Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-19 00:00:00

ТОВ «ФК «Профіт Капітал» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 16 січня 2017 року між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № Z70.231.72932, за умовами якої банк зобов`язався надати відповідачу кредит на поточні потреби в сумі 7000,00 грн, включаючи витрати на страховий платіж, строком до 16 січня 2021 зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 15,000% річних від залишкової суми кредиту. За обслуговування банком кредиту позичальник зобов`язалась сплачувати плату за кредитне обслуговування щомісячно в розмірі визначеному графіком щомісячних платежів. Згідно із Законом України «Про споживче кредитування» реальна процентна ставка складає 104,8000%. 10 березня 2017 між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № F94.344.70493, за умовами якої банк зобов`язався надати відповідачу кредит на поточні потреби в сумі 8406,00 грн, включаючи витрати на страховий платіж, строком до 10 вересня 2018 зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 16,5000% річних від залишкової суми кредиту. За обслуговування банком кредиту позичальник зобов`язалась сплачувати плату за кредитне обслуговування щомісячно в розмірі, визначеному графіком щомісячних платежів. Згідно із Законом України «Про споживче кредитування» реальна процентна ставка складає 127,4000%. Банк виконав взяті на себе за вказаними договорами зобов`язання, однак відповідач свої зобов`язання належним чином не виконує, в результаті чого станом на 03 грудня 2020 у неї утворилась заборгованість: - за договором № Z70.231.72932 від 16 січня 2017 року у розмірі 20384,81 грн, що складається із заборгованості за основним боргом 6894,36 грн, заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками 5804,45 грн, заборгованості за нарахованими та несплаченими комісіями 7686,00 грн; - за договором №F94.344.70493 від 10 березня 2017 року у розмірі 21932,39 грн, що складається із заборгованості за основним боргом 8406,00 грн, заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками 7167,64 грн, заборгованості за нарахованими та несплаченими комісіями 6358,75 грн; 03.12.2020 між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» укладено договір факторингу № 12/90. За умовами цього договору АТ «Ідея Банк» відступило ТОВ «ФК «Профіт Капітал» за плату, а ТОВ «ФК «Профіт Капітал» прийняло права вимоги в розмірі заборгованості боржників перед АТ «Ідея Банк», що визначені в реєстрі боржників, який підписується сторонами у паперовому вигляді в день укладення цього договору. ТОВ «ФК «Профіт Капітал» зобов`язання за Договором факторингу виконало в повному обсязі та перерахувало визначену в договорі суму на користь АТ «Ідея Банк». За таких обставин до ТОВ «ФК «Профіт Капітал» починаючи з 03.12.2020 перейшло право за угодами, укладеними між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] . У зв`язку з цим, позивач просить стягнути заборгованість за вказаними кредитними договорами у загальному розмірі 49897,62 грн, до складу якої входять заборгованість за тілом кредиту, за відсотками, за комісіями, а також 3% річних та інфляційні втрати по кожному з договорів. Представник позивача у судове засідання не з`явився, в позові просив проводити розгляд справи у відсутність представника, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідачка в судове засідання повторно не з`явилася, не повідомивши суд про причину неявки, про час і місце розгляду справи, повідомлена належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням з відміткою «адресат відмовився», відзив на позов, заяви про розгляд справи за її відсутності або відкладення розгляду справи до суду не надходили. Згідно ч.1\~ст.223 ЦПК України\~неявка в судове засідання будь-якого учасника справи не перешкоджає розгляду справи по суті, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце судового засідання. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. Судом встановлено, що 16 січня 2017 року між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № Z70.231.72932. Відповідно до п.1.1 договору банк зобов`язався надати відповідачу кредит (грошові кошти) на поточні потреби в сумі 7000,00 грн, включаючи витрати на страховий платіж (у разі наявності), а відповідач зобов`язалась одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами (процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості) згідно з умовами цього договору. За умовами п. 1.2 договору банк надає кредит у день підписання даного договору строком на 48 місяців. Датою видачі кредиту є дата списання коштів з позичкового рахунку для зарахування на банківський поточний рахунок, вказаний позичальником. За користування кредитом позичальник зобов`язалась сплачувати річну змінювану ставку в розмірі, що визначається як змінна частина ставки збільшена на 5,50% (маржу банку). Станом на день укладення договору змінна частина ставки, визначена за рішенням правління банку, становить 9,50%, що разом з маржею банку складає змінювану процентну ставку в розмірі 15,0000% (п. 1.4, 1.5 договору). За обслуговування кредиту банком позичальник зобов`язалась сплачувати плату за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно в терміни та в розмірах, визначених згідно графіку щомісячних платежів за кредитним договором (п. 1.11 договору). Графік щомісячних платежів за кредитним договором погоджено сторонами в п. 6.1 договору. Відповідно до ордеру-розпорядження №1 про видачу кредиту ПАТ «Ідея Банк» перерахувало відповідачу [PERSON] кошти в сумі 6086,09 грн. 10 березня 2017 року між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № F94/344/70493. Відповідно до п.1.1 договору банк зобов`язався надати відповідачу кредит (грошові кошти) на поточні потреби в сумі 8406,00 грн, включаючи витрати на страховий платіж (у разі наявності), а відповідач зобов`язалась одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами (процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості) згідно з умовами цього договору. За умовами п. 1.2 договору банк надає кредит у день підписання даного договору строком на 18 місяців. Датою видачі кредиту є дата списання коштів з позичкового рахунку для зарахування на банківський поточний рахунок, вказаний позичальником. За користування кредитом позичальник зобов`язалась сплачувати річну змінювану ставку в розмірі, що визначається як змінна частина ставки збільшена на 7.00% (маржу банку). Станом на день укладення договору змінна частина ставки, визначена за рішенням правління банку, становить 9,50%, що разом з маржею банку складає змінювану процентну ставку в розмірі 16,5000% (п. 1.4, 1.5 договору). За обслуговування кредиту банком позичальник зобов`язалась сплачувати плату за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно в терміни та в розмірах, визначених згідно графіку щомісячних платежів за кредитним договором (п. 1.12 договору). Графік щомісячних платежів за кредитним договором погоджено сторонами в п. 6.1 договору. Відповідно до ордеру-розпорядження №1 про видачу кредиту ПАТ «Ідея Банк» перерахувало відповідачу [PERSON] кошти в сумі 7322,30 грн. Крім того, позивачем було перераховано 1083,70 грн. страхового платежу від імені [PERSON] , що підтверджується відповідним ордером-розпорядженням. 03.12.2020 між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» укладено договір факторингу № 12/90. Відповідно до п. 2.1 цього договору АТ «Ідея Банк» відступає ТОВ «ФК «Профіт Капітал», а ТОВ «ФК «Профіт Капітал» приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження АТ «Ідея Банк» за плату та на умовах визначених договором факторингу. Права вимоги, які клієнт відступає фактору за цим договором, відступаються (передаються) в розмірі заборгованості боржників перед АТ «Ідея Банк» та визначені в реєстрі боржників, що підписується сторонами у паперовому вигляді в день укладення цього договору (п.2.2 договору). Згідно з випискою з реєстру боржників відступленню підлягало право вимоги до [PERSON] за кредитними договорами № Z70.231.72932 від 16 січня 2017 року та № F94/344/70493 від 10 березня 2017 року. ТОВ «ФК «Профіт Капітал» зобов`язання за Договором факторингу виконав в повному обсязі та відповідно перерахував кошти на користь АТ «Ідея Банк», що підтверджується платіжним дорученням №14 від 03 грудня 2020 року. За таких обставин, до ТОВ «ФК «Профіт Капітал» починаючи з 03.12.2020 року відповідно до договору факторингу №12/90 перейшло право за № Z70.231.72932 від 16 січня 2017 року та № F94/344/70493 від 10 березня 2017 року, укладеними між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] . У ч. 1, 3 ст. 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно з ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковим відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). За ст. ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. За змістом статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Як визначено ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Положеннями ст. 1077, 1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Таким чином суд встановив, що ТОВ «ФК «Профіт Капітал» у встановленому законом порядку набуло право грошової вимоги за кредитними договорами, укладеними між [PERSON] та АТ «Ідея Банк», а [PERSON] прийняла умови та правила надання банківських послуг, однак в порушення умов цих кредитних договорів не виконала своїх зобов`язань щодо повернення кредитних коштів. Укладені договори підписані відповідачем, що свідчить про її обізнаність з умовами кредитів, обставинами сплати процентів, процентних ставок, умов, за яких вони застосовуються. Згідно з наданим позивачем розрахунком [PERSON] станом на 03.12.2020 має заборгованість: - за договором № Z70.231.72932 від 16 січня 2017 року у розмірі 20384,81 грн, що складається із заборгованості за основним боргом 6894,36 грн, заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками 5804,45 грн, заборгованості за нарахованими та несплаченими комісіями 7686,00 грн; - за договором №F94.344.70493 від 10 березня 2017 року у розмірі 21932,39 грн, що складається із заборгованості за основним боргом 8406,00 грн, заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками 7167,64 грн, заборгованості за нарахованими та несплаченими комісіями 6358,75 грн. Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановленихстаттею 82 цього Кодексу. Відповідачем розрахунок заборгованості не спростований, доказів належного виконання зобов`язань за договорами не надано. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України. Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. У позовній заяві позивач просить суд стягнути понесені судові витрати, які складаються із судового збору у розмірі 2 684,00 грн та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 14000 грн. Так, відповідно до вимог ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Встановлено, що для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката встановлюється судом на підставі детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента у судовому процесі, сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження та ін.); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги. Положеннями п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон) визначено, що договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 статті 30 Закону гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Виходячи зі змісту положень частини третьої статті 27 Закону до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Положеннями 627 ЦК України закріплено принцип свободи договору, який полягає у визначенні за суб`єктом цивільного права можливості укладати договір або утримуватися від його укладання, а також визначати його зміст на свій розсуд відповідно до досягнутої з контрагентом домовленості. Так, повноваження адвоката Мартиненко В.В. підтверджені договором про надання правової допомоги № 28092021-1 від 28.09.2021 та довіреністю, виданою ТОВ «ФК «Профіт Капітал» 13.01.2023. Як вбачається з договору про надання правової допомоги № 28092021-1 від 28.09.2021, укладеного між ТОВ «ФК «Профіт Капітал» та адвокатським об`єднанням «Павовий Діалог», об`єднання бере на себе зобов`язання по наданню клієнту за його зверненням на довгостроковій основі правової допомоги у відповідності з умовами цього договору, а клієнт зобов`язується прийняти надану йому правову допомогу та здійснити її оплату у відповідності до умов цього договору. Адвокат Мартиненко В.В. з 16.08.2021 прийнятий на роботу в адвокатське об`єднання «Правовий Діалог», що підтверджується наказом (розпорядженням) №ПД000000002 від 13.08.2021. Відповідно до акту № 16 прийому передачі реєстру боржників за договором про надання правової допомоги № 28092021-1 від 28.09.2021, ТОВ «ФК «Профіт Капітал» передало адвокатському об`єднанню «Правовий Діалог» список боржників для надання правової допомоги, до якого увійшла [PERSON] за двома кредитними договорами: № Z70.231.72932 від 16 січня 2017 року та № F94.344.70493 від 10 березня 2017 року. Згідно додаткової угоди № 6 від 12 червня 2023 року до договору про надання правової допомоги № 28092021-1 від 28.09.2021, сторони дійшли взаємної згоди доповнити пункт 3.1. договору підпунктом 3.1.5, та викласти його в наступній редакції: «За Договором про надання правової допомоги, що полягає у вчиненні Об`єднанням дій, передбачених п. 1.1.1 цього Договору за реєстром згідно Акту № 16 від 12.06.2023 приймання-передачі реєстру боржників, Клієнт сплачує на користь Об`єднання винагороду у розмірі: за проведення консультацій з клієнтом, здійснення вивчення документів та підготовка проекту позовної заяви для направлення до суду 1 (однієї) позовної заяви згідно реєстру боржників - 7000 грн». Як вбачається з акту № 1 прийому-передачі наданої правової допомоги від 11.09.2023, відповідно до умов п.3.1.5 договору клієнт сплачує на користь об`єднання 7000 грн за підготовку та подання 1 (однієї) позовної заяви згідно реєстру боржників. Об`єднанням проведено консультації з клієнтом, здійснено вивчення документів та підготовлено проекти позовної заяви для направлення до суду в кількості 16-ти позовних заяв відповідно до реєстру боржників згідно переліку, у якому за номерами 11 та 12 зазначено [PERSON] (два кредитні договори) з визначенням розміру винагороду у розмірі 7000 грн. за кожен кредитний договір. Суд зазначає, що згідно п. 3.1.5 договору про надання правової допомоги № 28092021-1 від 28.09.2021 сторони погодили розмір винагороди у сумі 7000 грн за проведення консультацій з клієнтом, здійснення вивчення документів та підготовка проекту позовної заяви для направлення до суду 1 (однієї) позовної заяви згідно реєстру боржників. Тобто, винагорода у такому розмірі прив`язується не до кількості опрацьованих кредитних договорів, а до кількості підготовлених проектів позовних заяв. Як вбачається з матеріалів справи борг за двома кредитними договорами позивач просить стягнути в межах однієї судової справи, тобто, фактично адвокатом було складено одну позовну заяву про стягнення боргу за двома кредитними договорами. Враховуючи наведене суд вважає доведеним розмір понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу у сумі 7000 грн. За змістом ч.1,2 наведеної статті судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до платіжної інструкції №10817 від 05.09.2023 позивач сплатив 2684 грн 00 коп судового збору за звернення до суду з наведеним позовом. Таким чином, позивачем документально підтверджено судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2684,00 грн та витрат на правничу допомогу у розмірі 7000 грн. Враховуючи, що позов підлягає до повного задоволення з відповідача на користь позивача належить стягнути понесені позивачем документально підтверджені судові витрати у загальному розмірі 9684,00 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved