Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача неустойки (пені) за несплату аліментів на утримання дітей. На підтвердження позовних вимог в позовній заяві позивач вказала, що за рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва у справі №487/1381/22 було стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у розмірі половини заробітку (доходу) боржника, але на кожного з дітей - не менш, ніж 50 % (п`ятдесяти відсотків) встановленого Законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Проте судове рішення про сплату аліментів відповідачем не виконується. Відповідно до розрахунку державного виконавця заборгованість відповідача по аліментам за період з червня 2021 року по липень 2023 року становить 47798,35 грн. У зв`язку з несплатою відповідачем аліментів позивач просила стягнути з відповідача на її користь неустойку (пеню) в розмірі одного відсотку від суми несплачених аліментів за кожен день затримки за період з 01 листопада 2022 року по 01 липня 2023 року в межах суми заборгованості по аліментам в сумі 72331,38 грн. 01.08.2023 року відкрите провадження у справі та вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін. 13.10.2023 року представником позивача було надано до суду уточнену позовну заяву. В судове засідання позивач і представник позивача не з`явилися, про час слухання справи повідомлялися вчасно і належним чином. Представник позивача надала до суду заяву про розгляд справи без участі останньої та позивача, позов підтримують, просять задовольнити. Відповідач до суду не з`явився, про час слухання справи повідомлявся рекомендованим листом з рекомендованим повідомленням (до суду повернулось поштове відправлення з відміткою про те, що відповідач за зареєстрованим у встановленому порядку місцем свого проживання відсутній, тому він відповідно до ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається повідомленим). Суд ухвалив про заочний розгляд справи. Дослідивши наявні у справі матеріали (копію свідоцтв про народження дітей; копію паспорту та РНОКПП позивача та відповідача, копію постанови про відкриття виконавчого провадження від 02.03.2023 року; розрахунок державного виконавця про розмір заборгованості по аліментам), суд приходить до висновку необхідність часткового задоволення позову. В ході судового розгляду встановлено, що на підставі рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 04.05.2022 року з відповідача було стягнуто на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у розмірі половини заробітку (доходу) боржника, але на кожного з дітей - не менш, ніж 50 % (п`ятдесяти відсотків) встановленого Законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Відповідач неналежним чином не виконує покладений на нього судом обов`язок по сплаті аліментів на утримання дітей, внаслідок чого відповідно до розрахунку державного виконавця заборгованість відповідача перед позивачем по сплаті аліментів за період з травня 2021 року по червень 2023 року складає в сумі 47798,35 грн. Зазначені правовідносини врегульовані ст.ст. 180, 196 ч. 1 Сімейного кодексу України, із змісту яких слідує, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, які потребують матеріальної допомоги до досягнення дітьми повноліття. У разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Відповідно до ч.3 ст. 195 Сімейного кодексу України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом. Згідно з ч.8 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом. З аналізу процитованих норм слідує, що, по-перше, доказування наявності чи відсутності заборгованості по аліментам можливе відповідно до ч.2 ст. 78 ЦПК України виключно з двох джерел: розрахунку заборгованості, проведеного виконавцем, або судового рішення, яким вирішується спір про розмір заборгованості, в разі незгоди сторони з проведеним виконавцем розрахунком. По-друге, виходячи із основних засад цивільного судочинства, як то змагальність та диспозитивність, слідує, що суд має змогу вирішувати питання про розмір заборгованості по аліментам виключно за поданою у відповідності до вимог процесуального закону заявою сторони, яка незгодна з проведеним виконавцем розрахунком. Суд, при цьому, виходячи з предмету позову про стягнення пені та засад змагальності та диспозитивності, може лише вирішувати чи виникла розрахована виконавцем заборгованість по аліментам з вини платника, який розмір пені підлягає до стягнення та чи немає підстав для зменшення розміру пені і суд не вправі при розгляді саме спору про стягнення пені вирішувати питання про правильність розрахунку заборгованості по аліментам, проведеного виконавцем. При цьому, суду наданий розрахунок державного виконавця, за яким заборгованість відповідача перед позивачем по сплаті аліментів за період з травня 2021 року по червень 2023 року становить в сумі 47798,35 грн. Протягом періоду, за який позивач просила стягнути пеню (з листопада 2022 року по червень 2023 року), нарахування неустойки необхідно проводити наступним чином: - за листопад 2022 року (6082 грн х 242 днів х 1%) = 14718,44 грн, - за грудень 2022 року (6802 грн х 212 днів х 1%) = 14420,24 грн, - за січень 2023 року (6802 грн х 181 днів х 1%) = 12311,62 грн, - за лютий 2023 року (6802 грн х 150днів х 1%) = 10203,00 грн, - за березень 2023 року (6802 грн х 122 днів х 1%) = 8298,44грн. - за квітень 2023 року (6802 грн х 91 днів х 1%) = 6189,82грн. - за травень 2023 року (6802 грн х 61 днів х 1%) = 4149,22 грн. - за червень 2023 року (6802 грн х 30 днів х 1%) = 2040,60 грн. Оскільки загальний розмір пені за прострочення по сплаті аліментів за період з листопада 2022 року по червень 2023 року складає 72331,38 грн, що перевищує розмір загальної заборгованості відповідача за аліментами, який станом на липень 2023 року становить 47798,35 грн, тому суд вважає недоцільним визначати подальший розмір пені, яка, виходячи із положень ч. 1 ст. 196 Сімейного кодексу України, не може бути більшою за 100 відсотків заборгованості за аліментами. Таким чином, встановлені судом обставини вказують про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача неустойки за прострочення сплати аліментів на її утримання за період. Відповідно до п.22 Постанови Пленуму Верховного Суду України передбачена ст.196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів неможна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема,у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст. 197 СК умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості. В судовому засіданні встановлено, що за заявлений позивачем період відповідач повинен був сплачувати за відповідним судовим рішенням аліменти на утримання власних дітей. Об`єктивних причин, які б заважали відповідачеві сплачувати аліменти в належному розмірі судом не встановлено. За таких обставин, позов підлягає задоволенню та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню неустойка (пеня) за несплату аліментів за період з листопада 2022 року по червень 2023 року в сумі 47798,35 грн. Відповідно до п.1 ч.2 ст.141ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:у разі задоволення позову - на відповідача. Позивач просить стягнути з відповідача витрати на правову допомогу в розмірі 12000грн., що підтверджується квитанцією та розрахунком суми гонорару адвоката за надання правової допомоги. Позивачем надано договір про надання правової допомоги, акт приймання-передачі виконаних робіт, 2 квитанції до прибуткового касового ордеру в розмірі 12000 грн. Оскільки позов стосувався стягнення грошових коштів в розмірі 72331,38 грн., а до стягнення підлягають 47798,35 грн., що становить 66,1% від ціни позову, то з відповідача на користь позивача слід стягнути 7932 грн. в рахунок відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу (12000 грн. х 66,1%). Враховуючи те, що позивача за подібною категорією справ звільнено від сплати судового збору з відповідача на користь держави підлягає стягненню 1073,60 грн. судового збору. На підставі викладеного та ст. 196 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved