Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-19 00:00:00

Позивач звернувся до Деснянського районного суду міста Києва з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 15.11.2022 між [PERSON] та ТОВ «ФК «Інвеструм» було укладено кредитний договір №16076-11/2022. 31.05.2023 між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу №31052023, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «Інвеструм» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «Інвеструм» права вимоги до Боржників, вказаних у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу №31052023 від 31.05.2023, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №16076-11/2022 від 15.11.2022 в сумі 46800,00 грн., з яких: 12000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 34800,00 грн. - сума заборгованості за відсотками. 21.11.2022 між [PERSON] та ТОВ «ФК «Інвеструм» було укладено кредитний договір № 23806-11/2022. 29.06.2023 між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу №29062023, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «Інвеструм» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «Інвеструм» права вимоги до Боржників, вказаних у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу №29062023 від 29.06.2023, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 23806-11/2022 від 21.11.2022 в сумі 46800,00 грн., з яких: 12000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 34800,00 грн. - сума заборгованості за відсотками. Позикодавець свої зобов`язання за договорами виконав в повному обсязі, а відповідач кредит та відсотки за кредитами не сплачує, у зв`язку з чим позивач звертається до суду з даним позовом. Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 24.11.2023 відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 20.02.2024 від відподвіача [PERSON] надійшло клопотання про відмову у задоволенні частини позовних вимог, а саме щодо нарахованих відсотків. Відповідач не заперечує факт укладання кредитних договорів та отримання нею грошових коштів за вказаними договорами. Отримані грошові кошти необхідні для обстеження та придбання медичних препаратів для сина, який є особою з інвалідністю з дитинства І групи ДЦП. Після 24.02.2022 відповідач має єдине джерело доходу у вигляді пенсії - 2760 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. З прохальної частини позовної заяви вбачається, що представник позивача просить проводити розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце судового розгляду повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Через неявку в судове засідання учасників справи, судом у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові матеріали справи та докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 15.11.2022 між [PERSON] та ТОВ «ФК «Інвеструм» укладено договір про надання фінансового кредиту №16076-11/2022 (надалі кредитний договір), який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер моб. телефону відповідача, про що свідчить п. 7 кредитного договору, адреса, реквізити та підпис сторін. Відповідно до п.п. 1.1 п. 1 кредитного договору Товариство надало клієнту фінансовий кредит у розмірі 12000,00 грн., на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених договором. Згідно п. 1.2. кредитного договору кредит надано на власні потреби клієнта, строком на 25 днів, тобто до 09.12.2022. Дата надання кредиту - 15.11.2022. Відповідно до п. 1.7 кредитного договору кредит надається в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки,в казаної клієнтом. Відповідно до п.п. 1.8 кредитного договору невід`ємною частиною цього кредитного договору є Правила надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, які розмішені на сайтах Товариства. Згідно п. 1.13 договору про надання фінансового кредиту сторони домовились, що всі документи щодо надання кредиту підписуються клієнтом з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Додатком № 1 від 15.11.2022 до Договору про надання фінансового кредиту № 16076-11/2022 визначено графік платежів. 31.05.2023 між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» (надалі ТОВ «ФК «ЄАПБ») укладено договір факторингу № 31052023, відповідно до якого ТОВ «ФК «Інвеструм» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «Інвеструм» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 31052023 від 31.05.2023 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги за кредитним договором № 16076-11/2022 до відповідача у сумі 46800 грн., з яких: 12 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 34800,00 грн. - сума заборгованості за відсотками. 21.11.2022 між [PERSON] та ТОВ «ФК «Інвеструм» було укладено договір про надання фінансового кредиту №23806-11/2022 (надалі кредитний договір), який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер моб. телефону відповідача, про що свідчить п. 7 кредитного договору, адреса, реквізити та підпис сторін. Відповідно до п. 1.1. договору про надання фінансового кредиту № 23806-11/2022 Товариство надає Клієнту фінансовий кредит в розмірі 12000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобвоязується поеврнути кредит та сплатити проценти за косутвання кредитом в порядку та на умовах, визанчених цим догвоором. Згідно п. 1.2 договору про надання фінансового кредиту № 23806-11/2022, кредитні кошти надані на власні потреби Клієнта, строком на 25 днів, до 15.12.2022. Дата надання кредиту 21.11.2022. Відповідно до п. 1.7 кредитного договору кредит надається в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки,в казаної клієнтом. Відповідно до п.п. 1.8 кредитного договору невід`ємною частиною цього кредитного договору є Правила надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, які розмішені на сайтах Товариства. Згідно п. 1.13 договору про надання фінансового кредиту сторони домовились, що всі документи щодо надання кредиту підписуються клієнтом з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Додатком № 1 від 21.11.2022 до Договору про надання фінансового кредиту № 23806-11/2022 визначено графік платежів. 29.06.2023 між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» (надалі ТОВ «ФК «ЄАПБ») укладено договір факторингу № 29062023, відповідно до якого ТОВ «ФК «Інвеструм» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «Інвеструм» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 29062023 від 29.06.2023 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги за кредитним договором № 23806-11/2022 до відповідача у сумі 46800 грн., з яких: 12 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 34800,00 грн. - сума заборгованості за відсотками. Всупереч умов кредитного договору, відповідач не виконала свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, остання не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки первісного кредитора. Відповідач у клопотанні не заперечувала отримання нею грошових коштів за кредитними договорами. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у встановлені договором строки. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна умов договору не допускається. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори). За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Із положень ч. 1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якого договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі № 732/670/19, від 23.03.2020 у справі № 404/502/18, від 07.10.2020 № 127/33824/19. Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч.12 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію). Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 вказаного Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У силу ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. З врахуванням встановлених судом обставин справи, визнання відповідачем факту укладання та отримання нею грошових коштів за договором кредиту та досліджених доказів, суд приходить до висновку про укладеність кредитного договору, невиконання позичальником своїх зобов`язань щодо повернення, отриманих в борг коштів та наявності в нього боргових зобов`язань перед позивачем який набув прав вимоги за вищевказаним кредитним договором за договором відступлення прав вимоги. Як вбачається з кредитного договору, він підписаний електронним підписом Позичальника, який відтворений шляхом використання Позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер моб. телефону з зазначенням адреси проживання відповідача, її паспортних даних, РНОКПП, а крім того за умовами договору його невід`ємною частиною є Публічна пропозиція (оферта) Товариства на укладення договору кредитної лінії за допомогою електронних засобів, яка розміщена на сайтах Товариства. Отже з вказаного можна дійти висновку, що відповідач належним чином ознайомлена з умовами кредитних договорів. Згідно ч.1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма ч. 1 ст. 1048 ЦК України і охоронна норма ч. 2 ст. 625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно. Тому за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та ч. 1 ст. 1048 ЦК України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання. Вказані висновки щодо застосування ч. 1 ст. 1050 та ст. 625 ЦК України у їх взаємозв`язку викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі №444/9519/12, від 04.07.2018 у справі №310/11534/13-ц, від 31.10.2018 у справі №202/4494/16-ц, від 04.02.2020 у справі №912/1120/16. Отже, враховуючи зміст кредитного договору № 16076/-11/2022 від 15.11.2022, останній укладений строком на 25 днів, тобто до 09.12.2022, тому позивач має право стягнути заборгованість по нарахованих та несплачених процентах за користування кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування, тобто до 09.12.2022. Після закінчення строку дії договору у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти. На підтвердження вимоги щодо розміру заборгованості за відсотками за кредитним договором № 16076-11/2022, позивачем надано розрахунок заборгованості за кредитним договором № 16076-11/2022 від 15.11.2022, за період з 31.05.2023 по 30.09.2023 (а.с.16). Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивача відсотків за кредитним договором № 16076-11/2022 у період з 31.05.2023 по 30.09.2023 у сумі 34800,00 задоволенню не підлягають, оскільки нараховані після закінчення терміну дії кредитного договору. Заборгованість за відсотками за кредитним договором № 23806-11/2022 від 21.11.2022 в сумі 34800,00 грн. стягненню не підлягає. Так, строк надання кредиту за кредитним договором № 23806-11/2022 від 21.11.2022 встановлений 15.12.2022, на підтвердження суми заборгованості, позивачем надано розрахунок заборгованості за період з 29.06.2023 по 30.09.2023 (а.с. 32), а відтак правові підстави стягнення заборгованості за відсотками, передбачені умовами кредитного договору, після 15.12.2022 закінчення строку дії договору - відсутні. Таким чином з відповідача на користь позивача слід стягнути суму заборгованості за основною сумою боргу за кредитним договором № 16076-11/2022 від 15.11.2022 в розмірі 12000,00 грн. та суму заборгованості за основною сумою боргу за кредитним договором № 23806-11/2022 від 21.11.2022 в розмірі 12000,00 грн., внаслідок чого позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 141 ЦПК України у разі часткового задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Загальна сума задоволених вимог позивача складає 24000,00 грн. (24000*100:93600=25,64%) та з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в сумі 688,18 грн. (2684*25,64:100=688,18). Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягнення судовий збір на користь позивача у розмірі 688,18 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial