Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 09.09.2002 виконавчим комітетом Михальчівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 6. Позовні вимоги мотивовані тим, що у шлюбі у подружжя [INFO] народився син [PERSON] , який живе самостійно. Дорослим життям та власними інтересами. Протягом останніх декілька років стосунки позивача з відповідачем розладнались, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, а також певні проблеми у веденні спільного господарювання. З 2019 року кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами, фактично сім`я припинила своє існування. На даний час, позивач та відповідач проживають разом, однак спільного сімейного життя не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Позивачка зазначає, що примирення та збереження шлюбі між нею та відповідачем неможливе з підстав викладених вище, а перебування у шлюбі суперечить її інтересам. Позивач в судове засідання не прибула, через канцелярію суду, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, просить ухвалити судове рішення на її користь. Уразі неявки відповідача в судове засідання не заперечує щодо ухвалення заочного судового рішення. Відповідач в судові засідання призначені по справі не прибув, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку, в тому числі шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на порталі "Судова влада". Клопотання про відкладення розгляду справи відповідач не подавав. Відзив на позовну заяву відповідач теж не подавав. Передбачених ч.2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи з ухваленням, відповідно до ст.ст. 280-283 ЦПК України, заочного рішення. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розгляд справи здійснюється у порядку спрощеного позовного провадження згідно гл.10 Розділу ІІІ ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, встановив, що шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 09 вересня 2002 року виконавчим комітетом Михальчівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 6, що стверджується повторним свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим Городенківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ). Від шлюбу у сторін є син [PERSON] , [INFO] , який на даний час є повнолітнім. Ст. 51 Конституції України, ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя, визначає ч.1 ст.36 СК України. Статтею 55 СК України передбачений обов`язок подружжя турбуватись про сім`ю, в т.ч.: дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, вони повинні бути відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в сім`ї, та зобов`язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї. Відповідно до ч.2 ст. 104 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно із ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом (ч.ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України). Судом встановлено, що сторони спільно не проживають, не піклуються про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що сім`я розпалася повністю, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, відповідач про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, проте в судові засідання призначені по справі не прибув для надання пояснень, відзив на позовну заяву не подавав, тому позов слід задовольнити. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У зв`язку із реєстрацією шлюбу позивачка змінила дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] ». Беручи до уваги, що суду невідоме яке прізвище бажає залишити позивачка після розірвання шлюбу, суд вважає за доцільне після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Згідно ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі ст.ст. 3, 19, 21, 24, 36, 55, 56, 104, 112-114 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved