Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] помер [PERSON] , який до дня смерті проживав за адресою: [ADDRESS] . Після смерті спадкодавця залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 1,5753 гектарів, що розташована за адресою: [ADDRESS] , ділянка № [NUMBER] (один), кадастровий номер: 5121080700:01:001:0078, та земельну ділянку, площею 5,5895 гектарів, що розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер: 5121080700:01:001:0052, яку померлий заповідав йому згідно заповіту, посвідченого 28 вересня 2016 року приватним нотаріусом Біляївського районного нотаріального округу Одеської області Зезиком В.А. (реєстровий № 1401). У зв`язку з тим, що зі спадкодавцем вони є далекими родичами та проживали в різних населених пунктах, йому не було відомо про дату смерті [PERSON] . Про смерть спадкодавця він дізнався лише влітку 2023 року, коли звернувся до Вигодянської сільської ради Одеського району Одеської області з інших питань. Одразу після виявлення смерті [PERSON] та заповіту він звернувся із заявою про прийняття спадщини за заповітом до приватного нотаріуса Одеського районного нотаріального округу Одеської області Зезика В.А. Проте у прийнятті заяви йому було відмовлено (лист-відмова № 118/01-16 від 09 серпня 2023 року) у зв`язку із пропуском встановленого законодавством строку на прийняття спадщини (шість місяців). При цьому йому було роз`яснено, що питання про визначення додаткового строку для подання заяви може бути вирішено судом. Тому позивач змушений звернутись до суду з відповідною позовною заявою. 11 січня 2024 року було відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання, витребувано копію спадкової справи після смерті [PERSON] (а.с.16). Позивач в судове засідання не з`явився, але надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, на задоволенні позову наполягав та просив його задовільнити (а.с.20). Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду невідомі, викликався до суду судовою повісткою на адресу яка вказана у справі про, що свідчить у справі поштове повідомлення (а.с.30). Суд дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] . За життя померлий склав заповіт від 07.02.2022 року в якому заповів [PERSON] , [INFO] належний [PERSON] належну йому земельну ділянку, площею 1,5753 гектарів, що розташована за адресою: [ADDRESS] , ділянка № [NUMBER] (один), кадастровий номер: 5121080700:01:001:0078, та земельну ділянку, площею 5,5895 гектарів, що розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер: 5121080700:01:001:0052 (а.с.7). Таким чином, про заповіт позивач дізнався влітку 2023 року. З метою реалізації своїх спадкових прав, позивач звернулась до приватного нотаріуса Одеського районного нотаріального округу із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] однак нотаріус листом від 09.08.2023 року №118/01-16 відмовив у прийняті заяви про прийняття спадщини з причини пропуску строку для прийняття спадщини та роз`яснив його право звернення до суду з питань продовження пропущеного строку (а.с.9). З витребуваної судом інформації від приватного нотаріуса Одеського районного нотаріального округу, щодо спадкової справі після смерті [PERSON] , приватний нотаріус листом №4/01-16 від 16.01.2024 року повідомив, що спадкова справа щодо майна померлого [INFO] гр. [PERSON] ним не заводилась (а.с.21). Згідно довідки виданої виконкомом Вигодянської сільської ради від 25.08.2023 року №845 в тому, що гр. [PERSON] , був зареєстрований по день смерті, [INFO] за адресою: [ADDRESS] (а.с.8). Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до частини першої статті 1269, частини першої статті 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини Відповідно до статті 1217, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно статті 1222, 1223 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємцями за заповітом можуть бути юридичні особи та інші учасники цивільних відносин (стаття 2 цього Кодексу). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. За життя [PERSON] склав заповіт, зареєстрований в реєстрі №1401, посвідчений приватним нотаріусом Біляївського районного нотаріального округу Одеської області Зезиком В.А. Відповідно до статей 1233, 1234, 1235, 1236 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251 - 1252 цього Кодексу. Зі змісту заповіту вбачається, що спадкодавець [PERSON] зробив розпорядження щодо належного йому майна, яке він заповів [PERSON] . Заповіт підписаний власноруч заповідачем. Проте, [PERSON] не знав про відкриття спадщини, а ні нотаріус ні посадові особи органу місцевого самоврядування, уповноваженні на вчинення нотаріальних дій, не повідомили його про її відкриття, а тому у встановлений законом строк не звернувся з заявою про прийняття спадщини. Строк для прийняття спадщини закінчився. Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України N 7 від 30 травня 2008 р. "Про судову практику у справах про спадкування" особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. У разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини спадкоємці звертаються до суду. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини із поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Пленум Верховного Суду України в п. 24 своєї постанови від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснив, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають. Судом встановлено, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась. За наведених обставин суд вважає, що позивач строк для прийняття спадщини був пропущений з поважних причин, а тому відповідно до ст. 1272 ЦК України йому необхідно визначити додатковий строк в два місяці, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: approved