Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-18 00:00:00

Звернувшись з цим позовом до суду, [PERSON] зазначив, що перебував у договірних відносинах із АТ «ПУМБ». Листом від 05.07.2023 року АТ «ПУМБ» його повідомлено про те, що Банком на підставі частини 1 ст. 15 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення», Положення про здійснення банками фінансового моніторингу, затвердженого постановою правління Національного банку України від 19 травня 2020 року №65, з урахуванням результатів здійснених заходів належної перевірки, моніторингу ділових відносин та фінансових операцій, 26 квітня 2022 року прийнято Рішення про відмову від підтримання ділових/ відмову в обслуговуванні шляхом розірвання ділових відносин/ розірвання договору у зв`язку з встановленням неприйнятно високого рівня ризику/ ненадання необхідних для здійснення належної перевірки документів чи відомостей неможливістю здійснення ідентифікації та/або верифікації, а також встановлення даних, що дають змогу встановити кінцевих бенефіціарних власників/подання недостовірної інформації/ подання інформації з метою введення в оману банк. Внаслідок прийнятого рішення про відмову достроково за ініціативою банку розриваються укладені договори банківського обслуговування/ депозитні (вкладні) договори та договори, укладені з метою отримання інших банківських послуг (продуктів), що не передбачають відкриття поточних рахунків, та закриваються поточні/ депозитні та інші рахунки після здійснення завершальних операцій. Запропоновано протягом 30 днів від дня відправлення повідомлення звернутися у відділення Банку із заявою про перерахування залишків коштів на рахунках на рахунок в інший банк. Позивач вважає такі дії банку протиправними з огляду на таке. [PERSON] зазначає, що статтею 203 ЦК України визначено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до частин першої, третьої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). За частинами першою та третьою статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. Згідно з пунктами 3 та 4 частини другої статті 1075 ЦК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) банк має право вимагати розірвання договору банківського рахунка, зокрема, у випадках, у випадках, передбачених законодавством, що регулює відносини у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення; в інших випадках, встановлених договором або законом. Відповідно до частини четвертої статті 1075 ЦК України банк може відмовитися від договору банківського рахунка та закрити рахунок клієнта у разі відсутності операцій за рахунком клієнта протягом трьох років підряд та відсутності залишку грошових коштів на цьому рахунку; за наявності підстав, передбачених Законом № 361-ІХ. Залишок грошових коштів на рахунку клієнта повертається клієнту. [PERSON] вказує про те, що банк на підставі п. 4-5 ч. 2 ст. 8 та ст. 11 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» не звертався до нього з проханням надати інформацію та підтверджуючі документи, на підставі яких ним здійснювалися операції, починаючи з 01 січня 2022 року, по належних йому рахунках/картках. Листом від 05.07.2022 року АТ «ПУМБ» йому було повідомлено про те, що Банком на підставі ч. 1 ст. 15 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення», Положення про здійснення банками фінансового моніторингу, затвердженого постановою правління Національного банку України від 19 травня 2020 року №65, з урахуванням результатів здійснених заходів належної перевірки, моніторингу ділових відносин та фінансових операцій, 01.11.2022 року прийнято рішення про відмову від підтримання ділових/ відмову в обслуговуванні шляхом розірвання ділових відносин/ розірвання договору у зв`язку з встановленням неприйнятно високого рівня ризику/ ненадання необхідних для здійснення належної перевірки документів чи відомостей неможливістю здійснення ідентифікації та/або верифікації, а також встановлення даних, що дають змогу встановити кінцевих бенефіціарних власників/подання недостовірної інформації/ подання інформації з метою введення в оману банк. Згідно з пунктом 39 частини першої статті 1 Закону № 361-ІХ (в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин) неприйнятно високий ризик - це максимально високий ризик, що не може бути прийнятий суб`єктом первинного фінансового моніторингу відповідно до внутрішніх документів з питань фінансового моніторингу. Відповідно до