Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-18 00:00:00

У жовтні 2023 року позивач [PERSON] через свого представника - адвоката Цибульського В.В. звернувся до Дарницького районного суду м. Києва із вищевказаним позовом, в якому просить суд стягнути з ТДВ «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ» на користь [PERSON] загальну суму у розмірі 42375,21 грн, яка складається із суми страхового відшкодування в розмірі 41375,21 грн та суми франшизи у розмірі 1000,00 грн; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] в рахунок відшкодування матеріальної шкоди суму у розмірі 14477, 99 грн. В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що 08 грудня 2020 року по Харківське шосе, 144-в у м. Києві відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Peugeot», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] та транспортного засобу «Subaru», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . Внаслідок ДТП транспортний засіб «Subaru», державний номерний знак [NUMBER] , який належить [PERSON] отримав механічні пошкодження. Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Peugeot», державний номерний знак [NUMBER] на момент ДТП була застрахована в ТДВ «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ.» за полісом № 130570711. 20 листопада 2020 року позивач звернувся до ТДВ «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ.» зі заявою про виплату страхового відшкодування. ТДВ «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ.» прийнято рішення щодо виплати страхового відшкодування у розмірі 41375,21 грн, однак станом на день звернення до суду страхове відшкодування позивачу не виплачено. Крім того вказує, що згідно акту виконаних робіт № ІВР0008867 від 10 листопада 2020 року вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Subaru», державний номерний знак [NUMBER] склала 55853,20 грн. Різницю між належним до виплати страховим відшкодуванням та вартістю відновлювального ремонту транспортного засобу просив суд стягнути з винної особи. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 23 жовтня 2023 року позовну заяву [PERSON] передано для розгляду за підсудністю до Оболонського районного суду м. Києва. 06 грудня 2023 року позовна заява надійшла до Оболонського районного суду м. Києва. На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07 грудня 2023 року справу передано на розгляд судді Шролик І.С. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 07 грудня 2023 року позовну заяву залишено без руху через несплату судового збору. 27 грудня 2023 року на адресу суду засобами поштового зв`язку надійшла заява представника позивача - адвокат Ільїн В.В. про усунення недоліків та квитанція про сплату судового збору. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 11 січня 2024 року відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду на 14 лютого 2024 року. В судове засідання призначене на 14 лютого 2024 року позивач та його представник не з?явилися, про розгляд справи повідомлені судом належним чином. Представник позивача - адвокат Цибульський В.В. надав до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи за його відсутності. Представник ТДВ «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ.» в судове засідання не з?явився, про розгляд справи повідомлялися судом належним чином, шляхом надсилання судової повістки. Конверт повернувся з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідач [PERSON] в судове засідання не з?явився, про розгляд справи повідомлявся судом належним чином, шляхом надсилання судової повістки. Конверт повернувся з відміткою «за закінченням терміну зберігання». За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін у справі за наявними матеріалами справи та ухвалити заочне рішення відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України. В зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши повно та всебічно обставини справи, оцінивши в сукупності всі наявні по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] , виходячи з наступного. Відповідно ч. 1 ст. 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Частина 1 ст. 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року застосовуються судами при розгляді справ як джерело права. За змістом п. 1 ст. 6, ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, ст. 1 Першого протоколу до Конвенції, кожен має право на розгляд його справи упродовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі. Судом встановлено, що 08 жовтня 2020 року о 15.15 год. у м. Києві по вул. Харківське шоссе, 144-в, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспртного засобу «Peugeot», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який при перестроюванні не надав перевагу в русі транспортному засобу, що рухався в попутному напрямку по смузі на яку він мав намір перестроїтись, а також різко загальмував без необхідності, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем «Subaru», державний номерний знак [NUMBER] , що спричинило пошкодження вищевказаних транспортних засобів. Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 06 листопада 2020 року у справі № 753/17478/20 (3/756/7982/20) [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн. (а.с. 19-20). Зідно акту виконаних робіт № ІВР0008867 від 10 листопада 2020 року ТОВ «ІНТЕРЦИКЛОН», вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Subaru», державний номерний знак [NUMBER] склала 55853,20 грн. Згідно квитанцій від 30 жовтня 2020 року та від 10 листопада 2020 року, [PERSON] проведено оплату на рахунок виконавця робіт ТОВ «ІНТЕРЦИКЛОН» кошти у сумі 55853,20 грн. Ццивільно - правова відповідальність [PERSON] на час скоєння ДТП була застрахована у ТДВ «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ.» згідно полісом страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 130570711 від 21 лютого 2020 року. 20 листопада 2020 року [PERSON] звернувся до ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.» із заявою щодо виплати страхового відшкодування (а.с. 7). З листа ТДВ «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ.» від 29 червня 2021 року № 51-4777 вбачається, що було прийнято рішення про виплату страхового відшкодування у розмірі 41375,21 грн (матеріальний збиток з урахуванням коєфіцієнту зносу 42375,21 грн, франшиза згідно п. 5 полісу 1000,00грн , сума страхового відшкодування 41375,21 грн) Проте, станом на дату розгляду справи страхове відшкодування в розмірі 41375,21 грн не було виплачено. Спір між сторонами виник з приводу не виплати ТДВ «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ.» позивачу, як потерпілому від ДТП, страхового відшкодування в порядку ст. 22 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», оскільки цивільно-правова відповідальність винної особи була застрахована у відповідача, та стягнення з [PERSON] збитків завданих позивачу в результаті ДТП виходячи з вартості ремонтних робіт за відрахуванням суми належного до виплати страхового відшкодування. Статтею 1187 ЦК України передбачені підстави і порядок відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, частиною першої цієї статті встановлено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Частиною другої статті встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За загальним правилом обов`язок відшкодувати завдану шкоду джерелом підвищеної небезпеки покладається на володільця джерела. Володілець джерела підвищеної небезпеки може бути звільнений судом від відповідальності у двох випадках: якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок дії непереборної сили або умислу потерпілого. У першому випадку слід довести: наявність обставин непереборної сили; її надзвичайний характер; неможливість попередити за даних умов; причинний зв`язок між даною обставиною і завданою шкодою. У даному випадку ризик невідшкодування шкоди покладається на самого потерпілого. Разом з тим метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (стаття 3) визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників. Відповідно до положень частини першої статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик або МТСБУ відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Отже законом встановлено порядок відшкодування шкоди у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування є страховик завдавача шкоди. Цей страховик хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Відповідно до статті 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності) регулюються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV), який спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. За положеннями статті 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Згідно п. 34.1 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування. Відповідно до п. 36.1 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ),

Outcome: approved