Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-12 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 24.02.2006. У шлюбі народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Рішенням Ковельського міськрайонного суду від 27.12.2012 шлюб між ними було розірвано. 30.03.2023 позивач повторно вступила в шлюб з [PERSON] та після укладення шлюбу змінила своє прізвище з [PERSON] на [PERSON] . Донька проживає з позивачкою, знаходиться на повному її утриманні, батько не надає коштів на утримання дочки. Донька росте і потребує щодня грошових витрат, її матеріальні статки не можна вважати достатніми для повноцінного життя ним разом з дочкою. Крім того, дочка є студенткою Волинського фахового коледжу культури та мистецтва імені І.Ф. Стравінського Волинської області. В зв`язку х її навчанням вона потребує додаткових коштів на продукти харчування, одяг проживання та інше. [PERSON] є працездатною особою, працює не офіційно, не є інвалідом, інших дітей на утриманні не має, його стан здоров`я дозволяє працювати, а тому вважає, що останній може сплачувати аліменти в розмірі 3500 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В подальшому до початку розгляду справи по суті позивач подала письмову заяву в якій уточнила розмір аліментів зменшивши його до 2500 грн. Ухвалою судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 28.11.2023 відкрито провадження в цивільній справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.\~Крім цього, відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження по справі для подання відзиву на позовну заяву. Згідно\~ст.81 ЦПК України\~- кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.3, 4 ст.12, ч.1,\~2\~ст.13 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На адресу відповідача двічі було направлено лист з копією ухвали про прийняття позовної заяви та відкриття провадження у справі та датою судового засідання. У визначений строк відповідач відзив на позовну заяву не подав, доказів на спростування вимог, що викладені в позовній заяві в порядку\~ст. 83 ЦПК України\~суду не надав. Відповідно до ч.8\~ст.178 ЦПК України\~у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. У судове засідання позивач не з`явилась, письмово клопотала про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, щодо ухвалення заочного рішення не заперечила. Належним чином повідомлений відповідач в судове засідання не з`явився. Суд ухвалив провести заочний розгляд справи, що відповідає вимогам статті 280 ЦПК України. Розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (ч.2 ст.247 ЦПК України). Суд, дослідивши зібрані докази на предмет належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємозв`язку доказів у їхній сукупності, дійшов наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] народилася спільна з відповідачем дитина [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 17.06.2008, видане Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ковелю Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області, актовий запис №531. \~ \~ \~ \~Рішенням Ковельського міськрайонного суду від 27.12.2012 шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. \~ \~ \~ \~Позивачка уклала 30.03.2023 шлюб з [PERSON] та змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб виданим повторно серії [NUMBER] . \~ \~ \~ \~Відповідно до Будинкової книги [NUMBER] позивачка проживає та зареєстрована разом з донькою [PERSON] по [ADDRESS] , що також підтверджується Витягом з реєстру територіальної громади. \~ \~ \~ \~Згідно довідки від 05.09.2023 №209/1-26 виданої Волинським фаховим коледжом культури і мистецтв імені І.Ф. Стравінського, [PERSON] навчається на денній формі навчання і є студенткою І курсу спеціалізації видовищно-театралізовані заходи. \~ \~ \~ \~Довідкою про доходи №29, доводиться та обставина, що позивач [PERSON] працює продавцем у ФОП [PERSON] та отримує заробітну плату. Згідно із\~ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована\~Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27 лютого 1991 року\~та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому обов`язком особистим, індивідуальним. Проживання окремо або разом не звільняє від виконання цього обов`язку. Батьки мають всебічно сприяти розвитку дитини. Забезпечення умов для такого розвитку та навчання пов`язане з належним наданням матеріальної допомоги, що має бути достатньою. Платник аліментів зобов`язаний роботи все можливе для того, щоб його заробіток (доходи) були достатніми для власного утримання та утримання дітей, за належний розвиток яких він відповідальний як батько. Згідно зі\~ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення повноліття. За загальним правилом спосіб виконання батьками своїх обов`язків по утриманню неповнолітніх дітей, зокрема по сплаті аліментів, залежить від домовленості між ними. Однак, у разі відсутності такої домовленості той з батьків, з ким проживають діти, має право звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до ч.3\~ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені\~ст.182 СК України, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч.2\~ст.182 СК України\~мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Аналізуючи зазначені норми закону, суд доходить висновку, що батьки дитини повинні забезпечити для дитини утримання у розмірі не меншому прожиткового мінімуму на місяць, встановленого на відповідний період для певного віку дитини, як мінімальної гарантії загального рівня забезпеченості повноцінним харчуванням для розвитку організму дитини, збереження її здоров`я та розвитку дитини, а кожен з батьків повинен надати дитині утримання у розмірі не меншому половини цього прожиткового мінімуму щомісячно. Тобто, забезпечення батьками такого прожиткового мінімуму забезпечує мінімальні потреби дитини. Суд наголошує, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача аліментів та визначаючи частку заробітку від доходу, яку потрібно стягувати з відповідача на користь позивачки в якості аліментів, суд виходить з того, що відповідно до\~ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Тому, враховуючи обставини справи, положення чинного законодавства, що регулюють правовідносини пов`язані зі сплатою аліментів, виходячи із засад справедливості та захисту прав малолітньої дитини, з врахуванням того, що приймати участь в утриманні дітей повинні двоє батьків, беручи до уваги вимоги ч.2\~ст.182 СК України, вік дитини, суд вважає, що справедливим буде стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в твердій формі по 2500 грн., щомісячно, прочинаючи з 02.10.2023 і до досягнення дитини повноліття, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з врахуванням індексу інфляції, щомісячно. Визначений розмір аліментів не є надмірним, а є об`єктивним та справедливим з врахуванням наведених вище обставин. Сторони не позбавлені можливості, у разі зміни матеріального стану звернутися до суду з позовом про збільшення або зменшення розміру аліментів. Суд звертає увагу сторін, що відповідно до\~ст.179 СК України\~аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Згідно із ч.6\~ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У зв`язку з тим, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1\~ст.5 Закону України «Про судовий збір», судовий збір в сумі 1073,60 грн., підлягає стягненню з відповідача на користь держави. Відповідно до\~ст.430 ЦПК України\~суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved