Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про зняття арешту (реєстраційний номер обтяження 13062669), що був накладений постановою відділу державної виконавчої служби у Святошинському районі м. Києва №730/32 від 18.11.2008 року. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що наявність арешту, обмежує позивача у праві володіння майном. Ухвалою від 30.10.2023 провадження у справі відкрито та призначено за привилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін. В судове засідання позивач не з"явилась, через канцелярію суду подала заяву якою просила справу розглядати у її відсутності, заяву підтримала. Відзив від відповідача до суду не надходило. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає за можливе задовольнити позов. Судом встановлено, що [PERSON] є власником земельною ділянкою за кадастровим номером 1825280400:03:000:0095, площею 1.8855 га за адресою Житомирська обл., Ружинський район, с/рада Білилівська. Постановою відділу державної виконавчої служби Святошинського РУЮ у м. Києві накладено арешт на майно боржника №730/32 від 18.11.2008 року, [PERSON] .. Відповідно до листа Головного територіального управління юстиції у м.Києві ВДВС Святошинського районного управління юстиції у м.Києві, повідомлено, що виконавче провадження за яким боржником є [PERSON] знищено. Постанова про зняття арешту з майна позивача не виносилася. Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 27.08.1976 року № 6 «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» роз`яснено, що за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним. Згідно зі ст. 321 ч. 1 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Власник майна відповідно до ст. 391 ЦК України, має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За таких фактів та відповідних їм правовідносин суд знаходить позов обгрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. На сьогодні позивач, як власник нерухомого майна, на яке було накладено арешт, позбавлений можливості розпоряджатися та належним чином користуватися своїм майном, через не завершення процедури зняття арешту з майна. Таким чином, арешт накладений на майно порушує право власності позивача.

Outcome: approved