Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-15 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги мотивує тим, що 07.09.2021 між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] за допомогою Веб-сайту (creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії №0791-6413. Відповідно до умов кредитного договору ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» взяло на себе зобов`язання надати відповідачеві кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту - 8000,00 гривень; строк кредитування - 300 днів; базовий період - 14 днів; знижена відсоткова ставка - 2,00 % в день; стандартна відсоткова ставка - 3,00 % в день. Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме: надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому в договорі. Відповідач свої зобов`язання по договору не виконав, не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості. У зв`язку з цим виникла заборгованість, яка станом на 28.11.2023 становить 52880,00 гривень, що складається із заборгованості за кредитом - 8000 гривень, простроченої заборгованість за нарахованими процентами 44880,00 гривень. Вважаючи свої права порушеними, позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість по кредитному договору №0791-6413 від 07.09.2021 станом на 28.11.2023 у розмірі 52880,00 гривень, що складається із заборгованості за кредитом - 8000 гривень, простроченої заборгованість за нарахованими процентами 44880,00 гривень. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі Ухвалою суду від 27.12.2023 року було відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Сторони в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового розгляду були повідомлені в порядку ст.ст. 128, 130 ЦПК України. В прохальній частині позовної заяви представником зазначено, що розгляд справи проводити без участі представника позивача. Позовні вимоги підтримує. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідачу за зареєстрованим місцем проживання було надіслано ухвалу про відкриття провадження у справі разом з позовною заявою та додатками до неї. Крім того Відповідач був вчасно повідомлений про місце розгляду справи шляхом розміщення відповідного оголошення на сайті. 18.01.2024 року на адресу суду від представника відповідача адвоката Руденка Р.В. надійшов відзив на позовну заяву в якому відповідач визнав частково позовні вимоги, а саме в частині стягнення основного боргу, просив відмовити в частині стягнення нарахованих відсотків мотивуючи це тим, що заборгованість Відповідача за кредитом становить 8000,00 грн. При цьому, заборгованість за відсотками Позивач просить стягнути у розмірі 44 880,00 грн., яка у 5,61 разів перевищує розмір боргу, тобто становить 561%. При цьому 01.10.2021 року Позивачем було сплачено більшу частину отриманого кредиту, а саме суму 4880,00 грн., дана сума також відображена в розрахунку. Згідно графіка платежів (пункт 3 кредитного договору) містить розрахунок суми кредиту та процентів за користування кредитом із зазначенням термінів платежу. Нарахування процентів за користування кредитними коштами поза межами строку кредитування є неприпустимим, оскільки строк кредитування визначений договором становив 14 днів. Пунктом 3.6 кредитного договору визначений розмір максимальних відсотків за стандартною процентною ставкою в сумі 3360,00 грн., тому такий розмір можливий та максимальний до стягнення з Відповідача. Відповідно, нарахована Позивачем сума по відсоткам за користування кредитом 44 880,00 грн не відповідає вимогам чинного законодавства про захист прав споживачів. Крім того, передбачена в договорі такого високого розміру відсотків порушує принцип рівності сторін договору, учасником якого є Відповідач як споживач, тим самим порушує його права споживача, тому вимога позивача про стягнення цієї суми заборгованості за відсотками, яка є явно завищеною, не відповідає передбаченим ст. З п. 6, ст. 509 ч.3 та ст.627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності, є несправедливо непомірним тягарем для відповідача та джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків позивачем, а наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми відсотків спотворює їх дійсне правове призначення як засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов`язання. Також, слід зазначити, що згідно Указу Президента України з 24.02.2022 року в Україні введено воєнний стан який продовжено до 14.02.2024 року. Відповідно до пункту 18 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 Цивільного кодексу України, а також від обов`язку сплати на користь кредитедавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За вказаних обставин суд вважає можливим провести судовий розгляд справи за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Фактичні обставини, встановлені судом Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Встановлено, що ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» є фінансовою установою, що здійснює діяльність з інших видів кредитування, отримало Свідоцтво про реєстрацію фінансової установи ІК №116 від 01.08.2013, видане Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг. 07.09.2021 між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] за допомогою Веб-сайту (creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії №0791-6413, який разом із Правилами відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів) складає єдиний договір, в якому визначаються всі істотні умови та з яким позичальник був попередньо ознайомлений. Відповідно ч.1 ст.13 ЗУ «Про споживче кредитування» договір був укладений у письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених ЗУ «Про електронну комерцію». Згідно зі ст.12 ЗУ «Про електронну комерцію» позичальнику було надано наступний одноразовий ідентифікатор А845 для підписання кредитного договору №0791-6413 від 07.09.2021, підтвердження ознайомлення з Правилами та інших супутніх документів. Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного кредитного договору. Відповідач використав кредитні кошти, однак, умов договору не виконав і не погасив борг. Заборгованість, станом на 28.11.2023 становить 52880,00 гривень, що складається із заборгованості за кредитом - 8000 гривень, простроченої заборгованість за нарахованими процентами 44880,00 гривень. Мотиви, з яких виходить суд, застосування норм права, оцінка аргументів сторін. Правовідносини, що виникли між сторонами, є зобов`язальними і регулюються нормами глав 47-49 ЦК України, а також спеціальними нормами глави 71 ЦК України, Закону України «Про електронну комерцію». У статті 3 Закону України "Про електрону комерцію" зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України "Про електронну комерцію"). Частиною п`ятою статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Положеннями статті 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі "логін-пароль", або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Відповідна позиція щодо застосування вказаних норм права викладена в постанові ВС від 09.09.2020 у справі №732/670/19. Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Таким чином, ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» надало належні і допустимі докази укладення із [PERSON] кредитного договору №0791-6413 від 07.09.2021 та отримання позичальником кредитних коштів в сумі 8000 гривень. Сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов кредитного договору (ст.638 ЦК України). Станом на день розгляду справи заборгованість за договором кредиту відповідачем не погашена, тому сума простроченої заборгованості за кредитом у розмірі 8000 гривень підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача заборгованості за простроченими процентами у розмірі 44880,00 гривень, суд дійшов до такого висновку. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладений 07.09.2021 року, а згідно п. 2.5 цього Договору кредит в сумі 8000,00 грн надавався на строк 14 днів. Велика Палата Верховного Суду в своїх постановах від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12, від 23 травня 2018 року у справі №910/1238/17, від 04 липня 2018 року у справі №310/11534/13-ц дала правові висновки щодо застосування норм матеріального права передбачених статтями 599,625,631,1048,1050 ЦК України щодо правової підстави для нарахування процентів і неустойки до повного погашення заборгованості: припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позикиу раз і відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування; право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред 'явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. За умовами пункту 3.6 Кредитного договору була застосована фіксована процентна ставка в сумі 3360,00 гривень в період з 07.09.2021 року по 20.09.2021 року, тобто протягом строку дії договору (14 днів). З урахуванням приписів ч. 4 ст. 263 ЦПК України після 20.09.2021 року відсутні правові підставі задовольняти позовні вимоги в частині стягнення відсотків на умовах визначених в Кредитному договор із фіксованою процентною ставкою, а тому після настання попередньо вказаної дати до застосування підлягали приписи ст.625 ЦК України, зокрема нарахування 3% річних від простроченої суми, що прямо призводить до наслідків зменшення розміру заявлених позовних вимог та здійснення відповідного перерахунку, що вказує на невідповідність сум та періодів в розрахунку кредитної заборгованості поданого позивачем. Позовна вимога про сплату відсотків на підставі ст. 625 ЦК України не заявлялась, а тому така вимога судом не розглядається. За таких обставин, позовна вимога в частині стягнення відсотків у сумі 41 520,00 грн., які нараховані після закінчення строку дії Кредитного договору, не підлягає задоволенню. Враховуючи, що відповідачем було фактично отримано та використано надані позивачем грошові кошти, однак в добровільному порядку відповідач не повернула їх в повному обсязі, суд дійшов висновку про обгрунтованість позову в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту в сумі 8000,00 грн., відстотків за користування кредитом в сумі 41 520,00 грн. - усього 11 360,00 грн. Враховуючи вище викладене, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд вважає, що позовні вимоги необхідно задовольнити частково. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволено частково, судові витрати, понесені позивачем і документально підтверджені платіжною інструкцією №33785 від 21.12.2023, за правилами ст.141 ЦПК України стягуються пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому суд має підстави для стягнення із відповідача на користь позивача судових витрат по оплаті судового збору у розмірі 461 (чотириста шістдесят одна ) гривня 21 (двадцять одна) копійка.

Outcome: partial