Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-14 00:00:00

У грудні 2023 року позивач ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» (далі за текстом - ТОВ «ФК «ЄАПБ») через представника Грибанова Д.В. звернулося до суду із вказаним вище позовом. В обґрунтування заявлених позовних вимог вказав, що 19 липня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» (далі за текстом- ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА») та [PERSON] було укладено кредитний договір №2153166 в електронній формі. Укладання кредитного договору здійснено сторонами за допомогою ІТС товариства, доступ до якої забезпечено клієнту через вебсайт або мобільний додаток. Електронна ідентифікація клієнта здійснюється при вході в особистий кабінет, шляхом введення одноразового ідентифікатора направленного товариством на мобільний телефон клієнта. Відповідно до умов договору кредитодавець надав відповідачу кредитні кошти 7800 гривень у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної карти, які надані відповідачем кредитору. 27 червня 2022 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №27062022, відповідно до умов якого, ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» передав ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняв належні ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №27062022 від 27 червня 2022 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором у сумі 25 584 гривень, з яких: заборгованість за основною сумою боргу 7800 гривень, заборгованість за процентами 17 784 гривень. Окрім того, 08 лютого 2021 року між Акціонерним товариством «Ідея Банк» (далі за текстом- АТ «Ідея Банк») та [PERSON] було укладено кредитний договір №S01.00212.007563460. 07 липня 2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №07072023, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором №S01.00212.007563460 від 08 лютого 2021 року, укладеним між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату. Відповідно до реєстру боржників №1 до договору факторингу, ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором №S01.00212.007563460 від 08 лютого 2021 року набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором у сумі 45 301 гривень 68 копійок, з яких: заборгованість за основною сумою боргу 29 633 гривень 99 копійок, заборгованість за процентами 5 гривень 69 копійок, заборгованість за комісіями 15 662 гривень. Відповідач свої зобов`язання за кредитними договорами не виконав та не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованостіні ні на рахунки первинних кредиторів, ні на рахунки позивача. З урахуванням викладеного, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість: - за кредитним договором №2153166 від 19 липня 2021 року у сумі 25 584 гривень, з яких: заборгованість за основною сумою боргу 7800 гривень, заборгованість за процентами 17 784 гривень; - кредитним договором №S01.00212.007563460 від 08 лютого 2021 року у сумі 45 301 гривень 68 копійок, з яких: заборгованість за основною сумою боргу 29 633 гривень 99 копійок, заборгованість за процентами 5 гривень 69 копійок, заборгованість за комісіями 15 662 гривень; а також судові витрати. 25 грудня 2023 року відповідач [PERSON] подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволені позову, так як не підписував кредитного договору від 19 липня 2021 року №2153166, за вказаним договором та за договором від 08 лютого 2021 року №S01.00212.007563460 кошти не отримував, позивач не надав доказів підписання договору №2153166 та доказів отримання коштів за обома вказаними договорами. Вказав також, що з доданих до позовної заяви розрахунків незрозуміло, за який період нараховано відсотки за договорами, на надано розрахунок по кредитному договору №2153166 за період з 19 липня 2021 року до 27 червня 2022 року, а по кредитному договору №S01.00212.0075634602153166 за період з 08 лютого 2021 року до 07 липня 2023 року, у зв`язку з чим відповідач позбавлений можливості перевірити порядок нарахування відсотків та спростувати правильність їх нарахування. Вказав також на те, що розрахунок заборгованості не є документом первинного бухгалтерського обліку, а є одностороннім арифметичним розрахунком стягуваних сум, який повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони. Окрім того, відповідач вказав, що згідно з умовами кредитного договору №S01.00212.007563460 строк повернення кредиту 08 лютого 2025 року, умовами кредитного договору не визначено право кредитодавця достроково вимагати повернення кредиту, вимога про дострокове повернення кредиту не направлялася та не долучена до позовної заяви. Також вказав на те, що позивач не підтвердив отримання ним права вимоги по кредитному договору №S01.00212.007563460. 05 січня 2023 року позивач подав відповідь на відзив, виклавши при цьому свої аргументи щодо наведених відповідачем у відзиві заперечень та мотиви їх відхилення. Представник позивача вказує, що у відповідності до умов договорів, їх підписання здійснювалось електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, який було надіслано позичальнику. Договір, укладений між сторонами в електронній формі має силу договору, який укладений в письмовій формі та підписаний сторонами, які узгодили всі умови, так як без проходження реєстрації та отримання Одноразового ідентифікатора, без здійснення входу відповідачем на веб-сайт за допомогою Логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету, кредитний договір не було б укладено. Щодо тверджень відповідача, про ненадання позивачем первинних бухгалтерських документів на підтвердження перерахування кредитних коштів, позивач повідомляє, що не володіє оригіналами первинних документів на отримання та повернення відповідачем кредитних коштів за укладеним з первісним кредитором кредитним договором, щодо якого виник спір, з тих причин, що позивач не є первісним кредитором, а дані документи відповідно до п.35 Положення "Про ведення касових операцій у національній валюті в Україні", формуються, складаються та зберігаються в установі банку який видавав кредит. У зв`язку з викладеним позивач з метою отримання вказаних документів звернувся до Первісного кредитора та звертатиметься до суду з відповідним клопотанням про долучення до матеріалів справи отриманих відповідей. Представник відповідача також наголосив на презумпції правомірності правочину та презумпції обов`язковості виконання договору. Звернув увагу на те, що позивач [PERSON] не подав належних та допустимих доказів, які б спростували викладену в розрахунках заборгованості інформацію, правомірність договорів не оскаржував. Представник позивача ТОВ "ЄАПБ" у поданій до суду відповіді на відзив просить відзив [PERSON] залишити без задоволення, а позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду повідомлений належним чином. Позивач не забезпечив явку в судове засідання свого представника, у поданому до суду клопотанні та відповіді на відзив просив проводити розгляд справи за його відсутності, просив задовольнити позов в повному обсязі. Ухвалою судді Старосинявського районного суду Хмельницької області від 06 грудня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та призначено судове засідання. 28 грудня 2023 року судове засідання відкладено у зв`язку з тим, що не закінчився строк для подання відповіді на відзив . 24 січня 2024 року судове засідання відкладено у зв`язку тим, що не закінчився строк для подання заперечення. 24 січня 2024 року позивач подав до суду клопотання про долучення доказів. Будь-які інші процесуальні дії у справі не проводилися. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд згідно з частиною другою статті 247 ЦПК України, частиною третьою статті 211 ЦПК України, здійснює розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі наявних у суду матеріалів. З`ясувавши фактичні обставини у справі, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши докази по справі, проаналізувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, суд вважає, що позов слід задовольнити частково, зважаючи на таке. Суд установив, що 19\~липня 2021\~року [PERSON] \~уклав з\~ТОВ «Лінеура\~Україна» договір №2153166 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, який позичальником підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором «Х439» (19.07.2021 о 16:59:53), відповідно до умов якого кредитодавець надав позичальнику грошові кошти на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування ним та виконати обов`язки передбачені договором (пункт 1.2 Договору) (арк.спр.7-13). Сума кредиту становить 7 800 гривень (п. 1.2 Договору). Строк кредиту 30 днів (п. 1.3 Договору). Кредит надається позичальнику у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на реквізити платіжної карти № [NUMBER] , або іншої платіжної карти клієнта, реквізити якої наданні клієнтом (п. 2.1 Договору). Кредит вважається наданим в день перерахування товариством суми кредиту (загального розміру) за реквізитами, згідно п.2.1 договору. Кредит вважається погашеним в день отримання товариством коштів в погашення заборгованості за кредитом (п. п. 2.4, 2.5 Договору). Тип процентної ставки - фіксована (п. 1.4 Договору). Стандартна процентна ставка становить 1,90% в день та застосовується: - у межах строку кредиту, вказаного в п.1.3 цього договору; - у межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація за ініціативою клієнта, відповідно до п. 4.1 договору; - у межах нового строку кредиту, якщо відбулась автопролонгація, відповідно до п.4.2 договору (п. 1.4.1 Договору). Нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом, протягом строку кредиту (включаючи періоди пролонгації та автопролонгації), виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод «факт/факт» (п. 3.1 Договору). Пунктом 4.2 договору визначено порядок автопролонгації строку кредиту. Сторони домовились, що у випадку, якщо у клієнта на дату закінчення строку кредиту (нового строку кредиту після пролонгації) наявна заборгованість за кредитом, та клієнт не продовжив строк кредиту у відповідності до п.4.1.1 - 4.1.6 договору, за цим договором застосовується автоматичне продовження строку користування кредитом (автопролонгація) з наступного дня після запланованої дати повернення кредиту (п. 4.2.1 Договору). Клієнт, підписуючи договір, дає згоду на його автопролонгацію, - продовження дії договору та строку користування кредитом з закінчення строку кредиту або продовженого строку кредиту (п.1.3, п.4.1.5 договору) ще на 15 днів (п.4.2.2. Договору). Сторони погодили, що за користування кредитом в період автопролонгації нарахування процентів здійснюється за стандартною процентною ставкою у відповідності до п.1.5.1. договору (п. 4.2.3 Договору). Загальна кількість автопролонгацій за цим договором обмежується загальною кількістю календарних днів користування кредитом, яка не може бути більшою за 120 календарних днів. Тобто, якщо у разі наступної (чергової) автопролонгації загальна кількість днів користування кредитом буде більшою за 120 днів, така автопролонгація не застосовується, а строк повернення кредиту та сплати нарахованих процентів є таким, що настав (п.4.2.5 Договору). Така ж інформація стосовно розміру кредиту, строку його повернення, відсотків за користування кредитом була доведена відповідачу у паспорті споживчого кредиту, який підписаний електронним підписом - одноразовим ідентифікатором (арк.спр.15-16). Кошти в сумі 7800 гривень 19 липня 2021 року перераховано на платіжну карту № [NUMBER] , що підтверджено інформаційною довідкою від 11 січня 2024 року за вих. №4003 (арк.спр.116). Таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором № 2153166 доведено до відома [PERSON] інформацію про загальну вартість кредиту, реальну річну процентну ставку, суму процентів за користування кредитом (арк. спр.14). ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» має право укладати договори щодо відступлення права вимоги за договором або договори факторингу з будь-якою третьою особою без окремої згоди клієнта (п. 6.1.3 Договору). 18 серпня 2021 року [PERSON] уклав з ТОВ «Лінеура Україна» Додатковий договір до Договору №2153166 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, який позичальником також підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором «С871»(18.08.2021 о 20:59:38), відповідно до умов якого у зв`язку з неможливістю в повному обсязі та у встановлений строк виконати зобов`язання за договором, [PERSON] ініціював продовження строку користування кредитом. Додатковим договором строк користування кредитом продовжено на 30 днів, до 18 вересня 2021 року, процентна ставка 1,90% від суми кредиту за кожен день користування кредитом, орієнтована загальна вартість кредиту на дату укладення Додаткового договору 12 246 гривень (арк.спр.17). Таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором № 2153166 доведено до відома [PERSON] інформацію про загальну вартість кредиту, реальну річну процентну ставку, суму процентів за користування кредитом (арк. спр.18). Така ж інформація стосовно розміру кредиту, строку його повернення, відсотків за користування кредитом була доведена відповідачу у паспорті споживчого кредиту, який підписаний електронним підписом - одноразовим ідентифікатором (арк.спр.19-20). 27 червня 2022 року ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 27062022, відповідно до пунктів 1.1, 1.2 якого ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» права грошової вимоги (права вимоги) до боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрі боржників, визначених у додатках до договору, про що також був складений акт прийому\~передачі реєстру боржників (арк.спр.21-22, 23). Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 27062022 від 27 червня 2022 року, від ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» до ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №2153166 на загальну суму 25 584 гривні (арк.спр.24). Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором №2153166 від 19 липня 2021 року заборгованість станом на 31 жовтня 2023 року становить 25584 грн, з яких: заборгованість за основною сумою боргу 7800 грн, сума заборгованості за процентами - 17784 грн (арк.спр.25). Таку ж інформацію містить поданий позивачем 24 січня 2024 року Розрахунок заборгованості ТОВ«ЛІНЕУРА УКРАЇНА» (арк.спр.109-115). 08\~лютого 2021\~року між\~АТ «Ідея\~Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №S01.00212.007563460, відповідно до умов якого АТ «Ідея Банк» надало відповідачу грошові кошти у сумі 33 115 грн строком на 48 місяців (арк.спр.31). Сторони погодили фіксовану процентну ставку в розмірі 0.01% (п.1.3 договору) (арк.спр.31). Як встановлено п. 1.5 Договору, під час користування кредитом Банк надає позичальнику послуги з щомісячного обслуговування кредитної заборгованості, відповідно до додатку № 1, як «Плата за обслуговування кредитної заборгованості». Цей же пункт передбачає комісійні винагороди згідно з Тарифами. Повернення заборгованості за договором здійснюється через вказаний у ньому рахунок відповідно до графіку, викладеного в додатку 1 до Договору (п.1.6 Договору). Сторони дійшли згоди про те, що в Додатку №1, що є невід`ємною частиною Договору, викладено детальний розпис загальної вартості кредиту та реальної річної відсоткової ставки, графік платежів з повернення кредиту та сплати процентів за користування ним, сум комісійної винагороди (п.2.12 Договору). Нарахування процентів здійснюється 2 рази на місяць за методом «факт/факт», а плата за обслуговування кредитної заборгованості нараховується щомісячно, починаючи з дати видачі кредиту (п.2.5 договору). Реальна річна процентна ставка становить 45,34950257%. Орієнтована вартість кредиту для споживача за весь строк користування (у.т.ч. тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі) на момент укладення договору складає 64753,27 гривень. Пунктом 5 Додатку №1 до Договору договору визначено порядок поверенення кредиту тіла кредиту, відсотків та комісії. Ордером-розпорядженням №1 про видачу кредиту підтверджується видача [PERSON] кредиту (арк. спр.99). Окрім того, з виписки по рахунку [PERSON] за кредитним договором №S01.00212.007563460 за перод з 08 лютого 2021 року до 07 липня 2023 року вбачається видача кредиту в сумі 33 115 гривень. Відповідач користувався кредитними коштами, частково погашав заборгованість (акр.спр.119-120). Таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором доведено до відома [PERSON] інформацію про загальну вартість кредиту, реальну річну процентну ставку, суму процентів за користування кредитом (арк. спр.33). 07 липня 2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладений договір факторингу №07072023, відповідно до умов якого АТ «Ідея Банк» передав (відступив) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» прийняв належні АТ «Ідея Банк» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Загальна суму фінансування згідно договору (реєстру боржників, додаток №1 (арк.спр.89), що підлягає перерахуванню становить 45\~301 гривень 68 копійок (арк.спр.95). Таким чином ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги, в тому числі до боржника [PERSON] за кредитним договором №S01.00212.007563460. Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором №S01.00212.007563460 від 08 лютого 2021 року заборгованість становить 45\~301, 68 гривень, з яких: заборгованість за основним боргом 29\~633 гривень 99 копійок, заборгованість за відсотками 05 гривень 69 копійок, заборгованість за комісіями 15\~662 гривень (арк. спр.37). Позивач, вказуючи на порушення його законних прав та інтересів, звернувся до суду за захистом таких з позовом про стягнення заборгованості. Таким чином, предметом спору у даній справі є стягнення заборгованості, яка виникла внаслідок невиконання відповідачем зобов`язань за укладеними кредитними договорами. До правовідносин, що виникли між сторонами, суд вважає за необхідне застосувати такі норми права. Стосовно правонаступництва за борговими зобов`язаннями. За змістом положень пункту 11 частини першої статті 4 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» факторинг вважається фінансовою послугою. Частина п`ята статті 5 вказаного Закону визначає, що фінансові установи мають право надавати послуги з факторингу з урахуванням вимог Цивільного кодексу України та вказаного Закону. Згідно зі статтею 512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. За змістом статті 1077\~ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Досліджені судом докази підтверджують, що ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», ТОВ «ФК «ЄАПБ» за своїми правовими статусами відносяться до юридичних осіб, що мають статус фінансових установ, які відповідно до Закону України\~«Про фінансові\~послуги та\~державне регулювання\~ринків фінансових\~послуг» мають право здійснювати діяльність з надання фінансових послуг на території України, а тому договір відступлення права вимоги на підставі\~статті 204 ЦК України є обов`язковими для виконання. ПАТ «Ідея Банк» надано банківську ліцензію №96 від 04 листопада 2011 року на право надання банківських послуг (арк.спр.43). Також наявними у матеріалах справи доказами підтверджується та доведено позивачем факт переходу права грошової вимоги від первісного кредитора ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» до ТОВ «ФК «ЄАПБ» відносно боржника [PERSON] за кредитним договором №2153166 від 19 липня 2021 року та від первісного кредитора АТ «Ідея Банк» до ТОВ «ФК «ЄАПБ» відносно цього ж боржника за кредитним договором №S01.00212.007563460 від 08 лютого 2021 року. Стосовно стягнення заборгованості за кредитними договорами. Відповідно до частин першої, третьої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно зі статтею 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до\~статті 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України\~у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. За змістом статей 626,\~628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з частиною першою\~статті 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та впорядку, що встановлено договором. Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України, в разі прострочення повернення чергової частини позики кредитор має право вимагати від боржника дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків за користування кредитом. Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до частин першої, другої\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Враховуючи положення\~частини першої\~статті 5Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. У\~статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»\~зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Також,\~відповідно до\~частин першої\~та другої\~статті 6Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Суд установив, що 19 липня 2021 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] було укладено кредитний договір №2153166. Також суд установив, що 08 лютого 2021 року між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №S01.00212.007563460. ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та АТ «Ідея Банк» виконали свої зобов`язання за договором, надавши відповідачу кредитні кошти. Таким чином дослідженні судом письмові докази підтверджують укладення відповідачем кредитних договорів та отримання кредиту. Розрахунки та виписки по рахунках підтверджують існування заборгованості за тілом кредиту та відсотками за користування кредитними коштами. Копії договорів відступлення права вимоги підтверджує перехід всіх прав грошової вимоги, які належали ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та АТ «Ідея Банк» за договорами до позивача по справі. Відповідач, заперечивши позовні вимоги, не надав суду жодних доказів на спростування вимог позивача. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, а саме слід стягнути з відповідача на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором №2153166 в розмірі 25 584 гривні та заборгованість за договором №S01.00212.007563460 у розмірі 29\~639 гривень 68 копійок, а всього 55 223 гривні 68 копійок. Щодо вимоги позивача про стягнення за кредитним договором №S01.00212.007563460 заборгованості за комісіями, суд зазначає таке. Відповідно до положень частин першої-п`ятої\~статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції, чинній на час укладення кредитного договору) продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Частиною третьою цієї статті визначено перелік несправедливих умов договору. Вказаний перелік несправедливих умов у договорах із споживачами не є вичерпним. Відповідно до першої та другої\~статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. У разі якщо розмір майбутніх платежів і строки їх сплати не можуть бути встановлені у договорі про споживчий кредит (кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії тощо), споживачу також у строк, визначений цим договором, надається виписка з рахунку/рахунків (за їх наявності), у якій зазначаються: стан рахунку на певну дату, оборот коштів на рахунку за період часу, за який зроблена виписка з рахунку (з описом проведених операцій), баланс рахунку на початок періоду, за який зроблена виписка, баланс рахунку на кінець періоду, за який зроблена виписка, дати і суми здійснення операцій за рахунком споживача, застосована до проведених споживачем операцій процентна ставка, будь-які інші платежі, застосовані до проведених споживачем операцій за рахунком, та/або будь-яка інша інформація, передбачена договором про споживчий кредит. Положеннями абзацу 3 частини четвертої\~статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» кредитодавцю забороняється встановлювати в договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього\~Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною. Згідно із цим Законом послуга це діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб; споживчий кредит це кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції (пункти 17 і 23 статті 1). Отже, послугою з надання споживчого кредиту є діяльність банку або іншої фінансової установи з передачі споживачу коштів на придбання продукції для його особистих потреб, а тому встановлення кредитором будь-яких зборів, відсотків, комісій, платежів за інші дії, ніж надання коштів на придбання продукції, є незаконним, а такі умови споживчого кредиту є нікчемними і не потребують визнання недійсними. Такий правовий висновок, викладений Верховним Судом України у постанові від 06 вересня 2017 року по справі N 6-2071цс16, у справі №194/1387/19. Також Верховний Суд України у постанові від 16 листопада 2016 року у справі №6-1746цс16 вказав, що відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року №168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо). Вказане відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду від 11.03.2020 року у справі №708/195/19. Пунктом 1.5 Договору №S01.00212.007563460 встановлено плату за обслуговування кредиту, що включає в себе серед іншого комісії за відкриття і ведення рахунку, за переказ коштів, приймання готівки, інші комісії позичальнику фактично було встановлено плату за надання інформації щодо кредиту, безоплатність надання якої прямо встановлена статтею 11 Закону України «Про споживче кредитування». Відповідно до частини п`ятої\~статті 12 Закону України «Про споживче кредитування»\~умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Згідно з частиною другою статті 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Враховуючи викладене, положення пункту 1.5 кредитного договору №S01.00212.007563460 від 08 лютого 2021 року щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредиту є нікчемними. За таких обставин, позов в частині стягнення комісії за обслуговування кредиту є необґрунтованим та безпідставним, у звязку з чим у цій частині позову слід відмовити. Викладені у відзиві доводи відповідача щодо непідписання кредитних договорів неотримання кредитних коштів, періоду нарахування відсотків, неналежності розрахунку заборгованості як доказу, непідтвердження позивачем переходу до нього права вимоги за спірними кредитними договорами та інші суд відхиляє, оскільки вони повністю спростовані наданими позивачем документами. Жодних доказів на підтвердження своїх заперечень відповідач [PERSON] не надав, клопотань про їх витребування не заявляв. Розподіляючи судові витрати, суд зазначає таке. Згідно з частиною першою\~статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки на користь позивача підлягає стягненню 55\~223 гривні 68 копійок кредитної заборгованості, що є 77,9% від суми пред`явленого позову (70885 гривень 68 копійок), то з [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню 2090 гривень 83 копійки судового збору (2684х77,9:100).

Outcome: partial