Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-14 00:00:00

У лютому 2024 року до Святошинського районного суду м. Києва надійшла заява [PERSON] в інтересах малолітнього [PERSON] про встановлення факту смерті особи, в якій просять суд встановити факт смерті громадянки України [PERSON] , [INFO] , у смт. Петропавлівіка, Щастинський район, Луганська область, яка померла [INFO] . Свідоцтво про смерть [PERSON] видано на території Луганської області, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Встановлення факту смерті необхідне для отримання свідоцтва про смерть у відповідності до законодавства України та подальшому оформленні відповідних документів для сина померлої - малолітньому [PERSON] . Державна реєстрація смерті [PERSON] не була проведена на території України, оскільки факт смерті стався на передодні повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України, розміщені територіальні органи України на території Луганської області виявилися тимчасово окупованими російськими військами і стало неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнятий відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 14 лютого 2024 року відкрито провадження у справі у порядку окремого провадження. Заявник у судове засідання не з`явився, представник заявника на офіційну електронну адресу суду подав заяву, підписану електронним цифровим підписом, про розгляд справи за його відсутності та відсутності заявника. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Зважаючи на положення ч. 2 ст. 317 ЦПК України, відповідно до яких справи про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, розглядаються невідкладно з дня надходження відповідної заяви до суду, суд визнав за можливе провести судове засідання за відсутності учасників справи, що не з`явились. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, з`ясувавши обставини справи та дослідивши відповідні докази, зробив наступні висновки. [INFO] народився [PERSON] , батьки: [PERSON] та [PERSON] , на підтвердження чого суду надано свідоцтво про народження серії [NUMBER] (а.с. 16). Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] , якого представляє [PERSON] , є сином [PERSON] , яка померла [INFO] . [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , причина смерті: Туберкульоз легені, підтверджений гістологічно, на підтвердження чого до матеріалів справи долучено довідку про причину смерті (до форми № 106/о №30), що видана Щастинським відділенням Луганського обласного бюро судово-медичної експертизи Луганської обласної державної адміністрації (а.с. 17). Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні введено воєнний стан, враховуючи військові дії, які розпочалися 24.02.2022 року на території України у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. Переліком територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженим наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 року №309 встановлено, що до тимчасово окупованої Російською федерацією території України відноситься, зокрема, територія Щастинської міської територіальної громади із 25.02.2022 року. 01 квітня 2022 року органами окупаційної влади видано «Свидетельство о смерти» серії [NUMBER] , у відповідності до котрого громадянка України [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] (а.с. 18). Заявник у подані заяві вказав, що один екземпляр лікарського свідоцтва про смерть залишився в Луганському обласному бюро судово-медичної експертизи в Щастинському відділенні, котре на даний час знаходиться на тимчасово окупованій території, а інший екземпляр лікарського свідоцтва про смерть був поданий до нелегітимного органу реєстрації актів цивільного стану самопроголошеної луганської народної республіки, на підставі чого вказаним органом було видано відповідне свідоцтво про смерть [PERSON] , [INFO] . Зважаючи на викладене, заявник позбавлений можливості отримати дублікат лікарського свідоцтва про смерть для подачі до відділу державної реєстрації актів цивільного стану на території України. Відповідно до вимог Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами на тимчасово окупованій території, є недійсним і не створює правових наслідків. Положення ч. 1 ст. 317 ЦПК України встановлюють, що заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Відповідно до ст.ст. 1, 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Статтею 9 цього Закону передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом України. Будь-який акт (рішення, документ), виданий такими органами та/або особами, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану. Згідно із ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Крім того, вирішуючи питання щодо оцінки доказів у справі, суд застосовує практику Європейського суду з прав людини, яка відповідно до українського законодавства є джерелом права, зокрема рішення у справах «Loizidou v. Turkey», «Cyprus v. Turkey», «Mozer v. the Republic of Moldova and Russia», «Ilascu and Others v. Moldova and Russia», де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), Європейський суд з прав людини наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної сторони. Враховуючи наведену практику Європейського суду з прав людини, а також ключове значення, яке має встановлення факту народження або смерті особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявників, рішення суду у такій категорії справ має ґрунтуватись на дотриманні вимог статті 263 ЦПК України щодо повного і всебічного з`ясування обставин справи на підставі всіх поданих особами, які беруть участь у справі, доказів у сукупності, в тому числі з урахуванням документів, які видані органами та установами, що знаходяться на такій території. Таким чином, документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку під час розгляду справ у порядку статті 317 ЦПК України. Суд зауважує, що визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу. Пунктом 1 глави 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні передбачено, що підставою для проведення державної реєстрації смерті є лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о), лікарське свідоцтво про перинатальну смерть, рішення суду про оголошення особи померлою, рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час, повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів, повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Ці документи додаються до другого примірника актового запису про смерть. Заявником до матеріалів заяви долучено довідку про причину смерті до форми №106/о, однак вказано, що оригінал лікарського свідоцтва про смерть у розпорядженні заявника не перебуває. Переліком територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженим наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 року №309 встановлено, що до тимчасово окупованої Російською федерацією території України відноситься територія Щастинської міської територіальної громади із 25.02.2022 року. Згідно ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», підставою для проведення державної реєстрації смерті є визначені центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоров`я або судово-медичною установою документ встановленої форми, що підтверджує факт смерті. За відсутності такого документа, що підтверджує факт смерті, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту смерті. Відповідно до роз`яснень, даних в п. 13 Постанови Пленуму ВСУ № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Пунктом 18 Постанови Пленуму ВСУ № 5 від 31 березня 1995 року встановлено, що рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Згідно ч. 4 ст. 317 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. На підставі вищевикладеного, встановлених у судовому засіданні обставин справи суд дійшов висновку про задоволення заяви про встановлення факту смерті [PERSON] , [INFO] , [INFO] у смт. Петропавлівка, Щастинський район, Луганська область, Україна. На підставі викладеного,

Outcome: approved