Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, яку обґрунтовує наступним. Заявник [PERSON] звернувся до Рахівського відділення Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області для отримання документів, що підтверджують його стаж в Україні, оскільки він має намір прийняти громадянство Чеської республіки та оформити пенсію в пенсійних органах Чехії. Однак, йому було відмовлено у видачі таких документів з тих підстав, що його анкетні дані в двох його трудових книжках записано неправильно та рекомендовано звернутись до суду. Так, заявник [PERSON] має такі анкетні дані згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 22.11.1974 року, згідно паспорту громадянина України № [NUMBER] від 14.07.2023 року та закордонного паспорту громадянина України номер [NUMBER] від 06.02.2014 року. Однак, 13.12.1973 року при оформленні на роботу в Рахівське районне об`єднання підприємств громадського харчування Рахівського районного споживчого товариства при заведенні трудової книжки його анкетні дані на першій сторінці внесено як [PERSON] , тобто неправильно записано ім`я. Крім того, при видачі заявнику другої трудової книжки серії [NUMBER] від 26.06.2013 року в колгоспі «Пасисне» Резекнянського району Латвійської РСР, на першій сторінці анкетну дані внесено як [PERSON] , тобто не правильно записано по-батькові. На підставі викладеного, заявник просить встановити факт належності йому, [PERSON] , правовстановлюючих документів, а саме трудової книжки від 13.12.1973 року та трудової книжки серії [NUMBER] від 26.06.2013 року. Заявник [PERSON] про дату, час та місце проведення судового засідання з розгляду даної цивільної справи повідомлений належним чином шляхом надсилання судового виклику на зареєстровану адресу проживання, про що свідчить інформація з трекінгу відправлень Укрпошти. У судове засідання не з`явився. Проте від представника заявника адвоката Жуківського М.М. надійшла заява про уточнення позовних вимог, оскільки у заяві зазначено дата заповнення трудової книжки 26.06.2013 року замість вірного 12.05.1986 року. Просив доєднати до матеріалів справи заяву про уточнення позовних вимог та долучення до матеріалів справи копій трудових книжок. Представник заінтересованої особи, Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, про місце, дату та час проведення судового засідання з розгляду даної цивільної справи повідомлений належним чином шляхом надсилання судової повістки про виклик до суду в електронний кабінет. У судове засідання не з`явився. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Рахівським районним відділом запису актів громадянського стану виконавчого комітету Рахівської районної ради Закарпатської області 22.11.1974 року, [PERSON] народився [INFO] , про що в книзі реєстрації актів цивільного стану зроблено відповідний запис №215 від 09.09.1958 року. Відповідно до копії паспорту громадянина України № [NUMBER] від 14.07.2023 року, він посвідчує особу [PERSON] , [INFO] . Згідно копії закордонного паспорту громадянина України номер [NUMBER] від 06.02.2014 року, він належить [PERSON] . Відповідно до копії довідки від 04.05.2001 року, ідентифікаційний номер одержав [PERSON] . Згідно копії трудової книжки без серії/номеру від 13.12.1973 року, заведеної Рахівським районним об`єднанням підприємств громадського харчування Рахівського районного споживчого товариства, вона видана [PERSON] , 1958 року народження. Крім того, на першій сторінці трудової книжки ім`я « [PERSON] » перекреслено однією рискою, поряд написано ім`я « [PERSON] ». На внутрішньому боці обкладинки зазначено: «Ім`я [PERSON] виправлено на підставі свідоцтва про народження. Запис №215 від 09.09.1958 року». Напис завірено підписом директора Керечанина та печаткою підприємства «Комбінат громадського харчування» з прославленням дати 08.09.2023 року. Анкетні дані особи, відповідно до копії трудової книжки серії [NUMBER] від 12.05.1986 року, заведеної колгоспом Пасисне» Резекнянського району Латвійської РСР, зазначено як « [PERSON] , [INFO] ». Вирішуючи заяву [PERSON] , суд керується наступними положеннями законодавства. Згідно зі ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності із положеннями п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суди першої інстанції розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Пунктом 1\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року\~передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року за № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка. З огляду на наведене, судом може бути встановлено факт належності особі трудової книжки, як документа, що підтверджує трудовий стаж та дає право на призначення пенсії. Відповідно до п. 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України №58 від 29 липня 1993 року, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Згідно з п.2.2. Інструкції заповнення трудової книжки вперше проводиться власником або уповноваженим ним органом не пізніше тижневого строку з дня прийняття працівника на роботу або прийняття студента вищого, учня професійно-технічного навчального закладу, що здобули професію (кваліфікацію) за освітньо-кваліфікаційним рівнем "кваліфікований робітник", "молодший спеціаліст", "бакалавр", "спеціаліст" та продовжують навчатися на наступному освітньо-кваліфікаційному рівні, на стажування. До трудової книжки вносяться, зокрема, відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення. Як вбачається з п. 2.11 Інструкції відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказуються на підставі паспорту або свідоцтва про народження. Відповідно до п. 2.13 Інструкції зміна записів у трудових книжках про прізвище, ім`я, по батькові і дату народження виконується власником або уповноваженим ним органом за останнім місцем роботи на підставі документів (паспорта, свідоцтва про народження, про шлюб, про розірвання шлюбу, про зміну прізвища, ім`я та по батькові тощо) і з посиланням на номер і дату цих документів . Зазначені зміни вносяться на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Однією рискою закреслюється, наприклад, колишнє прізвище або ім`я, по батькові, дата народження і записуються нові дані з посиланням на відповідні документи на внутрішньому боці обкладинки і завіряються підписом керівника підприємства або печаткою відділу кадрів. Як вбачається з копії трудової книжки без серії/номеру від 13.12.1973 року, на першій сторінці ім`я « [PERSON] » перекреслено однією рискою, поряд написано ім`я « [PERSON] ». На внутрішньому боці обкладинки зазначено посилання на документ, на підставі яких змінено ім`я, а також підпис директора та печатка підприємства «Комбінат громадського харчування» з проставлянням дати 08.09.2023 року. Останнім місце роботи значиться колгосп с. Кочубєєвка «Колгосп» Жовтневої революції», період роботи з 01.03.1991 року по 08.08.2019 року. Тобто, в трудову книжку внесено запис про виправлення імені власника трудової книжки вже після звільнення заявника, а також не за останнім місцем його роботи, що не відповідає вимогам п. 2.13 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників. Згідно ч. 3ст.48 Кодексу законів про працю\~України працівникам, що стають на роботу вперше, трудова книжка оформляється не пізніше п`яти днів після прийняття на роботу. Студентам вищих та учням професійно-технічних навчальних закладів трудова книжка оформляється не пізніше п`яти днів після початку проходження стажування. Відповідно до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України\~від 27\~квітня 1993\~року №301«Про\~трудові книжки\~працівників» відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації. Суд вважає, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у її трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 21.02.2018 року у справі № 687/975/17, де зазначено, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Заявник не несе відповідальності за заповнення трудової книжки, оскільки записи у її трудову книжку вносяться відповідальним працівником підприємства, а не особисто нею, більше того, недоліки її заповнення не є підставою вважати про відсутність трудового стажу заявника за спірний період. Недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для не врахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії. З урахуванням наданих суду письмових доказів, суд вважає доведеним той факт, що заявнику [PERSON] належать правовстановлюючі документи, а саме: трудова книжка без серії/номеру від 13.12.1973 року та трудова книжка серії [NUMBER] від 12.05.1986 року. Досліджені докази вказують на те, що у вищезазначених трудових книжках зазначено [PERSON] , тобто заявника. Встановлення факту належності [PERSON] трудових книжок має для заявника юридичне значення, оскільки наявність розбіжностей у написанні анкетних даних, зазначених у правовстановлюючих документах та паспорті громадянина України, позбавляє його можливості оформити пенсію, а відтак суд вважає дану заявлені вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд покладає такі на заявника, що відповідатиме вимогам ч.7 ст. 294 ЦПК України, згідно з якою при ухваленні судом рішення у справі в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Outcome: approved