України/). Обґрунтування позову Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 30.05.2021 ним було виявлено факт протиправного відключення належної йому на праві власності квартири від електропостачання. Як зазначає позивач, ним було направлено адвокатський запит до ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» з приводу вчинення останнім дій щодо припинення електропостачання до його квартири. Позивач вказує, що з отриманої від ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» відповіді на адвокатський запит він дізнався про те, що 17.06.2016 у зв`язку з наявністю заборгованості перед відповідачем, постачання електроенергії до його квартири було припинено. Зі змісту відповіді на адвокатський запит він дізнався також і про те? що 04.01.2021 відповідачем був виявлений факт самовільного підключення належної позивачу квартири до електропостачання, що в свою чергу і стало причиною припинення електропостачання. Зі слів позивача, зазначені відповідачем обставини не відповідають дійсності, адже 17.06.2016 відключення квартири позивача від електроенергії не відбувалося. Позивач зазначає, що з 01.01.2019 він правомірно користувався електричною енергією та вчасно сплачував платежі за її споживання. Позивач наголошує, що відключення від електропостачання належної йому праві на власності квартири не могло відбутись без його належного повідомлення. Позивач звертає увагу на те, що відповідачем допущено помилки у розрахунку спожитої та сплаченої електроенергії за адресою: [ADDRESS] долученої відповідачем до відповіді на адвокатський запит від 02.06.2021 зі змісту якої вбачається, що станом на грудень 2018 за особовим рахунком № [NUMBER] обліковується заборгованість у розмірі 2 741,81 грн. Відзначає, що з 01.01.2019 послуги із постачання електроенергії надаються ТОВ «Київські енергетичні послуги», за даними особистого кабінету за особовим рахунком № [NUMBER] , КС:492 рахується переплата. Незважаючи на те, що за особовим рахунком наявна переплата з постачання послуг електроенергії, протягом періоду з лютого по квітень цього року працівниками ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» здійснювались незаконні дії, направленні на відключення від електроенергії. Також, у позові зауважується, що між позивачем та ПрАТ «ДТЕК» відсутні будь-які договори про користування електричною енергією та/або договір про постачання електричної енергії. Тому, на думку позивача, у зв`язку із відсутністю будь-яких договірних відносин між ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» та позивачем будь-яке втручання в електроустановки позивача із метою відключення є протизаконними. Крім того, позивач наголошує, що прикінцевими положеннями Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» (далі - Закон № 530-ІХ) постачання і розподіл електричної енергії відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» належить до комунальних послуг. Законом № 530-ІХ заборонено припиняти/зупиняти надання послуг з розподілу та постачання електричної енергії індивідуальним побутовим споживачам протягом періоду дії карантину або обмежувальних заходів. Водночас оператори систем розподілу тимчасово можуть припиняти електроживлення електроустановок споживача задля проведення планових робіт, пов`язаних з ремонтом устаткування та/або підключенням електроустановок нових споживачів. Крім того, електропостачання може бути припинено у разі виникнення аварійних ситуацій в електроустановках ОСР. У таких випадках ОСР має оприлюднювати інформацію щодо планових та/або аварійних перерв в електропостачанні на своєму офіційному вебсайті у порядку, визначеному главою 9.4 розділу IX Правил роздрібного ринку електричної енергії. Щодо правової позиції відповідача 03.08.2021 до суду надійшов відзив ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» за підписом представника - Ільєнко К.С. (діє на підставі довіреності) в якому відповідач просить в задоволенні позовних вимог відмовити повністю (а.с. 80-85). Відповідач звертає увагу на те, що [PERSON] обґрунтовуючи позовні вимоги посилається на ту обставину, що він є власником квартири [ADDRESS] , проте не надає докази на підтвердження цього факту. При цьому, в відзиві зауважується, що відповідно до п. 7 ПКЕЕН, для споживання електроенергії новий наймач (власник) квартири або іншого об`єкта повинен звернутися до енергопостачальника для укладення договору про користування електричною енергією. Як вказує відповідач, станом на 01.08.2021 договір про користування електричною енергією між позивачем та відповідачем не укладався, а тому будь-які договірні відносини між сторонами відсутні. Тим не менш, сам факт відсутності між сторонами договірних відносин не звільняє позивача від оплати спожитої ним електричної енергії. Зобов'язання позивача оплатити надані послуги виникає на підставі закону з узгоджених дій постачальника і споживача послуг. Також, відповідач наголошує, що посилання позивача на факт відсутності заборгованості за спожиту електричну енергію не знаходить підтвердження та спростовується фактичними обставинами, з огляду на те, що відповідно до даних особової картки за адресою: [ADDRESS] (о/р [NUMBER] ) станом на 31.07.2021 рахується заборгованість за спожиту електричну енергію у сумі 1 413,24 грн. Зазначена сума боргу утворилась періодом з 2003 - кінець 2018 рр., внаслідок невиконання споживачем своїх обов`язків в частині повної оплати за спожиту електричну енергію. При цьому, у відзиві наголошується, що відповідно до п.35 ПКЕЕН Енергопостачальник має право відключити споживача у разі порушення термінів сплати за спожиту електричну енергію у порядку, визначеному п. 27 цих Правил, або порушення умов договору про реструктуризацію заборгованості. Підсумовуючи, відповідач вказує, що дії пов`язані із відключенням від електропостачання за адресою позивача не є такими, що суперечать чинному законодавству, адже покликані на усунення порушень внаслідок недотримання побутовим споживачем ПКЕЕН, у тому числі самовільних підключень. Фактичні обставини справи, встановлені судом Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши докази на підтвердження таких обставин в їх сукупності, суд встановив наступне. Як вбачається з відмітки в паспорті та витяги з Єдиного державного демографічного реєстру № 453241 позивач ( [PERSON] , [INFO] ) з 24.01.2008 зреєстрований за адресою: [ADDRESS] . Зі змісту відповіді № 453239 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, по РНОКПП позивача ( [NUMBER] ), реєстрації за позивачем на праві власності квартири [ADDRESS] - не встановлено (а.с. 108-109), доказів належності йому такої квартири на праві власності позивачем до матеріалів справи не долучено. При цьому, вбачається, що особововий рахунок [NUMBER] щодо кв. [ADDRESS] обліковується за [PERSON] (а.с. 30, 68, 89). 05.05.2021 представником позивача було направлено адвокатський запит до ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» (а.с. 32-34) за результатами розгляду якого, останнє надало відповідь від 02.06.2021 № 01/1/08/ [NUMBER] (а.с. 35-37). Зі змісту відповіді на адвокатський запит вбачається, що для проведення розрахунків за спожиту електроенергію за адресою: [ADDRESS] було відкрито особовий рахунок № [NUMBER] на ім`я [PERSON] . У зв`язку з наявністю заборгованості, 17.06.2016 постачання електроенергії за адресою: [ADDRESS] було припинено на підставі наряду-допуску № 2397 копію якого долучено до матеріалів справи. При перевірці 04.01.2021 відключеного стану лічильника представниками ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» було виявлено самовільне підключення зазначеної квартири [ADDRESS] , до електропостачання. В той же день, 04.01.2021 ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» видало наряд-допуск № 44210 для виконання робіт з відключення в електроустановках, яким було доручено уповноваженій особі відключити від клемника лічильника фазний провід у зв`язку з самовільним підключенням квартири [ADDRESS] після відключення. В подальшому, ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» видавало аналогічні наряди допуски № 4732 від 04.02.2021, № 9557 від 09.03.2021, № 14400 від 12.04.2021, 16774 від 28.04.2021. В матеріалах справи міститься копія повідомлення про відключення побутового споживача від несанкціонованого відновлення електроживлення від 30.05.2021 зі змісту якого вбачається, що ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» припинило подачу електроенергії у зв`язку з наявністю заборгованості за особовим рахунком № [NUMBER] (а.с. 68). Факт припинення електропостачання 30.05.2021 не заперечується відповідачем. Також до матеріалів позовної заяви долучено копію розрахунку спожитої та сплаченої електроенергії за адресою: [ADDRESS] долученої відповідачем до відповіді на адвокатський запит зі змісту якої вбачається, що станом на грудень 2018 за особовим рахунком № [NUMBER] обліковується заборгованість у розмірі 2 741,81 грн (а.с. 40-51). В той же час, відповідачем в якості додатку до відзиву долучено витяг з особової картки, за якою станом з грудня 2018 за рахунком № [NUMBER] обліковується заборгованість за спожиту протягом 2011-2018 електричну енергію у сумі 1413,25 грн (а.с. 89-93). Мотиви, з яких виходить суд при розгляді цієї справи та застосовані ним норми права Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову. Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою позову - факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу. При цьому особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. У свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, у тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах, і у разі встановлення порушеного права з`ясувати, чи буде воно відновлено у заявлений спосіб. Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права (див., зокрема, постанову Верховного Суду від 13.09.2023 у справі № 175/404/20, провадження № 61-2138св23). Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. Під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин і забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною, внаслідок чого реально відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб`єкта, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав. Під захистом легітимного інтересу розуміється відновлення можливості досягнення прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом. Спосіб захисту може бути визначено як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату. Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинено порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав. Гарантоване ст. 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб твердження позивача про порушення було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення. Отже, захисту підлягає наявне законне порушене право (інтерес) особи, яка є суб`єктом (носієм) порушених прав чи інтересів та звернулася за таким захистом до суду. Тому для того, щоб особі було надано судовий захист, суд встановлює, чи особа дійсно має порушене право (інтерес), і чи це право (інтерес) порушено відповідачем. Відсутність порушеного або оспорюваного права позивача є підставою для ухвалення рішення про відмову у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин. Вказана правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 26.05.2023 у справі № 905/77/21. Відповідно до ст. 322 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) на власника покладається тягар утримання майна. Згідно з ст.ст. 156, 162 Житлового кодексу України власник зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги щомісячно у встановлені строки. Пунктом 6 частини 1 статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що індивідуальний споживач - це фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Проаналізувавши матеріали справи суд встановив, що квартиру [ADDRESS] було відключено від електропостачання, оскільки було виявлено самовільне підключення після відключення у зв`язку з наявністю заборгованості з постачання електроенергії. Позивач, який, зареєстрований у відповідній квартирі, просить суд визнати протиправними дії щодо таких відключень та безпідставним нарахування йому заборгованості за особовим рахунком № [NUMBER] . Проте, як вбачається з матеріалів справи, особовий рахунок [NUMBER] щодо кв. [ADDRESS] обліковується не за позивачем, за [PERSON] . Таким чином, позовна вимога про визнання протиправними дій ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» щодо нарахування 2 741,80 грн заборгованості за особовим рахунком № [NUMBER] направлена на захист майнових інтересів [PERSON] , на ім`я якого відкрито зазначений особовий рахунок. Разом з тим, до матеріалів справи не долучено жодного документу, який би підтверджував повноваження позивача або його представника на представництво інтересів [PERSON] . Таким чином, вбачається, що фактично спірні правовідносини виникли через наявність заборгованості за спожиту електричну енергію, оплата якої, має бути покладена на власника квартири (особу якого у даній справі не встановлено) або за згодою власника на іншу особу, яка користується об`єктом (з матеріалів справи можна зробити висновок, що такою особою є [PERSON] ). Оскільки позивачем не доведено, ні що він є власником кв. [ADDRESS] (як про це стверджується у позові), ні що він є особою, яка за згодою власника здійснює оплату за комунальні послуги, відтак, суд встановив фактичну відсутність у позивача порушеного відповідачем права, що унеможливлює надання йому примусового судового захисту та зумовлює відмову у задоволенні позову. З огляду на відмову у задоволенні позову, судові витрати позивача у справі покладаються на нього ж. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed