Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-26 00:00:00

В провадженні Полтавського районного суду Полтавської області знаходиться цивільна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] , про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», про визнання недійсним пунктів договору. В обґрунтування позовних вимог за первісним позовом представник позивача зазначив наступне. 19.03.2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та [PERSON] укладено Кредитний договір N?2313704821. Відповідно до п. 2 Заяви на отримання кредиту, ця заява, паспорт кредиту № [NUMBER] та Умови отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК» Центр фінансових рішень», редакція від 18.03.2019 р. складають єдиний кредитний договір. Позичальник, підписавши цей Договір, підтверджує, що свій примірник цього договору він отримав. Умови отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК» Центр фінансових рішень» редакція від 18.03.2019 р. затверджені Наказом Генерального директора ТОВ «ФК» ЦФР» [PERSON] N?7 від 18.03.2019 р., у яких міститься інформація про умови отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК`ЦФР»; форма акцепту, у складі таких додатків до зазначених умов: форма «заява про приєднання», форма «паспорту кредиту», форма «заяви на отримання кредиту». Тобто, заява про приєднання, паспортом кредиту і заявою на отримання кредиту у своїй сукупності становлять Кредитний договір. Умови отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК`ЦФР» є публічною пропозицією ТОВ «ФК`ЦФР» укласти кредитний договір (отримати інші послуги). Кредитний договір укладається шляхом приєднання позичальника до цих умов. Приєднання позичальника до цих умов здійснюється через підписання ним кредитного договору. Відповідно до умов Кредитного договору, Кредитодавець зобов`язується надати Позичальнику грошові кошти у сумі 177 650,00 грн. строком на 36 місяців на будь-які законні цілі, на умовах, обумовлених цим Договором, а Позичальник зобов`язується своєчасно погашати кредит, сплачувати проценту ставку за користування кредитом відповідно до Паспорту кредиту № 3704821, який є невід`ємною частиною зазначеного Договору. Відповідно до п. 1.4 Заяви на отримання кредиту, Позичальник доручив ТОВ «ФК» «ЦФР» перерахувати, за рахунок отриманого кредиту, такі суми грошових коштів: ??Переказ до запитання на користь [PERSON] у сумі: 150 000,00 грн.; ???Оплата страхового платежу за договором страхування № 2313704821-С від 19.03.2019р. у сумі: 27 000,00 грн.; ???Оплата страхового платежу за договором страхування №2313704821-KMZ від 19.03.2019р у сумі: 650,00 грн. Відповідно до вимог ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Позичальник своїх зобов`язань за договором належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 01.04.2021 року заборгованість [PERSON] перед Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» становить у розмірі 253 787,65 грн., що складається із: Прострочена заборгованість за тілом кредиту - 74 019,63 грн. Прострочена заборгованість за річними процентами - 15,99 грн. Прострочена заборгованість за щомісячними процентами - 91 021,80 грн. Заборгованість за штрафом/пенею - 18 909,06 грн. Строкова заборгованість за тілом кредиту - 64 086,53 грн. Строкова заборгованість за річними процентами - 1,12 грн. Строкова заборгованість за щомісячними процентами - 5733,52 грн. У зв`язку із порушенням кредитних зобов`язань зі сторони Відповідача, 20.04.2021р. представник Кредитодавця направив на адресу реєстрації Відповідача: 62454, Харківська обл., смт. Коротич, вул.Садова, 24, досудову вимоги щодо дострокового погашення заборгованості. Але, відповідно до витягу із АТ «Укрпошта» за трекінг номером: відправлення 0210100441050 12.05.2021р. повернулося на адресу відправника за закінченням терміну зберігання. Дане свідчить про умисне ухилення Відповідачем від отримання поштової кореспонденції, що має значення для справи. Тобто, Відповідач свідомо не скористався своїм правом на отримання строку для погашення заборгованості за Кредитним договором. На підставі зазначеного просили стягнути з [PERSON] суму заборгованості за Кредитним договором №2313704821 від 19.03.2019 р. у розмірі 253 787,65 грн., суму сплаченого судового збору у розмірі 3 806,81 грн. Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 15.03.2023 року було замінено Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія» «Центр Фінансових Рішень» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», як правонаступника. Відповідачем за первісним позовом було подано відзив в якому останній заперечив проти позовних вимог та просив відмовити в їх задоволенні з підстав зазначених у відзиві. Також до суду було подано зустрічний позов [PERSON] до Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія» «Центр Фінансових Рішень» правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», про визнання недійсним пунктів договору. В обґрунтування зустрічного позову зазначено наступне. У первісному позові ТОВ «ФК» Центр Фінансових Рішень» вказує на те, що 19.03.2019 між Відповідачем та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 2313704821. На думку відповідача заява, паспорт кредиту № [NUMBER] та Умови отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК» Центр фінансових рішень» редакція від 18.03.2019р. складають єдиний кредитний договір. Згідно з п. 4 Паспорту кредиту від ТОВ «ФК «ФР» №3704821 сума/ліміт кредиту - 177 650 грн., строк на який надається кредит 36 місяців. Згідно п. 5 Паспорту кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР» №3704821 щомісячні проценти -3,45 %. Відповідно до п. 3 Заяви №2313704821 від 19.03.2019 на отримання кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР»: доручаю ТОВ «ФК «ЦФК» виплатити/сплатити за рахунок отримуваного кредиту, такі суми грошових коштів: отримувач АТ «ТАСкомбанк» у сумі 150 000,00 грн. переказ до запитання на користь [PERSON] , отримувач ПАТ «Страхова компанія «ТАС» у сумі 27000,00 грн. оплата страхового платежу за договором страхування N? 2313704821-С від 19.03.2019р. Вважаю, що встановлений у договорі розмір процентів та пені перевищує розумну межу відповідальності за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання, є явно завищеним, не відповідає вимогам пункту 5 частини третьої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» і засадам справедливості, добросовісності, розумності, як - наслідок, свідчить про непропорційність великої суми компенсації у разі невиконання позивачем зобов`язань за цим договором. Згідно умов паспорту кредиту щомісячні проценти дорівнюють 3,45 %, а сума кредиту складає 177650 грн., отже щомісячні проценти складають 6128,92 грн. Загальна сума процентів за увесь строк кредиту складає 220 641,3 грн. Тобто, сума процентів, перевищує тіло кредиту в 1,24 рази та складає 124 % від тіла кредиту. Отже, сума компенсації становить понад п`ятдесят відсотків від суми кредиту, що в розумінні пункту 5 частини третьої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» є несправедливою умовою та є підставою для визнання відповідних пунктів договору недійсними враховуючи наступне. Згідно зі статтею 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 ЦК України). Частиною першою статті 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначення умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно зі статтями 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (частина перша статті 638 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Згідно із частиною першою статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Відповідно до статей 11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів» до договорів зі споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором. Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати в договори зі споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків за шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінене або визнане недійсним. Положення, що визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору. Вважаю, що пункт 5 Паспорту кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР» N? 3704821, який встановлює щомісячні проценти у розмірі 3,45 % від сукупної вартості кредиту, є несправедливим у розумінні статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів», суперечить принципам розумності та добросовісності, є наслідком дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду позичальника, як споживача послуг банку, оскільки встановлює вимогу щодо сплати непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції у разі невиконання ним зобов`язань за кредитним договором. Вказані положення договору встановлюють вимоги зі сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації у разі невиконання ним зобов`язань за договором. Крім того, [PERSON] виплатив відповідачу тіло кредиту у розмірі 39 543,84 грн., та щомісячні проценти у розмірі 49 943,59 грн. Тобто, згідно умов договору виплата процентів значно перевищує виплату тіла кредиту. Крім того, є несправедливим те, що [PERSON] фактично отримав кредит у розмірі не 177650,00 грн., а 150 000 грн. Тобто, проценти нараховуються на кошти, які не були отримані позивачем. Також є несправедливою умова договору стосовно того, що щомісячні проценти не зменшуються через погашення тіла кредиту та залишаються незмінними. Вимога про нарахування та сплату процентів та неустойки за договором споживчого кредиту, які у сукупності є завищеними, не відповідає передбаченим у пункті шість статті 3, частині третій статті 509, частинах першій, другій статті 627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. Наявність у кредитора можливості стягувати зі споживача надмірні грошові суми як неустойки та процентів спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов`язання неустойка та проценти перетворюються на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором. Згідно з частиною третьою статті 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабкої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту, щодо сплати споживачем штрафу за прострочення повернення кредиту. Відповідно до статті 217 ЦК України недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини. Станом на день подання позову позивачем були сплачені проценти за користування кредитом у розмірі 49943,59 грн., та тіло кредиту у сумі 39543,84 грн., а сума до закриття кредиту становить ще 253 787,65 грн. Тобто, загальний розмір нарахованих процентів та неустойки складає більше 100% від суми кредиту. Такий розмір процентів при застосуванні цих умов призводить до встановлення непропорційно великої суми компенсації, тобто понад 50 % вартості кредиту і плати за користування кредитними коштами. Отже, вважаю, що існують підстави для визнання недійсним пункт 5 Паспорту кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР» № 3704821, який встановлює щомісячні проценти у розмірі 3,45 % від сукупної вартості кредиту. Також вважаю, що існують підстави для визнання недійсним п. 3 Заяви № 2313704821 від 19.03.2019 на отримання кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР» в частині доручення ТОВ «ФК «ЦФР» виплатити/сплатити за рахунок отримуваного кредиту, суму коштів у розмірі 27 000,00 грн. на оплату страхового платежу за договором страхування № 2313704821-С від 19.03.2019р. Згідно ч. 1 ст. 20 Закону України «Про споживче кредитування» укладення договору про споживчий кредит може бути пов`язано з необхідністю отримання споживачем додаткових чи супутніх послуг кредитодавця або третіх осіб. До договорів про надання додаткових чи супутніх послуг, зокрема, належить договір страхування та інші договори, що укладаються для забезпечення виконання споживачем зобов`язань за договором про споживчий кредит. (п.3 ч.2 ст. 20 цього Закону) Згідно ч.2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» для цілей обчислення реальної річної процентної ставки визначаються загальні витрати за споживчим кредитом. До загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця (у тому числі за ведення рахунків), які сплачуються споживачем, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, розраховані на дату укладення договору про споживчий кредит, які є обов`язковими для укладення договору про споживчий кредит, а також за послуги кредитного посередника (за наявності). У разі якщо витрати на додаткові чи супутні послуги кредитодавця, отримання яких є обов`язковим для укладення договору про споживчий кредит, або кредитного посередника (за наявності) не були включені до загальних витрат за споживчим кредитом, платежі за ці послуги не підлягають сплаті споживачем. Платежі за додаткові та супутні послуги третіх осіб, пов`язані з договором про споживчий кредит, не включаються до загальних витрат за споживчим кредитом. Якщо укладення договору про надання додаткових чи супутніх послуг третіми особами є обов`язковим для отримання кредиту або для отримання кредиту на умовах, що пропонуються кредитодавцем, споживач має бути прямо проінформований про це у письмовій формі. Згідно п.2 ч.3 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом не включаються платежі з оплати товарів (робіт, послуг), які споживач зобов`язаний здійснити незалежно від того, чи правочин укладено з оплатою за рахунок власних коштів споживача чи за рахунок споживчого кредиту. У даному випадку з метою забезпечення виконання [PERSON] умов кредитного договору від 19.03.2019 р. між позивачем та Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ТАС» укладено договір страхування життя позичальника ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» №2313704821-С від 19.03.2019р. предметом якого є майнові інтереси, що не суперечать закону України і пов`язані з життям, здоров`ям та працездатністю Застрахованої особи позичальника ТОВ «Фінансова» компанія «Центр Фінансових Рішень». Безвідкличним вигодонабувачем за Договором у розмірі фактично неповернутого залишку по кредиту включаючи відсотки за користування кредитом та іншу заборгованість згідно кредитного договору є ТОВ «Фінансова компанія «Центр Фінансових Рішень» відповідно до кредитного договору №2313704821 від 19.03.2019 на момент настання страхового випадку. Враховуючи, що супутня послуга зі страхування життя надана позивачу третьою особою Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ТАС», а не кредитодавцем, тому відповідно до вище наведених норм законодавства платіж за вказану послугу в сумі 27 000,00 грн. не повинен включатися до загальних витрат за кредитом, що також виключає нарахування на таку суму процентів. На підставі зазначеного просив визнати недійсним пункт 5 Паспорту кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР» №3704821, який є частиною кредитного договору №2313704821 укладений між [PERSON] та ТОВ «ФК «ЦФР», який встановлює щомісячні проценти у розмірі 3,45 % від сукупної вартості кредиту, визнати недійсним пункти 4 Паспорту кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР» №3704821 та п. 3 Заяви №2313704821 від 19.03.2019 в частині визначення умов включення суми страхового платежу ( 27 000,00 грн.) до суми наданого кредиту. Стягнути на користь [PERSON] судові витрати. У судове засідання представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»не з`явився, попередньо надавши заяву про розгляд справи без його участі, у якій зазначив, що свої вимоги підтримує повністю, проти зустрічних вимог - заперечує. [PERSON] у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надавав. Представник [PERSON] , адвокат Боденко Д.О. до суду не з`явився,надав заяву про розгляд справи у його відсутності, первісні позовні вимоги не визнав та заперечив проти їх задоволення, зустрічні позовні вимоги підтримав та прохав їх задовольнити, а також вирішити питання судових витрат на правничу допомогу в розмірі 20000,00 грн. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що первісний позов підлягає задоволенню в повному обсязі з таких підстав. Встановлено, що 19.03.2019 року між Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та [PERSON] укладено Кредитний договір № 2313704821. Відповідно до п. 2 Заяви на отримання кредиту, ця заява, паспорт кредиту № [NUMBER] та Умови отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК» Центр фінансових рішень», редакція від 18.03.2019 р. складають єдиний кредитний договір. Позичальник, підписавши цей Договір, підтверджує, що свій примірник цього договору він отримав. Умови отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК» Центр фінансових рішень» редакція від 18.03.2019 р. затверджені Наказом Генерального директора ТОВ «ФК» ЦФР» [PERSON] N? 7 від 18.03.2019 р., у яких міститься інформація про умови отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК`ЦФР»; форма акцепту, у складі таких додатків до зазначених умов: форма «заява про приєднання», форма «паспорту кредиту», форма «заяви на отримання кредиту». Тобто, заява про приєднання, паспортом кредиту і заявою на отримання кредиту у своїй сукупності становлять Кредитний договір. Умови отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК`ЦФР» є публічною пропозицією ТОВ «ФК`ЦФР» укласти кредитний договір (отримати інші послуги). Кредитний договір укладається шляхом приєднання позичальника до цих умов. Приєднання позичальника до цих умов здійснюється через підписання ним кредитного договору. Відповідно до умов Кредитного договору, Кредитодавець зобов`язується надати Позичальнику грошові кошти у сумі 177 650,00 грн. строком на 36 місяців на будь-які законні цілі, на умовах, обумовлених цим Договором, а Позичальник зобов`язується своєчасно погашати кредит, сплачувати проценту ставку за користування кредитом відповідно до Паспорту кредиту N? 3704821, який є невід`ємною частиною зазначеного Договору. Відповідно до п. 1.4 Заяви на отримання кредиту, Позичальник доручив ТОВ «ФК» «ЦФР» перерахувати, за рахунок отриманого кредиту, такі суми грошових коштів: ??Переказ до запитання на користь [PERSON] у сумі: 150 000,00 грн.; ???Оплата страхового платежу за договором страхування N? 2313704821-С від 19.03.2019р. у сумі: 27 000,00 грн.; ???Оплата страхового платежу за договором страхування N? 2313704821-KMZ від 19.03.2019р у сумі: 650,00 грн. Відповідно до вимог ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Позичальник своїх зобов`язань за договором належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 01.04.2021 року заборгованість [PERSON] перед Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» становить у розмірі 253 787,65 грн., що складається із: Прострочена заборгованість за тілом кредиту - 74 019,63 грн. Прострочена заборгованість за річними процентами - 15,99 грн. Прострочена заборгованість за щомісячними процентами - 91 021,80 грн. Заборгованість за штрафом/пенею - 18 909,06 грн. Строкова заборгованість за тілом кредиту - 64 086,53 грн. Строкова заборгованість за річними процентами - 1,12 грн. Строкова заборгованість за щомісячними процентами - 5733,52 грн. У зв`язку із порушенням кредитних зобов`язань зі сторони відповідача, 20.04.2021р. представник кредитодавця направив на адресу реєстрації відповідача: 62454, Харківська обл., смт. Коротич, вул. Садова, 24, досудову вимоги щодо дострокового погашення заборгованості. Але, відповідно до витягу із АТ «Укрпошта» за трекінг номером: відправлення 0210100441050 12.05.2021р. повернулося на адресу відправника за закінченням терміну зберігання. Дане свідчить про умисне ухилення відповідачем від отримання поштової кореспонденції, що має значення для справи. Тобто, відповідач свідомо не скористався своїм правом на отримання строку для погашення заборгованості за Кредитним договором. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором. Згідно п. 3 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно , які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, а згідно з п. 3 цієї статті, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов`язання за кожен день прострочення. Враховуючи викладене, суд вважає, що первісні позовні вимоги про стягнення заборгованості з [PERSON] в розмірі 253787,65 грн.є доведеними в судовому порядку та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Щодо зустрічних позовних вимог [PERSON] , останні задоволенню не підлягають виходячи з наступного. Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. [PERSON] , зазначає, 19.03.2019 між відповідачем та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 2313704821. На думку відповідача заява, паспорт кредиту № [NUMBER] та Умови отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК» Центр фінансових рішень» редакція від 18.03.2019р. складають єдиний кредитний договір. Згідно з п. 4 Паспорту кредиту від ТОВ «ФК «ФР» №3704821 сума/ліміт кредиту - 177 650 грн., строк на який надається кредит 36 місяців. Згідно п. 5 Паспорту кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР» №3704821 щомісячні проценти -3,45 %. Відповідно до п. 3 Заяви №2313704821 від 19.03.2019 на отримання кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР»: доручаю ТОВ «ФК «ЦФК» виплатити/сплатити за рахунок отримуваного кредиту, такі суми грошових коштів: отримувач АТ «ТАСкомбанк» у сумі 150 000,00 грн. переказ до запитання на користь [PERSON] , отримувач ПАТ «Страхова компанія «ТАС» у сумі 27000,00 грн. оплата страхового платежу за договором страхування №2313704821-С від 19.03.2019р. Вважає, що встановлений у договорі розмір процентів та пені перевищує розумну межу відповідальності за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання, є явно завищеним, не відповідає вимогам пункту 5 частини третьої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» і засадам справедливості, добросовісності, розумності, як - наслідок, свідчить про непропорційність великої суми компенсації у разі невиконання позивачем зобов`язань за цим договором. Згідно умов паспорту кредиту щомісячні проценти дорівнюють 3,45 %, а сума кредиту складає 177650 грн., отже щомісячні проценти складають 6128,92 грн. Загальна сума процентів за увесь строк кредиту складає 220 641,3 грн. Тобто, сума процентів, перевищує тіло кредиту в 1,24 рази та складає 124 % від тіла кредиту. Отже, сума компенсації становить понад п`ятдесят відсотків від суми кредиту, що в розумінні пункту 5 частини третьої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» є несправедливою умовою та є підставою для визнання відповідних пунктів договору недійсними враховуючи наступне. [PERSON] вважає, що пункт 5 Паспорту кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР» №3704821, який встановлює щомісячні проценти у розмірі 3,45 % від сукупної вартості кредиту, є несправедливим. Вказані положення договору встановлюють вимоги зі сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації у разі невиконання ним зобов`язань за договором. [PERSON] зазначив, що виплатив відповідачу тіло кредиту у розмірі 39 543,84 грн., та щомісячні проценти у розмірі 49 943,59 грн. Тобто, згідно умов договору виплата процентів значно перевищує виплату тіла кредиту. Крім того, є несправедливим те, що [PERSON] фактично отримав кредит у розмірі не 177650,00 грн., а 150 000 грн. Тобто, проценти нараховуються на кошти, які не були отримані позивачем. Також є несправедливою умова договору стосовно того, що щомісячні проценти не зменшуються через погашення тіла кредиту та залишаються незмінними. Станом на день подання позову позивачем були сплачені проценти за користування кредитом у розмірі 49943,59 грн., та тіло кредиту у сумі 39543,84 грн., а сума до закриття кредиту становить ще 253 787,65 грн. Тобто, загальний розмір нарахованих процентів та неустойки складає більше 100% від суми кредиту. Такий розмір процентів при застосуванні цих умов призводить до встановлення непропорційно великої суми компенсації, тобто понад 50 % вартості кредиту і плати за користування кредитними коштами. Отже, вважаю, що існують підстави для визнання недійсним пункт 5 Паспорту кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР» № 3704821, який встановлює щомісячні проценти у розмірі 3,45 % від сукупної вартості кредиту. [PERSON] вважає, що існують підстави для визнання недійсним п. 3 Заяви № 2313704821 від 19.03.2019 на отримання кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР» в частині доручення ТОВ «ФК «ЦФР» виплатити/сплатити за рахунок отримуваного кредиту, суму коштів у розмірі 27000,00 грн. на оплату страхового платежу за договором страхування № 2313704821-С від 19.03.2019р. Стосовно тверджень позивача щодо несправедливих положень кредитного договору, то слід зазначити наступне. Відповідно до ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Статтею 546 ЦК України встановлюється, що виконання зобов`язань може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. За кредитним договором, забезпечення виконання зобов`язань не передбачено, тобто до позивача не застосовуються штрафні санкції у вигляді нарахування штрафів та пені за невиконання зобов`язань по укладеному кредитному договорі. Кредитним договором визначається процента ставка за кожен конкретний період користування кредитними коштами. Отже, сплата споживачем непропорційно великої компенсації у разі невиконання зобов`язань за кредитним договором, відноситься до цивільно-правової відповідальності боржника за невиконання своїх зобов`язань. У разі невиконання боржником свого зобов`язання, кредитор компенсує невиконання зобов`язань (отримані збитки, упущена вигода) забезпеченням виконання зобов`язань (штраф, пеня), що в свою чергу співвідноситься з несправедливими умовами правочину визначену в п. 5 ч. 3 ст. 18 Закону щодо встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором. Стаття 215 ЦК України встановлює, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 Цивільного кодексу України. Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Крім того, згідно з ст.203 ЦК України умовою чинності правочину є також його вчинення у формі, встановленій законом. У свою чергу, оскаржуваний позивачем правочин на час його вчинення відповідав вимогам ст. 203 Цивільного кодексу України, не суперечив вимогам цивільного кодексу та іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; вчинені особами, які мають необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасників правочину було вільним і відповідало внутрішній волі сторін; вчинені у формі, встановленій законом та спрямовані на реальне настання правових наслідків, що обумовлені даним правочином. Ст. 3 ЦК України встановлює, що загальними засадами цивільного законодавства є: свобода договору; свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; справедливість, добросовісність та розумність. Згідно ст.6 ЦК України сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами. Аналізуючи положення п.6 ч.1 ст.3 і ч.3 ст.509 Цивільного кодексу та норми ст.18 закону «Про захист прав споживачів» від 12.05.91 щодо несправедливих умов договору Верховний суд України у своїй постанові від 08.06.2016 (справа № 6-330цс16) зазначив наступне: Умови договору кваліфікуються як несправедливі, якщо вони одночасно, по-перше, порушують принцип добросовісності (пункт 6 частини першої статті 3, частина третя статті 509 ЦК України); по-друге, призводять до істотного дисбалансу договірних прав та обов`язків сторін; по-третє, завдають шкоди споживачеві. Несправедливими за частиною третьою статті 18 Закону № 1023-ХІІ є, зокрема, умови договору про: виключення або обмеження прав споживача стосовно продавця (виконавця, виробника) або третьої особи в разі повного або часткового невиконання чи неналежного виконання продавцем (виконавцем, виробником) договірних зобов`язань, включаючи умови про взаємозалік, зобов`язання споживача з оплати та його вимог у разі порушення договору з боку продавця (виконавця, виробника); встановлення жорстких обов`язків споживача, тоді як надання послуги обумовлене лише власним розсудом виконавця (пункти 2, 3); надання можливості продавцю (виконавцю, виробнику) не повертати кошти на оплату, здійснену споживачем, у разі відмови споживача укласти або виконати договір, без встановлення права споживача на одержання відповідної компенсації від продавця (виконавця, виробника) у зв`язку з розірванням або невиконанням ним договору (пункт 4). Відповідно до частин першої, другої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Кредитний договір підписаний сторонами, які досягли згоди з усіх істотних умов договору, мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі; позивач на момент укладення договору не заявляв додаткових вимог щодо умов спірного договору, а тому підстав для його розірвання та визнання недійсними пунктів 5, 4 Паспорту кредиту задоволенню не підлягають. Питання судових витрат підлягають вирішенню на підставі ст. 141 ЦПК України а саме підлягає до стягнення витрати пропорційно до задоволених позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved