Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-26 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] звернулася до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з позовом до [PERSON] , [PERSON] , про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що [INFO] померла баба [PERSON] , яка була бабою позивача. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно, зокрема на земельну ділянку площею 0,4000 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 6125288190001002158. Позивач повідомила, що 30.08.2023 під час генерального прибирання у будинку за адресою: [ADDRESS] , де проживала до своєї смерті [PERSON] , тітка позивача [PERSON] , яка також є дочкою померлої, перебираючи особисті речі та документи [PERSON] випадково натрапила на заповіт від 17.02.2017, складений на ім`я [PERSON] . Про існування такого документу нікому з рідних [PERSON] відомо не було. Після ознайомлення зі змістом заповіту позивач одразу звернулась до державного нотаріуса Тернопільського районного нотаріального округу з метою подання заяви про прийняття спадщини. Однак у листі Тернопільської районної державної нотаріальної контори № 1751/02-14 від 30.08.2023 зазначено, що [PERSON] у визначений законом шестимісячний строк не подала заяву про прийняття спадщини, та роз`яснено про право звернення до суду із заявою про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач вважає, що строк для звернення з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] пропустила з поважної причини, оскільки не була обізнана про наявність заповіту, складеного на її користь. За таких підстав позивач просить визначити додатковий строк три місяці з дня набрання рішенням законної сили для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . 03.11.2023 відкрите провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначене підготовче засідання на 30.11.2023 та визначений сторонам строк для подання заяв по суті справи. 30.11.2023 витребувана належним чином засвідчена копія спадкової справи після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Оголошена перерва у підготовчому засіданні\~до 05.01.2024. 05.01.2024 підготовче засідання відкладене на 30.01.2024 у зв`язку з неявкою учасників справи. 30.01.2024 замінено неналежного відповідача Білецьку сільську раду Тернопільського району Тернопільської області на належних відповідачів [PERSON] , [PERSON] . Підготовче засідання відкладене на 27.02.2024. У підготовче засідання 27.02.2024 позивач [PERSON] та її представник адвокат Рогатин С.В. не з`явилися. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без його та позивача участі, позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, та просив позов задовольнити повністю. Не заперечував проти постановлення рішення у підготовчому засіданні. У підготовче засідання 27.02.2024 відповідач [PERSON] , належним чином повідомлений про дату, час і місце цього судового засідання, не з`явився. Правом подання відзиву відповідач не скористався. Подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав повністю з підстав, викладених у позовній заяві, та не заперечував проти задоволення позову. У підготовче засідання 27.02.2024 відповідач [PERSON] , належним чином повідомлена про дату, час і місце цього судового засідання, не з`явилася. Правом подання відзиву відповідач не скористалася. Подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов визнала повністю з підстав, викладених у позовній заяві, та не заперечувала проти задоволення позову. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку\~визнання позову\~відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому\~ст. 206\~цього Кодексу. Частини 1, 4 ст. 206 ЦПК України визначають, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали цивільної справи, ураховуючи визнання відповідачами позову, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав. Частина 1 ст. 2 ЦПК України передбачає, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суд встановив, що [INFO] померла [PERSON] , [INFO] . Указане підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с. 5). Спадкоємцями за заповітами після смерті [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] . Такі обставини підтверджуються заповітом від 17.02.2017, посвідченим секретарем виконкому Великоглибочецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області Копач М.М. та зареєстрованим в реєстрі за № 14 (а.с. 47), та заповітом від 26.01.2017, посвідченим секретарем виконкому Великоглибочецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області Копач М.М. та зареєстрованим в реєстрі за № 4 (а.с. 47 зв.бік). При цьому з інформаційної довідки зі спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 73765037 від 30.08.2023 вбачається, що вказані вище заповіти станом на момент смерті [PERSON] були чинними (а.с. 45 зв.бік - а.с. 46). Також спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] є її дочка [PERSON] , яка прийняла спадщину відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Указане підтверджується довідкою Великоглибочецького старостинського округу Білецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області від 28.08.2023, у якій зазначено, що [PERSON] була зареєстрована та проживала разом із [PERSON] на день смерті останньої за адресою: [ADDRESS] (а.с. 46 зв.бік). Разом з тим у відповіді на усне звернення [PERSON] за вих. № 1751/02-14 від 30.08.2023 державний нотаріус Тернопільської районної державної нотаріальної контори Осадчук В. роз`яснила, що позивач пропустила строк звернення з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , а тому позивачу рекомендовано звернутись до суду за встановленням додаткового строку для прийняття такої спадщини (а.с. 8). Так, згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Строк прийняття спадщини визначений ч. 1 ст. 1270 ЦК України, відповідно до якої для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 2 ст. 1220 ЦК України). З урахуванням викладених вище положень суд доходить висновку, що шестимісячний строк для подання нотаріусу заяви на прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , закінчився 26.08.2023. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Положення ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 23.08.2017 у справі № 6-1320цс17, а також у постановах Верховного Суду від 17.10.2019 у справі № 766/14595/16, від 30.01.2020 у справі № 487/2375/18, від 31.01.2020 у справі № 450/1383/18. При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд враховує, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини кожної справи. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 13.03.2020 у справі № 314/2550/17. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначила, що не була обізнана про наявність заповіту, вчиненого 17.02.2017 на її користь спадкодавцем [PERSON] , а тому не звернулась у визначений законом шестимісячний строк з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Про наявність такого заповіту позивач дізналась лише 30.08.2023, тобто вже після закінчення строку для прийняття спадщини. Такі обставини повністю визнали у своїх заявах відповідачі та не заперечували проти їх існування. Таким чином необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Крім цього, суд також приймає до уваги те, що строк для подання заяви про для прийняття спадщини пропущений позивачем на незначний строк (лише 4 дні), оскільки, як вбачається з матеріалів справи, роз`яснення державного нотаріуса Тернопільської районної державної нотаріальної контори Осадчук В. за вих. № 1751/02-14 надані 30.08.2023, а строк для подання нотаріусу заяви на прийняття спадщини закінчився 26.08.2023. Також суд зважає на те, що судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності. Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. Такого висновку дійшов і Верховний Суд у постанові від 17.10.2018 у справі № 681/203/17-ц. З урахуванням викладеного суд вважає, що позбавлення позивача права прийняття належної їй спадщини порушить принцип «пропорційності» та становитиме втручання у право позивача мирно володіти своїм майном, визначене ст. 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Відтак викладені вище обставини свідчать про поважність причин, пов`язаних з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для позивача при поданні заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , що є підставою для визначення позивачеві додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. За таких підстав, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши їх кожний окремо та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, з урахуванням визнання відповідачами позову, суд доходить висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Щодо розподілу судових витрат суд зазначає таке. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частина 1 ст. 141 ЦПК України визначає, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з\~ч.\~1\~ст.\~142\~ЦПК України\~у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Приймаючи до уваги, що при зверненні до суду з даним позовом позивач сплатила судовий збір у сумі 1073,60 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 0.0.3282240886.1 від 01.11.2023 (а.с. 9), з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню 50 відсотків судового збору у сумі 536,8 грн у рівних частинах, а інші 50 відсотків судового збору у сумі 536,8 грн необхідно повернути позивачу з державного бюджету.

Outcome: approved