Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Явір Агроінтернешнл» про розірвання договору оренди землі. В обґрунтування позовних вимог посилався на ту обставину, що йому на праві власності належить земельна ділянка площею 3,2052 га, кадастровий номер 6524184000:02:029:0032 щодо якої з відповідачем 01.06.2017 укладено договір оренди земельної ділянки № ЯАІ-10. За попередньою домовленістю між сторонами строк договору оренди становить 7 років зі сплатою орендної плати у розмірі 3% від нормативно грошової оцінки у грошовій або натуральній формі щорічно до 15 грудня кожного року. Однак відповідач протягом 2017-2021 років орендну плату не сплачував. Тому, оскільки несплата орендної плати протягом п`ятьох років є істотним порушенням умов договору, позивач просив розірвати договір оренди землі №ЯАІ-10, укладений 01.06.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Явір Агроінтернешнл» та [PERSON] , зареєстрованого у Милівській сільській раді Бериславського району Херсонської області 25.09.2017, номер запису про інше речове право 22583018; стягнути з відповідача на користь позивача сплачену суму судового збору у розмірі 992,40 грн та розглянути справу без його участі. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі. За ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Повно та всебічно з`ясувавши обставини, на які позивач посилався, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Суд встановив, що за договором оренди земельної ділянки №ЯАІ-10 від 01.06.2017 [PERSON] (орендодавець) та Товариство з обмеженою відповідальністю «Явір Агроінтернешнл» (орендар) уклали договір, за яким орендодавець передав орендарю земельну ділянку площею 3,2052 га, розташовану на території Нововоскресенської сільської ради Бериславського району Херсонської області, кадастровий номер 6524184000:02:029:0032 (а.с.17). Згідно з договором, за користування земельною ділянкою орендар сплачує орендодавцю щороку орендну плату у розмірі 3 (три) % визначеної відповідно до законодавства нормативної грошової оцінки земельної ділянки (п.3.1 Договору) не пізніше 15 (п`ятнадцятого) грудня кожного року (п.3.3 Договору). Указаний договір зареєстрований 25.09.2017, що вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за довідкою №294253768 від 11.01.2022 (а.с. 12-13). За вимогою [PERSON] від 10.01.2022, директору Товариству з обмеженою відповідальністю «Явір Агроінтернешнл» запропоновано виконати вимоги щодо розірвання договору оренди, сплатити [PERSON] орендну плату за 2017-2021 роки, індексикацію та пеню (а.с. 15). За п.3.5 розділу 3 Договору орендар у випадку отримання орендодавцем плати по договору як доходів не за місцем основної роботи нараховує, утримує та перераховує до бюджету прибутковий податок з доходів орендодавця по ставці, в порядку та у строк, згідно діючого законодавства. За п.п. 170.1.1 п.170.1 ст.170 ПК України вбачається, що податковим агентом платника податку - орендодавця щодо його доходу від надання в оренду земельної ділянки сільськогосподарського призначення, земельної частки (паю), майнового паю є орендар. Статтею 2 Закону України "Про оренду землі" у редакції, чинній на момент укладання договору, передбачено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Згідно зі статтею 13 Закону України "Про оренду землі" у зазначеній редакції, договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до статті 15 Закону України "Про оренду землі" у редакції, чинній на момент укладання договору, істотними умовами договору оренди землі є об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Згідно з положеннями статей 21, 22 Закону України "Про оренду землі", орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Частиною першою статті 32 Закону України "Про оренду землі" у редакції, чинній на момент укладання договору, визначено, що на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України. Відповідно до пункту "д" частини першої статті 141 ЗК України, підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Аналіз вище вказаних норм права дає підстави для висновку, що підставою для розірвання договору оренди землі є саме систематична несплата орендної плати, тобто два та більше випадки. Факт систематичного порушення договору оренди земельної ділянки щодо сплати орендної плати є підставою для розірвання такого договору про що й свідчить усталена судова практика Верховного Суду і застосування такого правового наслідку як розірвання договору судом саме з підстави істотності допущеного порушення договору відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Указана позиція висловлена Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду 27 січня 2020 року в рамках справи №469/908/15-ц, провадження №61-34891св18 (ЄДРСРУ №87211408). Аналогічні правові висновки містяться у постанові Верховного Суду України від 12 грудня 2012 року у справі №6-146цс12, у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі №183/262/17 та у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 31 січня 2019 року у справі №527/570/17-ц та від 14 листопада 2018 року у справі №484/301/18. Отже, у судовому засіданні встановлено, що між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Явір Агроінтернешнл» виникли договірні відносини щодо оренди земельної ділянки. Враховуючи, що відповідач системно не сплачує орендну плату, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про розірвання договору оренди землі є обґрунтованими, та підлягають задоволенню. Разом з тим, суд у порядку ч.1 ст.141 ЦПК України стягує з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору у розмірі 992,40 грн (дев`ятсот дев`яносто дві гривні 40 копійок), сплата якого підтверджується квитанцією ID: 0842-5416-7092-1029 від 27.01.2022.

Outcome: approved