Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-20 00:00:00

21.11.2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання дій протиправними, зобов`язання утриматись від вчинення дій та стягнення коштів на відшкодування шкоди, заподіяної протиправними діями до начальника спеціальної лабораторії (технічного захисту інформації) - заступника командира військової частини [NUMBER] [PERSON] , заступника командира військової частини [NUMBER] по роботі з особовим складом [PERSON] , начальника відділу експертних оцінювань спеціальної лабораторії військової частини [NUMBER] [PERSON] , військової частини [NUMBER] . В обґрунтування заявлених позовних вимог, позивачем зазначено, що він займає посаду інспектора відділу експертних оцінювань спеціальної лабораторії (технічного захисту інформації) військової частини [NUMBER] вважає, що начальник спеціальної лабораторії (технічного захисту інформації) - заступник командира військової частини [NUMBER] [PERSON] , заступник командира військової частини [NUMBER] по роботі з особовим складом [PERSON] , начальник відділу експертних оцінювань спеціальної лабораторії військової частини [NUMBER] [PERSON] - своїми протиправними діями втрутились в його особисте життя, чим спричинили йому моральну шкоду, що виразилося у наступному. У військовій частині [NUMBER] проходить службу інспектор відділу експертних оцінювань спеціальної лабораторії (технічного захисту інформації) старший лейтенант [PERSON] . Вона йому подобається як жінка, про що він їй неодноразово повідомляв, а саме те, що в нього до неї серйозні почуття (з наміром мати з нею шлюб), як до жінки і приділяв їй різні знаки уваги. [PERSON] реагувала (як йому здавалося) позитивно на його знаки уваги до неї. Він, діючи без порушень норм діючого законодавства та загальноприйнятих норм моралі, продовжував приділяти їй знаки уваги, оскільки має право на своє особисте життя і бажання створити сім`ю, і надію на те, що [PERSON] матиме згодом такі ж почуття до нього як і він до неї. Він неодноразово хотів поїхати в м. Миргород, Полтавської області з метою поговорити з батьками [PERSON] з приводу його почуттів до їх дочки. Проте, начальник відділу експертних оцінювань спеціальної лабораторії військової частини [NUMBER] [PERSON] постійно без пояснень причин не підписував його рапорти про виїзд за межі гарнізону саме в м. Миргород, Полтавської області і неодноразово особисто говорив йому, що не дозволить йому їхати туди. Він пояснював йому, що його стосунки з [PERSON] є його особистим життям і ніхто не має права в нього втручатися, навіть його командири, проте він на це ніяк не реагував. У зв`язку з чим він звернувся з відповідною заявою до військової прокуратури від 18.07.2018 року. На що отримав відповідь від 07.08.2018 року листом № 2601 від військової частини [NUMBER] за підписом командира військової частини [PERSON] . В цьому листі, в тому числі, було зазначено, що в грудні 2017 року з приводу його відносин з [PERSON] до військової частини [NUMBER] викликався його батько, і начальник спеціальної лабораторії (технічного захисту інформації) - заступник командира військової частини [NUMBER] [PERSON] , заступник командира військової частини [NUMBER] по роботі з особовим складом [PERSON] , начальник відділу експертних оцінювань спеціальної лабораторії військової частини [NUMBER] [PERSON] повідомили батька про його відносини з [PERSON] , про те, що йому не буде дозволено виїзд у м. Миргород, Полтавської області, про те, що проблем на службі у нього немає, але якщо він продовжить приділяти увагу [PERSON] , то вони створять проблеми на службі. Після отримання зазначеного вище листа з військової частини, він запитав у свого батька чи це відповідає дійсності. Батько підтвердив, що це відповідає дійсності, і що дійсно 21.12.2017 року зазначені вище посадові особи викликали його у військову частину і повідомили про вказані обставини. На думку позивача, відповідачі не мали права втручатися у його особисте життя, розголошувати про його особисті відносини з [PERSON] його ж батьку (оскільки він повнолітній і самостійно вирішує з ким спілкуватися, з ким не спілкуватися, а також кого повідомляти чи не повідомляти про свої особисті стосунки з жінкою), створювати йому штучні перешкоди у спілкуванні з [PERSON] . Крім того, своїми протиправними діями відповідачі спричинили йому моральну шкоду. Після отриманого листа від військової частини та після розмови зі своїм батьком, він зазнав й продовжує зазнавати моральних страждань та утисків з боку відповідачів. Після повернення з місць проведення ООС, його безпосередній начальник [PERSON] розпочав діяльність по притисканню його на службі, а саме: не дозволив піти у відпустку, оскільки в той же період у відпустці перебувала [PERSON] , змушував одного його з відділу здавати мобільний телефон на зберігання при прибутті у військову частину, не виконав рішення по висновку останньої атестації згідно з Положенням про проходження служби особами офіцерського складу прапорщиками (мічманами) Збройних Сил України щодо переміщення по службі на вищу посаду, що затримало, безпідставно, присвоєння чергового військового звання. Від зазначених вище дій, йому дуже боляче на душі, неприємно, оскільки він планував спочатку домогтися стосунків з [PERSON] , і вже потім, як чоловік та дружина (або як співмешканці) прийти і повідомити про це своєму батьку (зробити такий собі сюрприз). А до цього моменту його батьку не було нічого відомо про його стосунки з [PERSON] , і йому не хотілося, щоб взагалі хтось сторонній і, навіть, рідні дізналися про його нелегкі відносини з [PERSON] . Крім того, йому дуже боляче від розуміння того, що потенційні відносини з [PERSON] , що могли б призвести до створення сім`ї, можливо, вже ніколи не відновляться через протиправні дії відповідачів. Зазначене вище призвело до розчарування у можливості взагалі створити сім`ю, і може також негативно відобразитися на його військовій службі. Тому оскільки відповідачі проходять службу у військовій частині [NUMBER] , перебувають з нею у трудових відносинах і вчиняли протиправні дії під час виконання ними своїх службових обов`язків - моральна шкода за їх протиправні дії має відшкодовуватись військовою частиною [NUMBER] . Свої моральні страждання та спричинену йому шкоду, яку необхідно стягнути з військової частини [NUMBER] , оцінив у 71 066, 84 грн. Просив визнати протиправними дії начальника спеціальної лабораторії (технічного захисту інформації) - заступника командира військової частини [NUMBER] [PERSON] , заступника командира військової частини [NUMBER] по роботі з особовим складом [PERSON] , начальника відділу експертних оцінювань спеціальної лабораторії військової частини [NUMBER] [PERSON] , які виразились у створенні перешкод у його спілкуванні з [PERSON] , що є втручанням в його ж особисте життя; зобов`язати начальника спеціальної лабораторії (технічного захисту інформації) - заступника командира військової частини [NUMBER] [PERSON] , заступника командира військової частини [NUMBER] по роботі з особовим складом [PERSON] , начальника відділу експертних оцінювань спеціальної лабораторії військової частини [NUMBER] [PERSON] - утриматись від створення перешкод у його спілкуванні з [PERSON] ; стягнути з військової частини [NUMBER] на його користь спричинену йому протиправними діями начальника спеціальної лабораторії (технічного захисту інформації) - заступника командира військової частини [NUMBER] [PERSON] , заступника командира військової частини [NUMBER] по роботі з особовим складом [PERSON] , начальника відділу експертних оцінювань спеціальної лабораторії військової частини [NUMBER] [PERSON] моральну шкоду в сумі 71 066, 84 гривень. 26.11.2018 року суддею Голосіївського районного суду м. Києва Плахотнюк К.Г. постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. 26.01.2019 року до суду надійшли відзиви від відповідачів заступника командира військової частини [NUMBER] по роботі з особовим складом [PERSON] та військової частини [NUMBER] , відповідно до змісту яких останні не визнали заявлені позовні вимоги з зазначених у позовній заяві підстав, просили відмовити у задоволенні позову. 03.03.2020 року Голосіївським районним судом м. Києва постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження, призначено справу до судового розгляду. У судовому засіданні позивач і його представник підтримали заявлені позовні вимоги з зазначених у позовній заяві підстав, просили позов задовольнити. Представник відповідача військової частини [NUMBER] - [PERSON] заперечувала проти позову, просила відмовити у його задоволенні. Відповідачі начальник спеціальної лабораторії (технічного захисту інформації) - заступник командира військової частини [NUMBER] [PERSON] , заступник командира військової частини [NUMBER] по роботі з особовим складом [PERSON] , начальник відділу експертних оцінювань спеціальної лабораторії військової частини [NUMBER] [PERSON] у судовому засіданні відсутні, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Заслухавши думку учасників судового розгляду справи, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення заявлених позовних вимог. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] обіймає посаду інспектора відділу експертних оцінювань спеціальної лабораторії (технічного захисту інформації) військової частини [NUMBER] . Звертаючись до суду з позовом, [PERSON] зазначив, що, на його думку, начальник спеціальної лабораторії (технічного захисту інформації) - заступник командира військової частини [NUMBER] [PERSON] , заступник командира військової частини [NUMBER] по роботі з особовим складом [PERSON] , начальник відділу експертних оцінювань спеціальної лабораторії військової частини [NUMBER] [PERSON] - своїми протиправними діями втрутились в його особисте життя, чим спричинили йому моральну шкоду, що виразилося у наступному. У військовій частині [NUMBER] проходить службу інспектор відділу експертних оцінювань спеціальної лабораторії (технічного захисту інформації) старший лейтенант [PERSON] , як сподобалася йому, він неодноразово приділяв їй знаки уваги, намагався побудувати стосунки та створити сім`ю, у майбутньому. [PERSON] певний період часу приймала його знаки уваги. У м. Миргород, Полтавської області проживають батьки [PERSON] , а тому він неодноразово хотів поїхати до зазначеного населеного пункту з метою розмови з батьками [PERSON] про його почуття до їхньої дочки. Проте, начальник відділу експертних оцінювань спеціальної лабораторії військової частини [NUMBER] [PERSON] постійно без пояснень причин не підписував його рапорти про виїзд за межі гарнізону саме в м. Миргород, Полтавської області. Він пояснював йому, що його стосунки з [PERSON] є його особистим життям і ніхто не має права в нього втручатися, навіть його командири, проте він на це ніяк не реагував. У зв`язку з чим він звернувся з відповідною заявою до військової прокуратури від 18.07.2018 року. На що отримав відповідь від 07.08.2018 року листом № 2601 від військової частини [NUMBER] за підписом командира військової частини [PERSON] . В листі, в тому числі, було зазначено, що в грудні 2017 року з приводу його відносин з [PERSON] до військової частини [NUMBER] викликався його батько, і начальник спеціальної лабораторії (технічного захисту інформації) - заступник командира військової частини [NUMBER] [PERSON] , заступник командира військової частини [NUMBER] по роботі з особовим складом [PERSON] , начальник відділу експертних оцінювань спеціальної лабораторії військової частини [NUMBER] [PERSON] повідомили батька про його відносини з [PERSON] , про те, що йому не буде дозволено виїзд у м. Миргород, Полтавської області, про те, що проблем на службі у нього немає, але якщо він продовжить приділяти увагу [PERSON] , то вони створять проблеми на службі. На думку позивача, відповідачі не мали права втручатися у його особисте життя, розголошувати про його особисті відносини з [PERSON] його ж батьку. Крім того, своїми протиправними діями відповідачі спричинили йому моральну шкоду. Після отриманого листа від військової частини та після розмови зі своїм батьком, він зазнав й продовжує зазнавати моральних страждань та утисків з боку відповідачів. Після повернення з місць проведення ООС, його безпосередній начальник [PERSON] розпочав діяльність по притисканню його на службі, а саме: не дозволив піти у відпустку, оскільки в той же період у відпустці перебувала [PERSON] , змушував одного його з відділу здавати мобільний телефон на зберігання при прибутті у військову частину, не виконав рішення по висновку останньої атестації згідно з Положенням про проходження служби особами офіцерського складу прапорщиками (мічманами) Збройних Сил України щодо переміщення по службі на вищу посаду, що затримало, безпідставно, присвоєння чергового військового звання. Заперечуючи проти позову, представником відповідача військової частини [NUMBER] зазначено, що з квітня 2017 року [PERSON] неодноразово зверталася в усній формі до заступника командира військової частини [NUMBER] [PERSON] , заступника командира військової частини [NUMBER] по роботі з особовим складом [PERSON] , начальника відділу експертних оцінювань спеціальної лабораторії військової частини [NUMBER] [PERSON] та у письмові формі (рапорти від 22.08.2018 року, 09.10.2018 року, 28.11.2018 року) до командира військової частини [NUMBER] [PERSON] з клопотаннями про: проведення бесіди з [PERSON] у зв`язку з тим, що капітан [PERSON] з весни 2017 року переслідував [PERSON] , а саме: постійно ходив за [PERSON] , телефонував їй та надсилав смс повідомлення, приїжджав до м. Миргород, Полтавської області, в той час, як [PERSON] відвідувала своїх батьків; запобігання можливості відвідувати капітану [PERSON] м. Миргород у зв`язку з переслідуванням [PERSON] під час перебування її у батьків, а також постійними розмовами з її батьком, що призводять до погіршення стану його здоров`я. Капітан [PERSON] проходить військову службу у військовій частині [NUMBER] . Відповідно до п. п. 49, 50 розділу 1 частини 1 Статуту внутрішньої служби ЗСУ, військовослужбовці повинні постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей, зобов`язані завжди пам`ятати, що за їх поведінкою судять не лише про них, а й про Збройні Сили України в цілому. Відносини між військовослужбовцями повинні ґрунтуватися на взаємній повазі. Статтею 32 Конституції України та ст. 3 ЦК України передбачено, що ніхто не може зазнавати втручання в його особисте життя. Однак, позивачем порушувались зазначені вище норми відносно іншого військовослужбовця [PERSON] , про що остання неодноразово повідомляла у своїх рапортах, у зв`язку з чим заступник командира військової частини [NUMBER] [PERSON] , заступник командира військової частини [NUMBER] по роботі з особовим складом [PERSON] , начальник відділу експертних оцінювань спеціальної лабораторії військової частини [NUMBER] [PERSON] , в межах наданих їй повноважень, проводили профілактичні бесіди з позивачем. За правилами ст. 1-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», п. 9 розділу 1 частини 1 Статуту внутрішньої служби ЗСУ, військовослужбовці користуються усіма правами та свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, що визначаються Конституцією України, законами України з військових питань, статутами ЗСУ та іншими нормативно-правовими актами. У вступі до Статуту внутрішньої служби ЗСУ та п. п. 28-31 розділу 1 частини 1, п. 58, абзацу 11 пункту 59 розділу 2 частини 1, п. 72, абзаців 5, 9, 12 п. 73 розділу 3 частини 1 визначено, цей Статут визначає загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб бригади (полку, корабля 1 і 2 рангу, окремого батальйону) та її підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах. Статутом керуються всі військові частини. Обов`язки посадових осіб, не зазначені в цьому Статуті, визначаються відповідними порадниками та положеннями; єдиноначальність є одним із принципів будівництва і керівництва Збройними Силами України і полягає в: наділенні командира (начальника) всією повнотою розпорядчої влади стосовно підлеглих і покладенні на нього персональної відповідальності перед державою за всі сторони життя та діяльності військової частини, підрозділу і кожного військовослужбовця; наданні командирові (начальникові) права одноособово приймати рішення, віддавати накази; забезпеченні виконання зазначених рішень (наказів), виходячи із всебічної оцінки обстановки та

Outcome: dismissed