пункту 1 частини другої статті 6 Закону № 361-ІХ суб`єктами первинного фінансового моніторингу, зокрема, є банки. За частиною шостою статті 11 Закону № 361-ІХ суб`єкт первинного фінансового моніторингу має право витребувати, а клієнт, представник клієнта зобов`язані подати інформацію (офіційні документи), необхідну (необхідні) для здійснення належної перевірки, а також для виконання таким суб`єктом первинного фінансового моніторингу інших вимог законодавства у сфері запобігання та протидії. Згідно з частиною першою статті 15 Закону № 361-ІХ суб`єкт первинного фінансового моніторингу зобов`язаний відмовитися від встановлення (підтримання) ділових відносин/відмовити клієнту у відкритті рахунка (обслуговуванні), у тому числі шляхом розірвання ділових відносин, закриття рахунка/відмовитися від проведення фінансової операції у разі: - якщо здійснення ідентифікації та/або верифікації клієнта, а також встановлення даних, що дають змогу встановити кінцевих бенефіціарних власників, є неможливим або якщо у суб`єкта первинного фінансового моніторингу виникає сумнів стосовно того, що особа виступає від власного імені; - встановлення клієнту неприйнятно високого ризику або ненадання клієнтом необхідних для здійснення належної перевірки клієнта документів чи відомостей; - подання клієнтом чи його представником суб`єкту первинного фінансового моніторингу недостовірної інформації або подання інформації з метою введення в оману суб`єкта первинного фінансового моніторингу; - виявлення у порядку, встановленому відповідним суб`єктом державного фінансового моніторингу, що банк або інша фінансова установа, з якою встановлені кореспондентські відносини, є банком-оболонкою та/або підтримує кореспондентські відносини з банком-оболонкою; - якщо здійснення ідентифікації особи, від імені або в інтересах якої проводиться фінансова операція, та встановлення її кінцевого бенефіціарного власника або вигодоодержувача (вигодонабувача) за фінансовою операцією є неможливим. Тобто, банк зобов`язаний відмовитися від підтримання ділових відносин, у тому числі шляхом розірвання ділових відносин, закриття рахунка у разі встановлення клієнту неприйнятно високого ризику або ненадання клієнтом необхідних для здійснення належної перевірки клієнта документів чи відомостей. Водночас вказана стаття не свідчить про те, що наявність однієї з підстав розірвання ділових відносин - ненадання документів, виключає існування іншої - встановлення неприйнятно високого рівня ризику. Позивач зазначає, що Законом № 361-ІХ чітко передбачено випадки, коли факт ненадання документів зумовлює обов`язок суб`єкта первинного фінансового моніторингу встановити клієнту неприйнятно високий рівень ризику, зокрема, за приписами частини шостої статті 7 Закону № 361-ІХ суб`єкт первинного фінансового моніторингу зобов`язаний встановити неприйнятно високий ризик ділових відносин (фінансової операції без встановлення ділових відносин) стосовно клієнтів у разі: неможливості виконувати визначені цим Законом обов`язки або мінімізувати виявлені ризики, пов`язані з таким клієнтом або фінансовою операцією; наявності обґрунтованих підозр за результатами вивчення підозрілої діяльності клієнта, що така діяльність може бути фіктивною. Отже, в силу вимог законодавства про запобігання та протидію легалізації доходів банк наділений правом в односторонньому порядку відмовитися від ділових відносин з клієнтами з неприйнятно високим ризиком, в тому числі шляхом розірвання договорів. Водночас, право банку як суб`єкта первинного фінансового моніторингу відмовитися від договірних відносин шляхом розірвання договору банківського рахунка з підстав встановлення клієнту неприйнятно високого ризику за результатами оцінки чи переоцінки ризику не є необмеженим. Так, приписи статті 15 Закону 361-ІХ, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, наділяють банк правом відмовитися в односторонньому порядку від ділових відносин з клієнтами з неприйнятно високим ризиком, зокрема шляхом розірвання договорів, а тому у спірних правовідносинах, пов`язаних з фінансовим моніторингом, пріоритетним є застосування норм спеціального закону, до чого власне і відсилає пункт 3 частини другої статті 1075 ЦК України. При цьому, банк зобов`язаний підтвердити існування правових підстав для встановлення неприйнятно високого ризику. Позивач вважає, що відповідачем не доведено правові підстави для встановлення позивачу неприйнятно