Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-20 00:00:00

Позивач звернувся до Деснянського районного суду міста Києва з позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості. На обґрунтування заявлених вимог позивач у позовній заяві зазначає, що власниками квартир та нежитлових приміщень багатоквартирних будинків [ADDRESS] , [ADDRESS] відповідно до ЗУ «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» створено та зареєстровано 30.05.2016 ОСББ «Прип`ять-30». Квартира [ADDRESS] не приватизована. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] зареєстровані за вище вказаною адресою та користуються квартирою [ADDRESS] , але оплату внесків з утримання багатоквартирного будинку не здійснюють. За період з січня 2020 року по жовтень 2023 року відповідачами не сплачено кошти за надані позивачем послуги. У зв`язку з чим, утворилася заборгованість за утримання будинку в розмірі 15836,09 грн. У зв`язку з чим позивач звертається до суду з даним позовом, в якому просить стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на свою користь заборгованість по внескам на управління будинку та прибудинкової території в сумі 15836,09 грн., інфляційні витрати за весь час прострочення в сумі 5278,48 грн., 3% річних від простроченої суми в розмірі 1373,07 грн., а також витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви в розмірі 2684,00 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 3200,00 грн. На виконання вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України 10.11.2023 судом направлено запит до Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Деснянського району Деснянської районної у місті Києві державної адміністрації, щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Згідно з відповіді на запит від 22.11.2023 № 102/28/1607 наданої Відділом з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Деснянського району Деснянської районної у місті Києві державної адміністрації, за адресою: [ADDRESS] зареєстровано 5 осіб, з них: [PERSON] , [INFO] зареєстрований з 11.01.1989 по теперішній час, [PERSON] , [INFO] зареєстрована з 11.01.1989 по теперішній час, [PERSON] , [INFO] зареєстрована з 16.09.1993 по теперішній час. Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 29.11.2023 відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 18.12.2023 через систему «Електронний суд» подана представником ОСББ «Прип`ять-30»- адвокатом Пановою І. Ю. заява про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. Відповідно до якої, позивач просить стягнути з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь ОСББ «Прип`ять-30» витрати на правничу допомогу адвоката в розмірі 3200,00 грн. На адресу Деснянського районного суду міста Києва від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у відсутність сторони позивача, позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у судове засідання не з`явилися, про час та місце судового розгляду повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відповідачі не скористалися процесуальним правом подачі Відзиву на позовну заяву, а також доказів на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності з повідомленням причин неявки, ненадання відповідачем відзиву на позовну заяву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищевикладене, відповідно до ч.3 ст. 211, ч.4 ст.223, ч.1 ст.280, ст.281 ЦПК України, суд ухвалив розглядати справу за відсутності Відповідачів на підставі наявних у ній даних і доказів та ухвалити заочне рішення. Через неявку в судове засідання учасників справи, судом у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові матеріали справи та докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Згідно з відповіді КП КМР «КМ БТІ» від 31.10.2023 №062/14-14322 (И-2023), за даними реєстрових книг КП КМР «КМ БТІ» реєстрація права власності на об`єкт нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] відсутня (а.с.11). З відповіді Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Деснянського району Деснянської районної у місті Києві державної адміністрації від 22.11.2023 № 102/28/1607 вбачається, що за адресою: [ADDRESS] зареєстровано 5 осіб, з них: [PERSON] , [INFO] зареєстрований з 11.01.1989 по теперішній час, [PERSON] , [INFO] зареєстрована з 11.01.1989 по теперішній час, [PERSON] , [INFO] зареєстрована з 16.09.1993 по теперішній час. (а.с. 43). Отже, відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] є споживачами житлово-комунальних послуг в квартирі [ADDRESS] . Судом встановлено, що 30.05.2016 за рішенням співвласників квартир та нежитлових приміщень багатоквартирних будинків [ADDRESS] , [ADDRESS] , створено та зареєстровано ОСББ «Прип`ять-30», що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань. ОСББ ««Прип`ять-30» діє на підставі Статуту, у відповідності до якого Об`єднання створено власниками квартир та нежитлових приміщень багатоквартирних будинків [ADDRESS] , [ADDRESS] . Відповідно до п. 2.1 розділу ІІ Статуту ОСББ «Прип`ять-30» метою створення об`єднання забезпечення реалізації прав свівласників будинку на володіння та користування спільним майном співвласників; забезпечення належного утримання будинку та прибудинкової території; сприяння співвласниками будинку в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обгрунтованими цінами; забезпечення виконання співвласниками будинку своїх зобов`язань пов`язаних з діяльністю об`єднання. Протоколом № 2 зборів уповноважених представників та членів правління ОСББ «Прип`ять-30» від 01.06.2023 затверджено рішення щодо основного Кошторису 2023/2024 роки, згідно якого тариф внесків співвласників 1 поверху залишився 6 грн.50 коп. за кв.метр, тариф для 2-9 поверхів - 7 грн. Відповідно до розрахунку по внесках на утримання будинку та прибудинкової території по особовому рахунку № [NUMBER] ( [NUMBER] ) по квартирі [ADDRESS] , заборгованість відповідачів з 01.01.2020 по 01.11.2023 складає 15836,09 грн. Відповідно до ст. 179 ЖК України користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Пунктом 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою КМ України №45 від 24.01.2006, встановлено, що власник та наймач (орендар) квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги. Статтею 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені обов`язки споживача житлово-комунальних послуг. Зокрема, обов`язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 25 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» управитель зобов`язаний забезпечувати експлуатацію будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд та об`єктів благоустрою, розташованих на прибудинкових територіях згідно з умовами укладених договорів, стандартами, нормативами, нормами і правилами; вимагати своєчасної і в повному обсязі оплати наданих житлово-комунальних послуг від споживачів. З огляду на те, що зобов`язання по оплаті вартості житлово-комунальних послуг покладається на споживача законом, відсутність оформленого між сторонами письмового договору на надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживачів від оплати таких послуг (постанова Верховного Суду України від 30.10.2013 у справі № 6-59цс13). Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За приписами ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, ураховуючи порушення відповідачами виконання зобов`язань по сплаті щомісячних внесків на утримання будинку та прибудинкової території, суд визнає правомірною вимогу позивача щодо стягнення з відповідачів на користь позивача втрат від інфляції, а також 3% річних від простроченої суми заборгованості. Так, позивачем у зв`язку із порушенням відповідачами виконання зобов`язань нараховано інфляційні втрати у розмірі 5278,48 грн. та 3 % річних у розмірі 1373,07 грн. Вирішуючи питання стягнення з відповідачів інфляційних втрат та 3 % річних у заявленому позивачем розмірі, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Відповідно ст. 4 ЦК України, актами цивільного законодавства, серед іншого, є постанови Кабінету Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2022 № 206 встановлено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги; припинення/зупинення надання житлово-комунальних послуг населенню у разі їх неоплати або оплати не в повному обсязі. Відповідно до п. 2 вищевказаної постанови, постанова набирає чинності з дня її опублікування і застосовується з 24 лютого 2022 року. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення індексу інфляції та 3 % річних слід задовольнити частково. Зокрема, з відповідачів на користь позивача підлягає солідарному стягненню інфляційні втрати за період часу з 01.01.2020 по 23.02.2022 у розмірі 3037,04 грн. та 3 % річних за період часу з 01.01.2020 по 23.02.2022 у розмірі 683,78 грн. Зважаючи на викладене вище, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме шляхом солідарного стягнення з відповідачів на користь позивача заборгованість по внесками на утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 15836,09 грн., інфляційних втрат у розмірі 3037,04 грн. та 3 % річних у розмірі 683,78 грн., а всього суми 19556,91 грн. За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Щодо витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3200,00 грн., слід зазначити наступне. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно положень частин 1, 2 статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. (ч. 3 ст. 137 ЦПК України) Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Витрати на правову допомогу, які мають бути документально підтверджені та доведені, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі. Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Судом встановлено, що професійну правничу допомогу позивачу надавав адвокат Панова І. Ю. на підставі договору (угоди) про надання правничої допомоги від 11.10.2023 укладеного між адвокатом Пановою І. Ю. та ОСББ «Прип`ять - 30». На підтвердження розміру понесених судових витрат на правничу допомогу в розмірі 3200,00 грн представник позивача адвокат Панова І. Ю. подала такі докази: Договір (угода) про надання правничої допомоги від 11.10.2023; додаткова угода №2 до договору (угоди) про надання правничої допомоги від 11.10.2023; цивільно-правовий договір №1/10/23, акт приймання-передачі виконаних робіт від 20.10.2023; платіжна інструкція №1748 від 20.10.2023 на суму 3200,00 грн. Надавши оцінку наданим позивачем доказам на підтвердження відшкодування понесених судових витрат, суд дійшов висновку про достатність правових підстав для солідарного стягнення з відповідачів на користь позивача витрат на правничу допомогу у розмірі 3200,00 грн. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 141 ЦПК України у разі часткового задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Загальна сума задоволених вимог позивача складає 19556,91 грн. (19556,91*100:22487,64=86,97%) та з відповідачів підлягає солідарному стягненню судовий збір на користь позивача в сумі 2334,27 грн. (2684*86,97:100=2334,27). Відповідно до ст. ст. 133, 141 ЦПК України з відповідачів підлягає солідарному стягненню судовий збір на користь позивача у розмірі 2334,27 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial