Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-15 00:00:00

У листопаді 2023 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , мотивуючи його тим, що 24 вересня 2004 року, вона уклала шлюб із [PERSON] , який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Червоноармійського районного управління юстиції Житомирської області. Від шлюбу у них [INFO] народилася донька [PERSON] . 23 липня 2021 року шлюб між нею і відповідачем було розірвано. 25 червня 2021 року Червоноармійським районним судом винесено судовий наказ про стягнення з відповідача аліментів на неповнолітню дитину до досягнення дитиною повноліття. [INFO] дочка досягла повноліття і відповідно стягнення аліментів було припинено. У серпні 2022 року донька [PERSON] вступила на навчання до Хмельницького національного університету, денної форми навчання. Навчання потребує додаткових коштів та витрат, а саме на : оплату за гуртожиток, проїзд , харчування, купівлю підручників, канцелярських товарів, одягу та інше. Вона на даний час не працює, а повнолітня дочка потребує подальшої матеріальної допомоги на утримання, у зв"язку з тим, що продовжує навчання. Угоди з відповідачем про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Вона вважає, що матеріальне становище відповідача дозволяє утримувати повнолітню доньку, яка продовжує навчання. Враховуючи вищевикладене,просила постановити рішення, яким стягнути з [PERSON] , [INFO] , на її користь аліменти на утримання повнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , що продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня пред"явлення позову до суду і до закінчення дочкою терміну навчання, але не пізніше ніж до досягнення нею 23-річного віку. Ухвалою судді від 07.12.2023 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач надала суду письмову заяву, у якій просила розглядати справу без її участі та без участі її представника, позов підтримали у повному обсязі та просили його задовольнити. Відповідач подав на адресу суду заяву відзив на позов, у якому не визнав позовні вимоги та просив у задоволенні позову відмовити, оскільки він добровільно надає кошти дочці. У своїх поясненнях у судовому засіданні 16.02.2024 відповідач позов визнав частково. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення відповідача та свідка, суд дійшов наступного висновку. Статтями 1, 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Судом встановлено та вбачається з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 03 лютого 2005 року, що батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] . (а.с.5) Відповідно до витягу про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб №1793 від 20.11.2023, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] проживають та зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . (а.с.9) З довідки № 650 від 22.11.2023 вбачається, що [PERSON] навчається на 2 курсі денної форми Хмельницького національного університету. Бюджет. Середня освіта. Фізична культура. Термін навчання з 19 вересня 2022 по 30 червня 2026 року. (а.с.4) Згідно судового наказу Червоноармійського районного суду Житомирської області від 25.06.2021, з [PERSON] , [INFO] , стягнуто аліменти на користь [PERSON] на неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] , в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 16.06.2021 і до повноліття дитини. (а.с.14) Відповідно до відповіді на запит Головного управління ДПС у Житомирської області від 30.01.2024 № 0630-2024-0000232 щодо отримання відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору за період з першого кварталу 2023 року по третій квартал 2023 року, дохід [PERSON] становить -312 715,44 грн., а [PERSON] - 8944,10 грн..(а.с.70-71) Згідно наказу начальника ЖТЦК та СП Житомирської області за №18 від 21.01.2023 [PERSON] призвано на військову службу. Як показала у судовому засіданні допитана у якості свідка дочка учасників справи- [PERSON] , вона є студентом другого курсу ХМНУ. Навчається на денній формі навчання, на державному бюджеті, проживає у гуртожитку. Термін навчання до червня 2026 року. Як зазначила свідок її матір перебуває у Польщі, де працює та щомісячно надає їй матеріальну допомогу у розмірі 5 тисяч гривень. Батько також надає їй матеріальну допомогу, але це носить не постійний характер. Так, у листопаді 2023 року батько надіслав їй сім тисяч грн., а у грудні 2023 -двадцять тисяч грн. Свідок вважає правильним стягувати з відповідача аліменти на період її навчання за рішенням суду . Відповідно до статті 53 Конституції України кожен має право на освіту. Повна загальна середня освіта є обов`язковою. Держава забезпечує доступність і безоплатність дошкільної, повної загальної середньої, професійно-технічної, вищої освіти в державних і комунальних навчальних закладах; розвиток дошкільної, повної загальної середньої, позашкільної, професійно-технічної, вищої і післядипломної освіти, різних форм навчання; надання державних стипендій та пільг учням і студентам. Громадяни мають право безоплатно здобути вищу освіту в державних і комунальних навчальних закладах на конкурсній основі. Право особи на освіту може реалізовуватися шляхом її здобуття на різних рівнях освіти, у різних формах і різних видів, у тому числі шляхом здобуття дошкільної, повної загальної середньої, позашкільної, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти та освіти дорослих (частина третя статті 3 Закону України «Про освіту»). Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до частини восьмої та дев`ятої статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності відповідно до моральних засад суспільства. Згідно з ч.2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Частинами 1, 2ст. 155 СК України визначено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають грунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати (стаття 198 СК України). Відповідно до ч.1ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. За правилами статті 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. У частині першій статті 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Тож стягнення із батьків аліментів на утримання повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, є одним із механізмів забезпечення реалізації особою права на освіту, який узгоджується із соціальною спрямованістю держави та моральними засадами суспільства. Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення ними повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Верховний Суд у постанові від 17 квітня 2019 року у справі № 644/3610/16 (провадження № 61-12782св18) зробив висновок про те, що Сімейним Кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків, брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Також при визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. У постанові від 16 лютого 2022 року у справі № 381/2423/20 (провадження № 61-17937св21) Верховний Суд зазначив, що стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, потрібних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199,200,201 цього Кодексу). Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, існує незалежно від форми навчання. При визначенні розміру аліментів потрібно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Приписи цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд вважає встановленим той факт, що у зв`язку з навчанням дочка учасників справи потребує матеріальної допомоги, яку мають надавати як позивач, так і відповідач. Із матеріалів справи вбачається, що у дочки сторін не існує будь-якого доходу, вона не має можливості працювати у зв`язку із денною формою навчання, перебуває на повному утриманні матері. Судом встановлено, що позивач (мати) несе витрати пов`язані з навчанням дочки. Проте, доказів на підтвердження вартості витрат, пов`язаних з навчанням (вартості підручників, посібників для навчання, вартості іншого приладдя, проїзду до навчального закладу), позивач не надала. Досліджуючи такий критерій як матеріальне становище платника аліментів та стягувача, суд враховує, що відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерело/суми нарахованого доходу, податку та військового збору станом на 16.02.2024 р. за період з першого кварталу 2023 року по третій квартал 2023 року дохід відповідача [PERSON] становить -312 715,44 грн.. Дохід позивача [PERSON] за період з першого кварталу 2023 року по третій квартал 2023 року в цілому становить 8944,10 грн..Доказів того, що відповідач отримує інший дохід, ніж той, що надано до суду, матеріали справи не містять. Виходячи із загальновідомих потреб у необхідності купівлі продуктів харчування, одягу, засобів догляду, ліків, оплати за користування мобільним зв`язком, інтернетом, зважаючи неможливість працювати у зв`язку із навчанням на денному відділенні, очевидно, що дочка сторін на даний час потребує допомоги від батьків. Відповідач може надавати допомогу дочці, оскільки він є військовослужбовцем та отримує грошове забезпечення, до досягнення дочкою повноліття сплачував аліменти в розмірі частки доходів. А тому, враховуючи матеріальне становище як позивача так і платника аліментів, який проходить службу в ЗСУ під час війни , відсутність на утриманні відповідача інших неповнолітніх дітей, останній є працездатною особою, не є пенсіонером та не є особою з інвалідністю, відсутність доказів спроможності надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої дочки, з урахуванням даних ДПІ Головного управління ДПС у Житомирській області про доходи позивача та відповідача за період з першого по третій квартал 2023 року, а також відсутність доказів про розмір витрат на дочку, у зв`язку із навчанням та виходячи із реалій сьогодення та забезпечення балансу інтересів як одержувача, так і платника аліментів, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання повнолітньої дочки [PERSON] , яка продовжує навчання у розмірі 1/6 частки усіх видів доходів відповідача щомісячно, на період навчання, до досягнення дочкою 23 років , що на думку суду , є необхідним та достатнім для утримання дочки сторін , а пред`явлений позивачем позов про стягнення аліментів підлягає частковому задоволенню. Аліменти стягуються судом саме на час навчання, тривалість якого може змінюватися (зокрема у випадку відрахування з ВНЗ чи інших підстав) та буде контролюватися в межах процедури виконавчого провадження, а встановлений судом період стягнення аліментів до 23-річчя дитини, є преклюзивним та має на меті захист прав відповідача у випадку продовження навчання дитини після досягнення нею вказаного віку (постанова Верховного Суду від 08.02.18 у справі № 205/1302/16-ц). Згідно із ч. 1ст. 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Пунктом першим частини першої статті 430 ЦПК України визначено, що суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Крім того, оскільки аліменти стягнуться у зв`язку із навчанням дочки учасників справи у Хмельницькому національному університеті з 19 вересня 2022 по 30 червня 2026 року, суд стягує аліменти до закінчення навчання , тобто до 30.06.2026. Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору,суд відповіднодо ч.1ст.141 ЦПК України стягує із відповідача 1073,60 грн. судового збору на користь держави.

Outcome: partial