Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-19 00:00:00

Позивач - [PERSON] , звернувся до суду із позовом до [PERSON] , третя особа - приватний нотаріус Бардінова Вікторія Володимирівна, про визнання права власності в порядку спадкування. Позов обґрунтовує тим, що він - [PERSON] , є сином померлої [INFO] [PERSON] . За життя [PERSON] уклала заповіт серія ННХ № 909914 від 07.08.2019 який зареєстровано в реєстрі № 847 згідно якого все майно, яке належало їй на праві власності, заповіла [PERSON] . У листопаді 1997 року на підставі Закону України № 2482-XII від 19.06.1992 "Про приватизацію державного житлового фонду" була приватизована квартира за адресою [ADDRESS] , власниками якої є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло № [NUMBER] від 05.11.1997. Водночас згаданим свідоцтвом про право спільної власності не було визначено розміри часток кожного власника. У квітні 2002 року [PERSON] було подаровано [PERSON] свою 1/3 частку квартири за адресою [ADDRESS] , що підтверджується договором дарування від 10.04.2002 посвідчений 4-ю Полтавською держнотконторою від 10.04.2002р. №2-991 та свідоцтвом про реєстрацію права власності на нерухому майно. Згідно матеріалів Полтавського бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» станом на 31.12.2012 р. в реєстровій книзі № 119 за реєстровим № 16327 зареєстровано право власності на квартиру за адресою [ADDRESS] за громадянами: [PERSON] 1/3 часки на підставі договору дарування посвідчений 4-ю Полтавською держнотконторою від 10.04.2002р. №2-991; [PERSON] та [PERSON] 2/3 часки на підставі свідоцтва про право власності видане відділом приватизації житла від 05.11.1997, що підтверджується листом (довідкою) приватного підприємства Полтавського бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» № 8220 від 26.10.2022. У жовтні 2022 року у зв`язку із смертю [PERSON] позивач у встановленому законом порядку звернувся до приватного нотаріуса Бардінової Вікторії Володимирівни із заявою про прийняття спадщини, в подальшому Нотаріусом до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №70257573 від 06.10.2022 року. У червні 2023 року позивач отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій Нотаріуса за вих. № 128/02-31 від 03.06.2023, якою відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частку зазначеної квартири після смерті [INFO] [PERSON] , через відсутність визначених часток права власності на 2/3 квартири яка належить померлій [PERSON] та [PERSON] .. Таким чином позивач зазначає, що прийнявши спадщину він не має можливості, набути її в порядку, передбаченому ст. 1298 ЦК України, шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті матері, оскільки у свідоцтві про право власності на житло не визначені частки кожного із співвласників тим самим створюючи йому перешкоди у реалізації спадкових прав та порушує його права наслідування та право власності. Враховуючи вищевикладене, позивач просить визначити за померлою [INFO] [PERSON] 1/3 частину у праві спільної часткової власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 05.11.1997 у зв`язку з приватизацією; визначити за [PERSON] 1/3 частину у праві спільної часткової власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 05.11.1997 у зв`язку з приватизацією; визначити за померлою [INFO] [PERSON] 1/3 частину у праві спільної часткової власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] на підставі договору дарування серія АЕР № 787161 від 10.04.2002; визначити за ним - [PERSON] 2/3 частки у праві спільної часткової власності в порядку спадкування за заповітом після померлої [INFO] [PERSON] на квартиру за адресою: [ADDRESS] . У судовому засіданні позивач викладені в позовній заяві обставини підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, надіслав клопотання про розгляд справи за його відсутності, проти позову не заперечував. Третя особа - приватний нотаріус Бардінова Вікторія Володимирівна у судове засідання не з`явилась, направила до суду заяву, у якій просила розгляд справи здійснювати без її участі. Суд, заслухавши позивача, повно та всебічно дослідивши надані докази, приходить до наступних висновків. Відповідно до ст.ст.12,13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Позивач - [PERSON] , [INFO] , є сином померлої [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . За життя, 07.08.2019 року, [PERSON] склала заповіт, згідно якого все належне їй майно заповідала повністю сину - [PERSON] , що підтверджується копією заповіту від 07.08.2019 року, зареєстрованого в реєстрі за № 847. 05 листопада 1997 року на підставі Закону України № 2482-XII від 19.06.1992 "Про приватизацію державного житлового фонду" була приватизована квартира за адресою [ADDRESS] , власниками якої є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло № [NUMBER] від 05.11.1997 року. Вказаним свідоцтвом розмір часток зазначеної квартири між співвласниками визначено не було. 10 квітня 2002 року [PERSON] було подаровано [PERSON] свою 1/3 частку квартири за адресою [ADDRESS] , що підтверджується договором дарування серія бланку АЕР №787161 від 10.04.2002 посвідчений 4-ю Полтавською держнотконторою від 10.04.2002 р. № 2-991 та Свідоцтвом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, номер витягу 5570369, реєстраційний номер 8627498, номер запису 16327, в книзі 119. Згідно матеріалів Полтавського бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» від 26.10.2022 року №8220, станом на 31.12.2012 р. в реєстровій книзі №119 за реєстровим №16327 зареєстровано право власності на квартиру за адресою [ADDRESS] за громадянами: [PERSON] 1/3 частки на підставі договору дарування посвідчений 4-ю Полтавською держнотконторою від 10.04.2002р. № 2 -991; [PERSON] та [PERSON] 2/3 часки на підставі свідоцтва про право власності видане відділом приватизації житла від 05.11.1997, що підтверджується листом (довідкою) приватного підприємства Полтавського бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» № 8220 від 26.10.2022 року. Відповідно до п. 5 постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними. Згідно ч. 2 ст. 8 Закону №2482-XI передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку). Аналізуючи вищевказані норми, можна дійти висновку, що відповідно до Закону №2482-ХІ в осіб, які приватизували житло (квартиру) виникає право спільної сумісної власності. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" в разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. У разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності. У пункті 3.4. листа Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду справ про спадкування" зазначено, що відповідно до ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. Відповідно до ч.1 ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Частиною 1 статті 368 ЦК України визначено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. В ст. 356 ЦК України зазначено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Статтею 357 ЦК України передбачено, що частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Згідно положень статті 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. Суд вважає можливим визнати за [PERSON] 2/3 часток квартири за адресою [ADDRESS] . Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені. Згідно ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). В статті 1218 ЦК України вказано, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ст.1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Статтею 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти. Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. З огляду на вищезазначені норми а також належні та допустимі докази у справі, суд зазначає, що позовні вимоги позивача в частині визнання за ним - [PERSON] 2/3 частки у праві спільної часткової власності в порядку спадкування за заповітом після померлої [INFO] [PERSON] на квартиру за адресою: [ADDRESS] - підлягають задоволенню. В той же час, суд зазначає, у позовних вимогах стосовно визначення за [PERSON] 1/3 частину у праві спільної часткової власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 05.11.1997 у зв`язку з приватизацією, - слід відмовити, оскільки вказані позовні вимоги не стосуються обсягу прав позивача, способи захисту яких передбачено ст.16 ЦК України, а стосуються іншої особи, що має власні цивільні права та обов`язки, а відтак - наділений можливістю самостійного звернення до суду у встановлених законом випадках. З огляду на вищевикладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Питання про судові витрати суд вирішує відповідно до положень ст.141 ЦПК України. Оскільки позивач відмовився від відшкодування судових витрат відповідачем [PERSON] , то суд вважає можливим не відшкодовувати витрати.

Outcome: partial