високого ризику. Посилання банку на висновок свого внутрішнього розслідування, який не може бути розголошений, без наведення конкретних обставин, які свідчать про наявність таких підстав, на його думку, є недостатнім. У зв`язку з викладеним, позивач просив суд визнати недійсним односторонній правочин про відмову від підтримання ділових відносин (відмову в обслуговуванні) шляхом розірвання ділових відносин (розірвання договору і закриття рахунків), що вчинений АТ «ПУМБ» на підставі рішення від 01 листопада 2022 року, відповідно до повідомлення від 20 червня 2023 року. Щодо підсудності цієї справи, позивач посилається на Закон України «Про захист прав споживачів» і його право звернутися до суду з цим позовом за зареєстрованим місцем його проживання на підставі ч.5 ст. 28 ЦПКУ України. Під час розгляду справи позивач, який приймав участь у розгляді справи в режимі відеоконференції, позовні вимоги підтримав і просив задовольнити. Представник відповідача АТ «ПУМБ» Квашнін М. позовні вимоги не визнав, зазначивши, що 15.06.2020 року позивач приєднався до умов Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, умови якого розміщено на сайті «ПУМБ» та на умовах якого відповідачу було відкрито рахунок N? [NUMBER] . В період з 16.05.2020 р. пo 28.09.2022 р. на вказаний рахунок позивача було зараховано: по сервісу P2P (переказ з картки на картку) 4 557 461,00 грн., внесено готівкою через касу - 799 066,00 грн., поповнено картку через ПТКС - 498 328, 00 грн. 14.09.2022 року на виконання положень п.п. 2, 4, 5 ч. 2 ст. 8 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» від 06 грудня 2019 року N?361-K (далі - Закон N?361-IX) і відповідно до п.п. 5.1.1. Розділу І ДКБО АТ «ПУМБ» направив на електронну адресу позивача лист з запитом відомостей та документів, що підтверджують джерела походження грошових коштів. 25.09.2022 року АТ «ПУМБ» отримав від позивача лист - відповідь на запит АТ «ПУМБ» від 14.09.2022 з поясненнями, в котрих позивач відмовився надавати АТ «ПУМБ» інформацію та документи,що підтверджують джерела походження коштів на його рахунок. 17.08.2022 року АТ «ПУМБ» отримано постанову від 16.08.2022 прокурора відділу Київської міської прокуратури Косса В.В. про здійснення тимчасового доступу до речей та документів стосовно позивача [PERSON] . Із змісту цієї постанови АТ «ПУМБ» стало відомо, що Київською міською прокуратурою здійснюється процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному проваджені N?12022100100000443 від 05.02.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.358, ч.3 ст.15, 4.3 ст. 190, 4.4 ст.190, ч.1 ст.258-5, 4.3 ст.361 КК України. В рамках досудового слідства встановлено, що, окрім іншого, з 2019 року позивач займався організацією отримання соціальних виплат для мешканців тимчасово окупованих територій Донецької області (пенсії, страхування на випадок інвалідності, виплати переселенцям тощо) без виїзду вказаних осіб на підконтрольну Уряду територію України, а в окремих випадках - щодо померлих на тимчасово окупованій території осіб, внаслідок чого державному бюджету України завдано значних збитків, більшу частину яких [PERSON] привласнив. Крім того, встановлено, що позивач підтримує контакти з мешканцями окупованих територій Донецької області, які належать до «органів влади» терористичної організації «ДНР». 09.01.2015 [PERSON] був призначений на посаду «судді Будьонівського міжрайонного суду м. Донецька «ДНР», де працював до 22.06.2016 року. 01.11.2022 року розпорядженням N?480-ФМ від 01.11.2022 АТ «ПУМБ» встановив неприйнятно високий рівень ризику та відмовився в підтриманні ділових відносин з позивачем. Крім того, листом від 01,11.2022 за вих. N?КНО - 09.3/179 АТ «ПУМБ» проінформував Державну службу фінансового моніторингу України про встановлення позивачу [PERSON] неприйнятно високого ризику та про відмову в підтриманні ділових відносин з клієнтом. 03.11.2022 року позивачем підписано заяву про зміну умов обслуговування за Договором комплексного банківського обслуговування та закриття рахунку в АТ «ПУМБ». На цей час рахунки позивача в АТ «ПУМБ» закриті. Залишок грошових коштів на рахушку позивача повернуто [PERSON] . З огляду на зазначене, відповідач вважає необгрунтованими заявлені позивачем вимоги і просив відмовити у задоволені позову, посилаючись на положення Закону України N?361-IX, Положення про здійснення банками фінансового моніторингу, затвердженого постановою Правління Національного банку України N? 65 від 19.05.2020року, укладеного між сторонами Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб .Суд, вислухавши учасників судового процесу, дослідивши письмові докази, дійшов висновку про відмову у задоволені позову, виходячи з такого. Судом встановлено, що 15.06.2020 року позивач [PERSON] приєднався до умов Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, умови якого розміщено на сайті «ПУМБ» та на умовах якого відповідачу було відкрито рахунок N? [NUMBER] . В період з 16.05.2020 р. пo 28.09.2022 р. на вказаний рахунок позивача було зараховано: по сервісу P2P (переказ з картки на картку) 4 557 461,00 грн., внесено готівкою через касу - 799 066,00 грн., поповнено картку через ПТКС - 498 328, 00 грн. 14.09.2022 року на виконання положень п.п. 2, 4, 5 ч. 2 ст. 8 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» від 06 грудня 2019 року N?361-K і відповідно до п.п. 5.1.1. Розділу І Договору комплексного банківського обслуговування АТ «ПУМБ» направив на електронну адресу позивача лист із запитом відомостей та документів, що підтверджують джерела походження грошових коштів. 25.09.2022 року АТ «ПУМБ» отримав від позивача лист - відповідь на запит АТ «ПУМБ» від 14.09.2022 з поясненнями, в котрих позивач відмовився надавати АТ «ПУМБ» інформацію та документи,що підтверджують джерела походження коштів на його рахунок. 17.08.2022 року АТ «ПУМБ» отримано постанову від 16.08.2022 прокурора відділу Київської міської прокуратури Косса В.В. про здійснення тимчасового доступу до речей та документів стосовно позивача [PERSON] , зі змісту котрої АТ «ПУМБ» стало відомо, що Київською міською прокуратурою здійснюється процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному проваджені N?12022100100000443 від 05.02.2022за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.358, ч.3 ст.15, 4.3 ст. 190, 4.4 ст.190, ч.1 ст.2585, 4.3 ст.361 КК України. В рамках досудового слідства встановлено, що, окрім іншого, з 2019 року позивач займався організацією отримання соціальних виплат для мешканців тимчасово окупованих територій Донецької області (пенсії, страхування на випадок інвалідності, виплати переселенцям тощо) без виїзду вказаних осіб на підконтрольну Уряду територію України, а в окремих випадках - щодо померлих на тимчасово окупованій території осіб, внаслідок чого державному бюджету України завдано значних збитків, більшу частину яких [PERSON] привласнив. З цієї ж постанови вбачається, що [PERSON] підтримує контакти з мешканцями окупованих територій Донецької області, які належать до «органів влади» терористичної організації «ДНР», а також те, що 09.01.2015 [PERSON] був призначений на посаду судді Будьонівського міжрайонного суду м. Донецька «ДНР», де працював до 22.06.2016 року. 01.11.2022 року розпорядженням N?480-ФМ від 01.11.2022 АТ «ПУМБ» встановив неприйнятно високий рівень ризику та відмовився в підтриманні ділових відносин з позивачем. Листом від 01.11.2022 за вих. N?КНО - 09.3/179 АТ «ПУМБ» проінформував Державну службу фінансового моніторингу України про встановлення позивачу [PERSON] неприйнятно високого ризику та про відмову в підтриманні ділових відносин з клієнтом. 03.11.2022 року позивачем підписано заяву про зміну умов обслуговування за Договором комплексного банківського обслуговування та закриття рахунку в АТ «ПУМБ». На цей час рахунки позивача в АТ «ПУМБ» закриті. Залишок грошових коштів на рахушку позивача повернуто [PERSON] . Статтею 651 ЦК України визначено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини першої ст. 1066 ЦК України, за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші обмеження його права щодо розпорядження грошовими коштами, не передбачені законом, договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку (ч.3ст.1066 ЦК). Положеннями частини першої і другої ст. 1067 ЦК України визначено, що \~договір банківського рахунку укладається в письмовій формі для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунку в банку на умовах, погоджених сторонами. Банк зобов`язаний укласти договір банківського рахунка з клієнтом, який звернувся з пропозицією відкрити рахунок на оголошених банком умовах, що відповідають закону та банківським правилам. Банк не має права відмовити у відкритті рахунка, вчинення відповідних операцій за яким передбачено законом, установчими документами банку та наданою йому ліцензією, крім випадків, коли банк не має можливості прийняти на банківське обслуговування або якщо така відмова допускається законом або банківськими правилами. Відповідно до частини першої ст. 1074 ЦК України, обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на рахунку, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов`язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму та фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, замороження активів, що пов`язані з тероризмом та його фінансуванням, розповсюдженням зброї масового знищення та його фінансуванням, передбачених законом. Банк не має права встановлювати заборону на встановлення обтяження, але може встановлювати розумну винагороду. Частиною\~другою ст.\~1075\~ЦК України\~визначено,\~що Банк\~має право\~вимагати розірвання\~договору банківського\~рахунка: 1)\~якщо сума\~грошових коштів,\~що зберігаються\~на рахунку\~клієнта,\~залишилася меншою\~від мінімального\~розміру,\~передбаченого банківськими\~правилами або\~договором,\~якщо така\~сума не\~буде відновлена\~протягом місяця\~від дня\~попередження банком\~про це; 2)\~у разі\~відсутності операцій\~за цим\~рахунком протягом\~року,\~якщо інше\~не встановлено\~договором; 3)\~у випадках,\~передбачених законодавством,\~що регулює\~відносини у\~сфері запобігання\~та протидії\~легалізації (відмиванню)\~доходів,\~одержаних злочинним\~шляхом,\~фінансуванню тероризму\~та фінансуванню\~розповсюдження зброї\~масового знищення; 4) в інших випадках, встановлених договором або законом. Відповідно до\~частини четвертої\~цієї статті,\~Банк може\~відмовитися від\~договору банківського\~рахунка та\~закрити рахунок\~клієнта у\~разі: відсутності\~операцій за\~рахунком клієнта\~протягом трьох\~років підряд\~та відсутності\~залишку грошових\~коштів на\~цьому рахунку; наявності підстав, передбачених\~Законом України\~"Про\~запобігання та\~протидію легалізації\~(відмиванню)\~доходів,\~одержаних злочинним\~шляхом,\~фінансуванню тероризму\~та фінансуванню\~розповсюдження зброї\~масового знищення".\~Залишок грошових\~коштів на\~рахунку клієнта\~повертається клієнту; наявності підстав, передбачених\~Податковим кодексом України. Залишок грошових коштів на рахунку клієнта повертається клієнту. У статті 6 Закону України N?361-IX визначено, що банки є суб?єктами первинного фінансового моніторингу. Відповідно до пунктів 2, 4, 5 ч. 2 ст. 8 Закону N?361-1Х суб?єкт первинного фінансового моніторингу зобов?язаний забезпечувати згідно вимог, встановлених відповідним суб?єктом державного фінансового моніторингу, належну організацію та проведення первинного фінансового моніторингу, що належним чином дозволить виявляти порогові та підозрілі фінансові операції (діяльність) незалежно від рівня ризику ділових відносин із клієнтом (проведення фінансових операцій без встановлення ділових відносин) та повідомляти про них спеціально уповноваженому органу, а також запобігати використанню послуг та продуктів суб?єкта первинного фінансового моніторингу для проведення клієнтами фінансових операцій у протиправних цілях; проводити належну перевірку нових клієнтів та існуючих клієнтів; забезпечувати моніторинг фінансових операцій клієнта (у тому числі здійснюваних на користь клієнта) на предмет відповідності таких фінансових операцій наявної у суб?єкта первинного фінансового моніторингу інформації про клієнта, його діяльність та ризик, включаючи у разі потреби інформацію про джерело коштів, пов?язаних з фінансовими операціями, Відповідно до пункту 34 ч. І ст. 1 Закону N?361-IX, одним із заходів належної перевірки є проведення на постійній основі моніторингу ділових відносин та фінансових операцій клієнта, що здійснюються у процесі таких відносин, щодо відповідності таких фінансових операцій наявної у суб?єкта первинного фінансового моніторингу інформації про клієнта, його діяльність та ризик (у тому числі, у разі потреби, про джерело коштів, пов?язаних із фінансовими операціями). Згідно з пунктом 67 частини 1 ст. 1 Закону N?361-1Х, порогові та підозрілі фінансові операції фінансові операції підлягають фінансовому моніторингу. Фінансова операція, що дорівнює чи перевищує 400 000 грн., у тому числі еквівалент в іноземній валюті, і здійснюється у готівковій формі (внесення,переказ, отримання) відповідно до ст. 20 цього Закону відноситься до порогових операцій. Фінансова операція незалежно від суми є підозрілою, якщо банк має підозри або підстави вважати її пов?язаною зі злочинною діяльністю, фінансуванням тероризму, поширенням зброї масового знищення (ст. 21 Закону N?361-IX). Відповідно до Постанови Національного банку України «Про особливості виконання окремих вимог законодавства у сфері фінансового моніторингу, валютного нагляду, нагляду з питань реалізації і моніторингу ефективності персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій) протягом дії воєнного стану» від 23.03.2022 N? 60, Банк самостійно у своїх внутрішніх документах визначає випадки обов`язкового встановлення джерел походження коштів, перелік необхідних документів/відомостей, що мають надаватися клієнтом для встановлення джерел їх походження. Пунктами 39, 66 частини 1 статті 1 Закону України N?361-1Х визначено, що неприйнятно високий ризик - максимально високий ризик, що не може бути прийнятий суб?єктом первинного фінансового моніторингу відповідно до внутрішніх документів з питань фінансового моніторингу; фінансовий моніторинг - сукупність заходів, що вживаються суб?єктами фінансового моніторингу у сфері запобігання та протидії, що включають проведення державного фінансового моніторингу та первинного фінансового моніторингу. Відповідно до частини першої ст. 15 Закону України N?361-IX, суб?єкт первинного фінансового моніторингу зобов?язаний відмовитися від встановлення (підтримання) ділових відносин/відмовити клієнту у відкритті рахунка (обслуговуванні), у тому числі шляхом розірвання ділових відносин, закриття рахунка/відмовитися від проведення фінансової операції у разі: якщо здійснення ідентифікації та/або верифікації клієнта, а також встановлення даних, що дають змогу встановити кінцевих бенефіціарних власників, є неможливим або якщо у суб?єкта первинного фінансового моніторингу виникає сумнів стосовно того, що особа виступає від власного імені; встановлення клієнту неприйнятно високого ризику або ненадання клієнтом необхідних для здійснення належної перевірки клієнта документів чи відомостей; подання клієнтом чи його представником суб?єкту первинного фінансового моніторингу недостовірної інформації або подання інформації з метою введення в оману суб?єкта первинного фінансового моніторингу; виявлення у порядку, встановленому відповідним суб?єктом державного фінансового моніторингу, що банк або інша фінансова установа, з якою встановлені кореспондентські відносини, є банком-оболонкою та/або підтримує кореспондентські відносини з банком-оболонкою; якщо здійснення ідентифікації особи, від імені або в інтересах якої проводиться фінансова операція, встановлення кінцевого бенефіціарного власника або вигодоодержувача (вигодонабувача) за фінансовою операцією с неможливим. Відповідно до частини 6 статті 7 Закону України N 361-1X, суб?єкт первинного фінансового моніторингу зобов?язаний встановити неприйнятно високий ризик ділових відносин (фінансової операції без встановлення ділових відносин) стосовно клієнтів у разі неможливості виконувати визначені цим Законом обов?язки або мінімізувати виявлені ризики, пов?язані з таким клієнтом або фінансовою операцією; наявності обґрунтованих підозр за результатами вивчення підозрілої діяльності клієнта, що така діяльність може бути фіктивною. Як встановлено під час розгляду справи, АТ «ПУМБ» з метою аналізу фінансових операцій та з?ясування джерел походження коштів позивача [PERSON] направило позивачу лист з запитом інформації та документів щодо джерел походження грошових коштів. Натомість [PERSON] відмовився надавати Банку інформацію та документи щодо джерел походження грошових коштів. Крім того, Банк володіє інформацією про те, що [PERSON] фігурує у кримінальному проваджені №12022100100000443 від 05.02.2022 р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.358, ч.3 ст.15, 4.3 ст. 190, 4.4 ст.190, ч.1 ст.258-5, 4.3 ст.361 КК України. З огляду на встановлене, суд погоджується з доводами представника АТ «ПУМБ» щодо права Банку відмовитися від подальших ділових відносин з клієнтом Банку [PERSON] в односторонньому порядку, оскільки Банком встановлено неприйнятно високий ризик внаслідок проведення внаслідок проведення внутрішньої перевірки. Водночас позивач не надав суду належних доказів, не спростував інформацію, котра досліджувалася АТ «ПУМБ», та оцінка котрої призвела до встановлення його, як клієнта, з неприйнятно високим ризиком. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про відмову у задоволені позову.

Outcome: dismissed