Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить припинити право комунальної власності територіальної громади в особі Городищенської міської ради на земельну ділянку, площею 2.8324 га, кадастровий номер 7120384000:02:001:0378, яке зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 44052928 від 15.09.2021 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 1340053071203) та визнати за нею право власності на вказану земельну ділянку, в порядку спадкування за законом після померлого [INFO] [PERSON] . У судовому засіданні представник позивача - адвокат Салій С.А. пояснив, що [INFO] помер дядько позивача [PERSON] , після якого смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшла земельна ділянка площею 2.8324 га, кадастровий номер 7120384000:02:001:0378, яка належала йому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ЧР № 147352, виданого відповідно до розпорядження райдержадмінстрації від 20.08.2004 № 422. За життя, [PERSON] заповіту не склав і позивач звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак нотаріус відмовила їй у видачі свідоцтва у зв`язку з пропущенням шестимісячного строку. 21.08.2018 рішенням Городищенського райсуду [PERSON] визначили строк 2 місяці для подання заяви до нотаріальної контори і вона знову звернулася до нотаріуса із відповідною заявою. Однак, нотаріус повторно відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю в померлого правовстановлюючого документу на вказану земельну ділянку та документів, що підтверджують родинні зв`язки з померлим. У подальшому, позивачем було відшукано документи, що підтверджують родинні зв`язки та які було надано суду. Крім цього, рішенням Городищенського райсуду від 16.06.2011, визнано відумерлою спадщину, яка відкрилася після смерті [PERSON] , а саме земельну ділянку площею 2.8324 га, що розташована в межах Калинівської сільської ради, та передано її у власність територіальної громади с. Калинівка Городищенського району Черкаської області. Представник відповідача Городищенської міської ради у судовому засідання не з`явився, подавши заяви про проведення судового засідання без його участі. Щодо вирішення спору поклався на розсуд суду. Заслухавши представника позивача, врахувавши думку відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. [INFO] у с. Калинівка Городищенського району Черкаської області, помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Згідно Витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження № 0019490967 від 31.01.2018 та № 00017612412 від 02.02.2017, у нині покійного [PERSON] був рідний брат по лінії матері [PERSON] (батько позивача), який, відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] помер [INFO] . Їх мати [PERSON] , відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] померла [INFO] . Батько [PERSON] - не відомий. За довідкою ВК Калинівської сільської ради № 18 від 18.01.2017, [PERSON] на день смерті був зареєстрований та проживав по [ADDRESS] . На день смерті в будинку проживав одиноко. На ім`я нині покійного [PERSON] був виданий державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЧР № 147352, виданого відповідно до розпорядження Городищенської райдержадмінстрації від 20.08.2004 № 422 га, кадастровий номер 7120384000:02:001:0378, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована у в межах Калинівської сільської ради. Вказаний державний акт було втрачено, про що позивач розмістила оголошення в газеті «Черкаський край» № 37 (20489) від 13.09.2023. Рішенням Городищенського районного суду Черкаської області від 16.06.2011, задоволено заяву прокурора Городищенського району в інтересах Калинівської сільської ради с. Калинівка Городищенського району Черкаської області та визнано спадщину, яка складається із земельної ділянки площею 2.8324 га, в межах Калинівської сільської ради, місце розташування громади с. Калинівка Городищенського району Черкаської області та яка відкрилася після смерті [PERSON] , померлого [INFO] - відумерлою та передано її у власність територіальної громади с. Калинівка Городищенського району Черкаської області. У подальшому, у зв`язку з реорганізацію громад і районів, територіальна громада с. Калинівка увійшла до складу Городищенської територіальної громади. Рішенням Городищенського районного суду Черкаської області від 21.08.2018, задоволено позов позивача [PERSON] та визначено їй додатковий строк протягом 2 місяців з моменту набрання судовим рішенням законної сили, для подання заяви до Городищенської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини, яка відкрилася [INFO] внаслідок смерті [PERSON] . З метою прийняття спадщини після покійного дядька [PERSON] , [PERSON] звернулася до державного нотаріуса з відповідною заявою. Однак постановою від 09.02.2023, державним нотаріусом Городищенської державної нотаріальної контори Бідною М.О., їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на земельну ділянку померлого та відсутності документів, що підтверджують родинні стосунки з померлим. За повідомленням ГУ Дергеокадастру у Черкаській області № 29-23-0.3-5071/2-23 від 13.09.2023, згідно Книги записів державної реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, на ім`я [PERSON] зареєстровано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЧР № 147352, кадастровий номер 7120384000:02:001:0378, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Калинівської сілької ради Черкаського (Городищенського) району Черкаської області. Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», з урахуванням ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У пункті 23 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Частинами 1, 2 ст. 78 ЗК України передбачено, що право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Згідно ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки, у тому числі, на підставі прийняття спадщини. За ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ч. 1 ст. 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Згідно з ч. 2 ст. 1280 ЦК України якщо майно, на яке претендує спадкоємець, що пропустив строк для прийняття спадщини, перейшло як відумерле до територіальної громади і збереглося, спадкоємець має право вимагати його передання в натурі. У разі його продажу спадкоємець має право на грошову компенсацію. Таким чином, для повернення відумерлого майна в порядку ч. 2 ст. 1280 ЦК України не вимагається попереднє скасування судового рішення про визнання спадщини відумерлою. Право на захист спадкових прав шляхом подання позову про повернення відумерлого майна реалізується спадкоємцем у зв`язку з набуттям територіальною громадою права власності на спірне майно. У разі скасування рішення суду про визнання спадщини відумерлою, повернення такого майна відбудеться в порядку повороту виконання судового рішення, а не на підставі механізму, закріпленого в ч. 2 ст. 1280 ЦК України. Процесуальний закон обмежує подання заяви про поворот виконання строком позовної давності. І навпаки, строк, протягом якого спадкоємець має право вимагати передання відумерлого майна в натурі, законом не обмежений. Як зазначено в Рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2011 у справі № 1-25/2011 поворот виконання рішення - це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає в поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та в подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала. Отже, поворот виконання застосовується щодо сторін саме виконавчого провадження. Проте, право власності на відумерлу спадщину набувається територіальною громадою на підставі судового рішення про визнання спадщини відумерлою без застосування процедури примусового виконання. Відтак, територіальна громада, спадкоємці не є сторонами виконавчого провадження. Внаслідок скасування рішення суду про визнання спадщини відумерлою відпаде правова підстава набуття територіальною громадою права власності на спадщину. Разом з тим, закон не містить прямого застереження про необхідність скасування рішення суду про визнання спадщини відумерлою для реалізації спадкоємцем свого права вимоги до територіальної громади. Таким чином, для пред`явлення спадкоємцем позову про повернення відумерлого майна не вимагається попереднє скасування рішення суду про визнання такого майна відумерлим. У протилежному випадку фактично нівелюється можливість застосовування спадкоємцем спеціального способу захисту, передбаченого ч. 2 ст. 1280 ЦК України. Відповідно до ст. 316 ЦК України право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. З огляду на положення ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. З огляду на вище зазначене, враховуючи, що земельна ділянка, на яку претендує [PERSON] , як спадкоємець за законом та якій поновили строк на звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, передана в якості відумерлої спадщини у власність територіальної громади в особі Городищенської міської ради, тому право територіальної громади на відумерлу спадщину слід припинити та визнати за позивачем в порядку спадкування за законом після померлого дядька [PERSON] , право власності на земельну ділянку площею 2.8324 га, кадастровий номер 7120384000:02:001:0378.

Outcome: approved