Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до Чернівецької міської ради, про визначення часток у спільній сумісній власності. У своїй заяві позивач зазначив, що [INFO] помер [PERSON] , який являється рідним братом позивача. Після смерті [PERSON] , залишилося спадкове майно, а саме: -Земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,0830 га, кадастровий номер 7310136300:12:003:0071, розташовану за адресою [ADDRESS] , що знаходиться у спільній сумісній власності померлого та позивача, без визначення часток. Зазначає, що право власності в порядку спадкування на частку земельної ділянки з кадастровим номером 7310136300:12:003:0071 він не зміг оформити так як 24 листопада 2023 року, оскільки він отримав відмову у вчиненні нотаріальних дій від приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Малої І.М. та роз`яснення щодо того, що до спадкової справи долучені копії: Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №434246 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,0830 га, кадастровий номер 7310136300:12:003:0071, розташовану за адресою [ADDRESS] , в яких частки співвласників не визначені. На підставі цього нотаріус не може визначити розмір частки у праві спільної сумісної власності на вказаній земельній ділянці, яка належали [PERSON] , який помер [INFO] . Чинне законодавство не надає нотаріусу права здійснювати виділ частки. Таким чином, у разі смерті одного з учасників права спільної сумісної власності, передусім необхідно визначити частку померлого у спільному майні. Ухвалою суду від 17.01.2024 року відкрито провадження по справі. Позивач в судове засідання не з`явився від його представника адвоката Крамар підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Представник Чернівецької міської ради у судове засідання також не з`явився. надіслав на адресу суду заяву в якій просила розглядати справу за їх відсутності. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що [PERSON] , помер [INFO] (а.с.10), який являється рідним братом [PERSON] . Після смерті брата залишилося спадкове майно, яке перебуває в спільній власності позивач не може прийняти у спадок, так як нотаріус не може визначити розмір частки у праві спільної сумісної власності на спадкову земельну ділянку. Судом також встановлено, що згідно Рішення Чернівецької міської ради 3 сесії V скликання № 50 від 30.06.2006 року «Про передачу земельної ділянки у спільну сумісну власність [PERSON] , та [PERSON] » передано безкоштовно у спільну сумісну власність земельну ділянку: - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0.0830 га, кадастровий номер 7310136300:12:003:0071, розташовану за адресою; [ADDRESS] (а.с.8-9). Суд вважає зазначити, що частки у спільній сумісній власності мають бути рівними, а саме по 1/2 частці кожної земельної ділянки кожного співвласника. Адже, оскільки при спадкуванні частки в майні, розмір якої не визначено, істотне значення має встановлення її розміру, що може бути зроблено також після відкриття спадщини, спадкоємець не позбавлений законом такого права, і його право на визначення частки померлого витікає з поняття спадкування, яке відповідно до ст. 1216 ЦК України, є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Визначення частки спадкодавця у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку має для позивача юридичне значення і необхідне для отримання свідоцтва про право на спадщину на вищевказане спадкове майно. Оскільки один із співвласників даних земельних ділянок помер, то визначити його частку у праві спільної сумісної власності не можливо, тому що немає можливості з`ясувати домовленість між співвласниками. А відтак, нотаріус відмовив у вчиненні нотаріальної дії, оскільки не міг визначити склад спадкового майна, виділити частки у земельній ділянці з кадастровим номером 7310136300:12:003:0071 можливо тільки в судовому порядку. Одночасно із визначенням частки померлого [PERSON] у спільному сумісному майні, позивач вважає за необхідне визначити також свою частку. Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 355, ч. 1 ст.356 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб`єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади. Відповідно до ст. 357 ЦК України, частки в праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом, якщо розмір часток у праві спільної часткової власності не встановлений за домовленістю співвласників або законом, він визначається з урахуванням вкладу кожного з співвласників у придбання (виготовлення, спорудження) майна. Статтею 368 ЦК України передбачено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Відповідно до ч.1 ст.86 Земельного кодексу України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з зазначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). Згідно ч. 4 та ч. 5 ст. 89 ЗК України співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. Відповідно до п. 5 постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними. Відповідно до\~роз`яснень\~постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~30\~травня 2008\~року №\~7\~"Про\~судову практику\~у справах\~про спадкування",\~у разі\~смерті співвласника\~частки кожного\~із співвласників\~у праві\~спільної власності\~є рівними,\~якщо інше\~не було\~встановлено договором\~між ними.\~Частка померлого\~співвласника не\~може бути\~змінена за\~рішенням суду. Статтею ст.15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. За таких обставин, суд вважає за необхідне задовольнити вимогу позивача та визначити частки земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд, площею 0.0830 га, кадастровий номер 7310136300:12:003:0071, розташовану за адресою: [ADDRESS] . Отже, оскільки при спадкуванні частки в майні, розмір якої не визначено, істотне значення має встановлення її розміру. Що не може бути зроблено також після відкриття спадщини, спадкоємець не позбавлений законом такого права, і його право на визначення частки померлого витікає з поняття спадкування, яке відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України, є перехід права та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Враховуючи, що іншого способу захисту своїх прав окрім як судового у позивача немає, він змушений звернутись до суду із даним позовом за місцем знаходження нерухомого майна. З огляду на вище вказане та враховуючи, що відповідач не заперечує позовні вимоги, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню

Outcome: approved