Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-25 00:00:00

25 грудня 2023 року до Тростянецького районного суду Вінницької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовна заява мотивована тим, що з 22.10.2019 позивач та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають дочку [PERSON] , [INFO] . Після офіційної реєстрації шлюбу стосунки сторін складалися нармально. Під час спільного проживання сторони зрозуміли, що мають різні погляди на сімейне життя і подружні стосунки загалом. З жовтня 2023 року сім`я фактично припинила своє існування. Внаслідок чого подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити інтересам позивача та інтересам дитини. В результаті шлюбні стосунки припинились, а також сторони перестали вести спільне господарство. Будь-яких дій щодо розірвання шлюбу відповідач робити не бажає, тому позивач змушена звертатись до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу. Враховуючи наведені обставини, позивач просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] , стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у виді судового збору та витрат на правничу допомогу. Ухвалою суду від 26 грудня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Позивач у судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, наполягає на розірванні шлюбу та просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище " [PERSON] ". Заперечень проти заочного розгляду справи не висловлювала. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про день та час розгляду справи, в судові засідання призначені на 25.01.2024, на 14.02.2024 та на 26.02.2024 не з`являвся, причини неявки суду не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи не надав. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся вчасно та належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення поштових відправлень адресованих відповідачу за місцем його реєстрації. Заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження відповідач не подавав, своїм правом на подання відзиву на позовну заяву - не скористався. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За таких обставин, суд вважає можливим відповідно до статтей 223, 280 ЦПК України, розглянути справу та ухвалити заочне рішення у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, враховуючи, що представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких мотивів. Судом встановлено, що 22 жовтня 2019 року між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по Тростянецькому та Чечельницькому районах Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, про що складено відповідний актовий запис №55, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданого повторно Тростянецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Гайсинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 07.12.2023. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу " [PERSON] " (а.с. 2). [INFO] народилася [PERSON] , батьками якої є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого повторно Тростянецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Гайсинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 07.12.2023 (а.с.6). Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно із положеннями статей 24, 56 Сімейного кодексу України (далі СК України) кожен з подружжя вправі припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбу не допускається. Такі положення національного законодавства України відповідають статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Згідно із ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частина 1 статті 105 СК України вказує, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя або одного з них. Відповідно до статтей 110-112 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Суд не може примусити позивача зберегти сім`ю, оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. З огляду на позицію позивача щодо неможливості зберегти сім`ю, відсутність заперечень відповідача щодо розірвання шлюбу, суд дійшов висновку, що шлюб необхідно розірвати не вживаючи заходів для примирення. Суд переконаний, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, за таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову. Відповідно ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З огляду на небажання позивача змінювати прізвище на дошлюбне, суд вважає за можливе залишити їй прізвище набуте у шлюбі. Згідно із ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Щодо розподілу судових витрат між сторонами, суд зазначає таке. Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Згідно із ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. За ч.1 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до п.2 ч.2 ст.137 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Згідно із ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові втрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову, на відповідача. Згідно із ч.8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Позивачем до суду подано договір про надання правової допомоги у цивільній справі від 25.12.2023, акт прийому-передачі наданих послуг від 25.12.2023 та квитанцію №27 від 25.12.2023, згідно яких встановлено, що адвокат Конякін М. С. отримав від [PERSON] гонорар у розмірі 1000 грн за надані послуги. З огляду на викладене, необхідно стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] витрати зі сплати судового збору у розмірі 1073,60 грн та 1000 грн витрат на правничу допомогу. На підставі викладеного,

Outcome: approved