Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-26 00:00:00

В провадженні суду перебувала цивільна справа за позовом [PERSON] , в інтересах якої діє представник [PERSON] , до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини. Рішенням Заставнівського районного суду Чернівецької області від 13.02.2023 позовні вимоги задоволено частково. Під час судового розгляду адвокат Гірчак Н.А. усно заявила клопотання в порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат, пов`язаних з розглядом справи. Для вирішення заявленого клопотання судом на 27.02.2024 призначалося судове засідання, а також встановлювався представнику позивача строк для подання доказів щодо розміру понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу. 14.02.2024 представником позивача адвокатом Гірчак Н.А. направлено на поштову адресу суду та 20.02.2024 судом отримано заяву про відшкодування судових витрат, до якої додано докази сплати таких витрат. 16.01.2024 від представника відповідачів адвоката поповича Я.С. до суду надійшов відзив в якому серед іншого міститься клопотання про зменшення розміру судових витрат. В судове засідання сторони та їх представники не з`явилися. Суд, врахував заяву представника позивача та клопотання представника відповідача, дослідив матеріали заяви, прийшов до висновку, що заява підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Згідно ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 270 ЦПК України додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Як вбачається з матеріалів справи, 13.02.2024 Заставнівським районним судом Чернівецької області ухвалено рішення по цивільній справі за позовом [PERSON] , в інтересах якої діє представник [PERSON] , до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини. Вимоги позивача [PERSON] задоволено частково. Про наявність понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу та його волевиявлення на їх відшкодування представник позивача повідомила суду до закінчення судових дебатів у справі та у встановлений приписами ч. 8 ст. 141 ЦПК України строк, а саме до 18.02.2024, засобами поштового зв`язку надала докази, які підтверджують зазначені витрати. Таким чином, представником позивача адвокатом Гірчак Н.А. своєчасно подано заяву в порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України та надано суду документи щодо понесених судових витрат після ухвалення судового рішення. Згідно ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ч.ч. 2-4 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. За приписами ст. 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фінансовий розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумний та враховувати витрачений адвокатом час. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ), відшкодовуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою ЄСПЛ заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення ЄСПЛ у справі "East/West Alliance Limited" проти України"). У рішенні ЄСПЛ у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. У п. 48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» зазначено, що витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а і у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Відповідно до ч.2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з матеріалів справи, представником позивача адвокатом Гірчак Н.А., до заяви про ухвалення додаткового рішення долучено договір про надання правової допомоги від 15.12.2023, Додаткову угоду №1 до Договору про надання правової допомоги №26 від 15.12.2023, Акт приймання-передачі виконаних робіт від 13.02.2024 та квитанцію до прибуткового касового ордера № 39 від 13.02.2024. За змістом поданих документів під час виконання доручення клієнта адвокатом було надано наступні юридичні послуги: 1. надання консультацій щодо обставин справи та обсягу документів, які необхідно подати - тривалість витраченого часу 30 хв; 2. оформлення позовної заяви - тривалість витраченого часу 2,5 год; 3. копіювання документів - додатків до позову - тривалість витраченого часу 30 хв; 4. оформлення документів на представництво в суді (договір, додатковий договір, ордер, попередній розрахунок, акт приймання - передачі) - тривалість витраченого часу 30 хв; 5. представництво в суді - тривалість витраченого часу 1 год; 6. ознайомлення із відзивом на позовну заяву - тривалість витраченого часу 30 хв; 7. оформлення відповіді на відзив - тривалість витраченого часу 1 год; 8. оформлення уточнених позовних вимог - тривалість витраченого часу 1 год; Всього затрачено часу в кількості 7 год. 30хв. Згідно додаткової угоди №1 від 15.12.2023 до договору про надання правової допомоги №26 від 15.12.2023 визначено вартість витрат на правову допомогу у фіксованому розмірі в сумі 10 000 (десять тисяч) грн., які Клієнтом сплачені, про що видано квитанцію. Відповідно до вищезгаданої квитанції від 13.02.2024 до прибуткового касового ордеру, то від [PERSON] адвокатом Гірчак Н.А. прийнято грошові кошти в сумі 10\~000 гривень відповідно до умов договору №26 від 15.12.2023. Суд погоджується з доводами представника позивача адвоката Гірчак Н.А. про те, що долучені до матеріалів заяви копії документів підтверджують надання адвокатом правової допомоги позивачу [PERSON] при розгляді даної справи та факт понесення нею витрат. Верховний Суд неодноразово зазначав про те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц). До того ж у постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 сформовано правовий висновок про те, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial