Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-18 00:00:00

Стислий виклад позиції заявника та його представника Заявник [PERSON].(далі-заявник) від імені якого діє його представник Стаценко Д.Р.(далі-представник заявника) звернувся до Харківського районного суду Харківської області із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. В заяві просить суд встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що [PERSON] , як рідний син [PERSON] має необхідність здійснення постійного догляду за [PERSON] , яка через наявність цілої низки порушень організму є хворою та не може самообслуговуватись, через що потребує отримання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі від фізичної особи та відсутні будь-які інші особи, які здатні здійснювати такий догляд. В обґрунтування заяви представник [PERSON] - адвокат Стаценко Д.Р. зазначив, що [PERSON] [INFO] , військовий квиток серії [NUMBER] , зараз перебуває на військовій службі у військовій частині [NUMBER] на посаді номера обслуги(ВОС - 134533А). Був призваний на військову службу під час мобілізації на підставі Указу президента України від 24.02.2022 року №69/2022, з 06.03.2022 року у військову частину [NUMBER] в якій знаходиться по теперішній час, проживає зі своєю матір`ю, яка на даний час із-за невиліковної хвороби потребує постійного догляду на підставі висновку ЛКК. У висновку ЛКК №405 про наявність порушення функцій організму, через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги на непрофесійній основі від 12.07.2023 було встановлено, що [PERSON] потребує отримання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі від фізичної особи. Заявник [PERSON] на підставі абз. 3 пп. «г» п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу», має право на звільнення з військової служби у зв?язку з необхідністю здійснення постійного догляду за хворою дружиною (чоловіком), дитиною, а також батьками своїми чи дружини (чоловіка), що підтверджується відповідним медичним висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров?я, а саме: у зв?язку з необхідністю здійснення постійного догляду за своєю матір?ю - [PERSON] , [INFO] . Факт просить встановити з метою звільнення з військової служби на підставі підпункту г) пункту 2 частини 4 статті 26 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу». Рух справи 06.11.2023 до Харківського районного суду Харківської області надійшла заява [PERSON] , у якій він просить встановити, що [PERSON] , як рідний син [PERSON] має необхідність здійснення постійного догляду за [PERSON] , яка через наявність цілої низки порушень організму є хворою та не може самообслуговуватись, через що потребує отримання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі від фізичної особи та відсутні будь-які інші особи, які здатні здійснювати такий догляд. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 08.11.2023 року провадження у справі було відкрито, розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку окремого провадження. Заявник - [PERSON] та заінтересована особа у судове засідання не з`явилися, про дату, місце та час розгляду справи були повідомлені у встановленому порядку. Будь-яких заяв та клопотань в ході проведення судового розгляду від заявника та від заінтересованої особи не надходило. У судовому засіданні представник [PERSON] - адвокат Стаценко Д.Р. підтримав подану заяву про встановлення факту, що має юридичне значення та просив її задовільнити. Встановлені фактичні обставини справи, застосовані норми права та мотиви суду Суд, розглянувши заяву в межах заявлених вимог, вивчивши зміст заяв сторін, дослідивши докази у цивільній справі, дійшов наступного. Статтею 15 Цивільного кодексу України(далі - ЦК України) визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За правилами статті 293 ЦПК України - окреме провадження, це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають юридичне значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно статті 315 ЦПК України - суд розглядає справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом невизначено іншого порядку їх встановлення. За приписами статті 316 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Згідно пункту 5 частини 2 статті 293 та частини 2 статті 315 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо згідно закону вони породжують юридичні наслідки. Статтею 315 ЦПК України наведено перелік фактів, що мають юридичне значення, справи про встановлення яких розглядаються судом. Частиною 2 статті 315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. В постанові Пленуму Верховного суду України за № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що суд вправі розглядати справи про встановлення факту, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Тобто, від встановлення такого факту залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян та встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Системний аналіз вищевикладених норм ЦПК України дає суду підстави для висновку про те, що справам окремого провадження про встановлення фактів, що мають юридичне значення, притаманні такі ознаки, як безспірність розгляду справ, що віднесені до окремого провадження, конкретна мета встановлення факту, а також його зв`язок із певним суб`єктивним матеріальним правом. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення, оскільки один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети - ні. Тобто, заявник повинен надати докази того, що станом на час розгляду справи встановлення певного факту має юридичне значення для його суб`єктивних матеріальних прав. З поданої заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме, що [PERSON] , як рідний син [PERSON] має необхідність здійснення постійного догляду за [PERSON] , яка через наявність цілої низки порушень організму є хворою та не може самообслуговуватись, через що потребує отримання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі від фізичної особи та відсутні будь-які інші особи, які здатні здійснювати такий догляд, вбачається, що встановлення вказаного факту необхідне з метою звільнення з військової служби на підставі підпункту г) пункту 2 частини 4 статті 26 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу». Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] , його рідною матір`ю є [PERSON] (підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] ). З витягу Єдиного державного демографічного реєстру слідує, що [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , за адресою реєстрації своєї матері. Згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] вбачається, що [PERSON] має також ще одного рідного сина - [PERSON] , [INFO] . [PERSON] має паспорт громадянина України номер [NUMBER] . З наданих доказів слідує, що ним була отримана VISA ISRAEL до 05.01.2022 та [PERSON] до [INFO] , що підтверджує лише факт легального перетину державного кордону України та держав Ізраїль та Канада. Інформація державної міграційної служби, що на сьогодні громадянин [PERSON] не повертався/повертався в Україну суду не надана. Ураховуючи наведене, твердження представника заявника, що єдиною людиною, яка може здійснювати постійний догляд за хворою [PERSON] до уваги не приймається, оскільки належними доказами не було підтверджено, що рідний син [PERSON] - [PERSON] не може на сьогодні здійснювати такий догляд. Висновком ЛКК №708 від 27.12.2023 року підтверджується, що [PERSON] , [INFO] , через наявність порушень функцій організму через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися, потребує соціальної послуги з догляду вдома на непрофесійній основі від фізичної особи. Висновок дійсний до 27.06.2024 року. Згідно частини 6 статті 13 Закону України «Про соціальні послуги» фізичні особи, які надають соціальні послуги з догляду відповідно до цього Закону без здійснення підприємницької діяльності, можуть надавати соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі без проходження навчання та дотримання державних стандартів соціальних послуг отримувачам соціальних послуг з числа членів своєї сім`ї, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки та є: особами з інвалідністю I групи; дітьми з інвалідністю; громадянами похилого віку з когнітивними порушеннями; невиліковно хворими, які через порушення функцій організму не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися; дітьми, яким не встановлено інвалідність, але які є хворими на тяжкі перинатальні ураження нервової системи, тяжкі вроджені вади розвитку, рідкісні орфанні захворювання, онкологічні, онкогематологічні захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкі психічні розлади, цукровий діабет I типу (інсулінозалежні), гострі або хронічні захворювання нирок IV ступеня, дітьми, які отримали тяжку травму, потребують трансплантації органа, потребують паліативної допомоги. Питання надання соціальної послуги - догляду на непрофесійній основі - регулюється також Постановою КМУ від 23 вересня 2020 року № 859 Про деякі питання призначення та виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі. Згідно Інструкції щодо заповнення форми первинної облікової документації № 080-4/о «Висновок про наявність порушення функцій організму через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі», затвердженої наказом Міністерстваохорони здоров`я України 09 березня 2021 року № 407, зазначено, що Висновок надається закладами охорони здоров`я усіх рівнів надання медичної допомоги, заповнюється членами лікарської комісії та надається особі або законному представнику особи, яка потребує надання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі відповідно. У висновку вказуються рекомендовані соціальні послуги: денного догляду, догляду вдома, паліативного догляду вдома; отримання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі від фізичної особи. З аналізу наведених норм права слідує, що відповідно вказаного висновку особа має право отримати соціальну послуги з догляду на непрофесійній основі від фізичної особи, та не підтверджує потребу особи у постійному сторонньому догляді, як зазначає заявник [PERSON] та його представник - адвокат Стаценко Д.Р. Крім того, заявник та його представник разом із заявою про встановлення факту не подав докази на підтвердження того, що до його пред`явлення він звертався до відповідних органів соціального захисту населення, щодо призначення копменсації за здійснення догляду на непрофесійній основі та було прийнято відповідне рішення про надання чи відмову у наданні соціальних послуг. Заявник лише посилався, що підтвердити вказаний факт іншим чином не має можливості, оскільки чинним законодавством не передбачено іншого порядку. Згідно статті 7 Закону України «Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні» № 2961-IV від 06.10.2005 визначено, що медико-соціальна експертиза осіб з обмеженнями повсякденного функціонування та осіб з інвалідністю проводиться медико-соціальними експертними комісіями, які визначає обсяг потреби в постійному сторонньому догляді за особами з інвалідностю. Наданий суду Висновок ЛКК №708 від 27.12.2023 року підтверджує, що [PERSON] , [INFO] , через наявність порушень функцій організму через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися, потребує саме соціальної послуги з догляду вдома на непрофесійній основі від фізичної особи та не підтверджує у неї потребу у постійному сторонньому догляді. Крім того, заявник [PERSON] просить встановити факт з метою звільнення з військової служби на підставі підпункту г) пункту 2 частини 4 статті 26 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу». Згідно військового квитка серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] , був призваний на військову службу у військову частині [NUMBER] від 21.07.2022. Заявником та його адвокатом суду не надані докази, яка б підтверджували, що [PERSON] на день звернення до суду продовжує проходити військову службу у зазначеній військовій частині. Відповідно до підпункту г) пункту 2 частини 4 статті 26 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, звільняються з військової служби у разі необхідності постійного догляду за хворою дружиною (чоловіком), дитиною, а також батьками своїми чи дружини (чоловіка), які за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я потребують постійного догляду. З правового аналізу вищенаведеного вбачається, що законодавством передбачена підстава звільняються з військової служби - необхідність постійного догляду за хворими батьками своїми чи дружини (чоловіка), які за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я потребують саме постійного догляду. Ураховуючи наведене, суд дійшов висновку - встановлення факту, що [PERSON] , як рідний син [PERSON] має необхідність здійснення постійного догляду за [PERSON] , яка через наявність цілої низки порушень організму є хворою та не може самообслуговуватись, через що потребує отримання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі від фізичної особи та відсутні будь-які інші особи, які здатні здійснювати такий догляд - не підлягає встановленню, оскільки вказаний факт не має юридичне значення, тобто від нього не залежать виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав [PERSON] , оскільки судом, не встановлено, що заявник на сьогодні є військовослужбовцем та продовжує проходити військову службу, а його мати - [PERSON] згідно висновку ЛКК №708 від 27.12.2023 року потребує саме постійного стороннього догляду, що відповідно до пункту 2 частини 4 статті 26 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» було би підставою для звільнення [PERSON] з військової служби. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина 1 статті 5 ЦПК України). За вказаних обставин, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту необхідністі здійснення постійного догляду за [PERSON] , яка через наявність цілої низки порушень організму є хворою та не може самообслуговуватись, через що потребує отримання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі від фізичної особи. Відповідно до частини 7 статті 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed