Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-18 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла позовна заява [PERSON] , в інтересах якої діє [PERSON] , до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання. Позов мотивовано тим, що 23.11.2007 року між сторонами спору був розірваний шлюб. Під час перебування у шлюбі у них народився син [PERSON] , [INFO] . На даний час синові виповнилось 18 років стягнення аліментів на його утримання з відповідача припинилося. Однак, син навчається у Вінницькому національному технічному університеті, проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. У зв`язку з продовженням навчання повнолітнього сина з`явилися додаткові витрати на проїзд дитини до навчальної установи, на навчальну літературу та на інші предмети, необхідні для здобуття освіти. Відповідач по справі є фізично здоровий, має дохід, однак, не бажає добровільно сплачувати аліменти на утримання сина у період його навчання. Враховуючи вищевикладене, позивач просить суд, стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , який навчається у Вінницькому національному технічному університеті, в розмірі частини від всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення [PERSON] 23 років. Ухвалою суду\~від 02.01.2024\~року відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням (викликом) осіб з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив. Відзиву на позов до суду не надійшло. 16.01.2024 року на адресу суду від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач зазначив, що позовні вимоги визначає частково, а саме не заперечує щодо стягнення з нього аліментів на утримання повнолітнього сина у розмірі частки від його доходу, однак в частині стягнення витрат на правову допомогу просив задовольнити частоково у розмірі 500,00 грн. В судове засіданні сторони не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлялись належним чином. Представник позивачки [PERSON] подала до суду заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила задовольнити. Просила суд не зменшувати розмір правової допомоги та стягнути з відповідача судові витрати у розмірі 2\~000,00 грн. Відповідач у відзиві на позовну заяву просив суд провести розгляд справи у його відсутність. Судом по справі встановлені наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що згідно із Свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, батьками [PERSON] , [INFO] , записані [PERSON] та [PERSON] (а.с. 5 зворот). Відповідно до Договору №0421019 від 05.08.2021 року [PERSON] навчається у Вінницькому національному технічному університеті. Строк навчання з 01.09.2021 року по 30.06.2025 року (а.с.7-8). Згідно довідки №386 від 25.12.2023 року, [PERSON] є студентом ФІТКІ, денної контрактної форми навчання, 3 курсу Вінницького національного технічного університету (а.с.9). Згідно Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 09.10.2018 року позов задоволено. Вирішено стягнути з [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний № [NUMBER] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] , аліменти на користь [PERSON] , [INFO] , на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) [PERSON] , щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 05.05.2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Стягнути з [PERSON] 704, 80 гривень судового збору в дохід держави (а.с.9 зворот-10). 12.05.2022 року старшим державним виконавцем Першого відділу державної виконавчої служби у м.Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) винесено постанову про закінчення виконавчого провадження (а.с.11 зворот 12). Відповідно до ч.1 ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим\~потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Оскільки [PERSON] навчається на денній формі навчання працевлаштуватись для отримання доходу не має можливості. Згідно із ч. 3 ст. 199 СК право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують\~навчатися, а також той із батьків,\~з яким вони проживають. У разі заявлення позову одним із батьків, суд може залучити до участі у справі (якщо залежно від її обставин визнає необхідним) повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися і на користь яких у зв`язку з цим стягуються аліменти. Відповідно до ч.1 ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку\~(доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїм дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином (ч.2 ст.200 СК України). Як визначено у п. 20 постанови Пленуму ВСУ №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При визначені розміру аліментів, суд враховує матеріальний стан позивачки, чи дійсно її повнолітній син потребує матеріальну допомогу від батька, а також особу відповідача. З огляду на викладене вище, враховуючи, що повнолітній [PERSON] потребує матеріальної допомоги у період його навчання, проживає разом з матір`ю, яка не змозі у повній мірі забезпечувати його матеріальні потреби самостійно, а також те, що відповідач не заперечує щодо задоволення позовних вимог, позовні вимоги позивача підлягають до задоволення. У відповідності до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави 1073, 60 грн. судового збору. Крім того, відповідно до ст. 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. Право сторони на відшкодування понесених витрат на оплату послуг адвоката вбачається з рішень Європейського суду з прав людини, практика якого в силу ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» та ч. 4 ст. 10 ЦПК України має використовуватись судами як джерело права, зокрема, п. 95 рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015 року, п.п. 34-36 рішення у справі "Гімайдуліна та інші проти України" від 10.12.2009 року, п. 80 рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006 року, п. 88 рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004 року. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1-3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Як передбачено ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 ЩЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Таку правову позицію щодо застосування норм права висловив Верховний Суд у постанові від 23 січня 2019 року по справі № 552/2145/16-ц. На підтвердження понесених витрат, представником позивача було надано ордер Серія АВ №1105573, платіжна інструкція №134888701 на суму 2\~000,00 грн. Тому, суд вважає, що представником позивача надано необхідні докази про понесення судових витрат в загальному розмірі 2 000,00 гривень. З огляду на зазначене, суд вважає, що заявлений розмір витрат на оплату послуг адвоката у цьому випадку є співмірним із складністю справи та обсягом виконаних робіт (наданих послуг), а також часом, витраченим на виконання цих робіт (послуг). За таких обставин, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, у зв`язку з чим, слід стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] понесені судові витрати у сумі 2 000,00 гривень на відшкодування витрат на правничу допомогу. На підставі викладеного та

Outcome: approved