Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовом до [PERSON] , про стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання. В обґрунтування позову позивач зазначає, що між його матір`ю [PERSON] та його батьком [PERSON] , 16.08.2016 було укладено шлюб, який зареєстровано Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, актовий запис №426 та видано свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 16.08.2016 року. Під час вказаного шлюбу народився син (позивач) - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області серії [NUMBER] від 09.09.2016. 20.04.2023 моєю матір`ю [PERSON] до Ужгородського міськрайонного суду було подано позовну до цього ж відповідача - громадянина [PERSON] про розірвання шлюбу та призначення аліментів на моє утримання. Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 14.07.2023 шлюб між [PERSON] та відповідачем [PERSON] - розірвано, а також з громадянина [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 5000 (п`яти тисяч) гривень щомісячно, починаючи з 20.04.2023 і до досягнення позивачем повноліття. Однак, попри це, за період з 20.04.2023 по теперішній час [PERSON] не сплатив на утримання свого сина жодної копійки, що підтверджується розрахунком заборгованості зі сплати аліментів, виданої відділом державної виконавчої служби у місті Ужгороді Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції за №19/72600651/24 від 09.01.2024 року. Позивач - [PERSON] , [INFO] , досяг повноліття [INFO] . 01.09.2023 року позивач вступив на навчання до Кошицького технічного університету на факультет машинобудування із стаціонарною формою навчання тривалістю навчання 3 роки, тобто до серпня 2026 року, що підтверджується довідкою про навчання від 17.10.2023 року. У зв`язку із стаціонарним навчанням, [PERSON] проживає у студентському гуртожитку Кошицького технічного університету на платній основі, що підтверджується договором про забезпечення житлом №2023002452 від 06.09.2023 (копія договору про забезпечення житлом із нотаріально посвідченим перекладом до матеріалів позовної заяви додається). Вартість проживання в гуртожитку становить 225 ЄВРО на місяць, що підтверджується перекладом документації університету щодо вартості проживання на квартал, інструкції до оплати проживання в гуртожитку іноземних студентів, витягом з інструкції для студентів, кому проживання було приділене від 07.08.2023 (переклади вказаних документів до матеріалів позовної заяви додається) та квитанціями про оплату від 06.03.2023 у сумі 20,00 ЄВРО, від 20.04.2023 у сумі 42,00 ЄВРО, від 09.08.2023 у сумі 120,00 ЄВРО, від 06.09.2023 у сумі 150,00 ЄВРО. Крім того, в позивача наявні постійні затрати на харчування, канцелярські вироби, проїзд, купівлі мінімально необхідної одежі. Мати - [PERSON] з якою позивач проживав все своє життя до вступу в університет на навчання, матеріально допомагає, але зароблених нею коштів постійно не вистачає. Тобто вона не в змозі самостійно утримувати позивача на період навчання. Відповідач є працездатним, працює в Чеській Республіці на будівництві і отримує там немалий заробіток, однак позивачу матеріально не допомагає, аліменти на його утримання не сплачував, хоча має на це фінансові можливості. За таких обставин, позивач просить суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, у розмірі 5000 грн. щомісячно і до закінчення дитиною навчання у Кошицькому технічному університеті, але не більше ніж до досягнення ним 23 річного віку. В судове засідання [PERSON] подав заяву про розгляд справи у його відсутності, вказавши, що позовні вимоги останній підтримує в повному обсязі та просить такі задоволити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] , у судове засідання повторно не з`явився, хоча про час і місце слухання справи, був повідомлений належним чином, шляхом надіслання судових повісток та розміщення оголошень на офіційному веб-порталі судової влади України, про причини своєї неявки суд не повідомив, відзив на позов не подав, а тому суд в порядку ст. 280 ЦПК України, вважає, що справу слід вирішити на підставі наявних у ній доказів та постановити заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, виходячи з їх належності, допустимості, достовірності та достатності, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] , 16.08.2016 було укладено шлюб, який зареєстровано Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, актовий запис №426 та видано свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 16.08.2016 року. У шлюбі у подружжя народився син: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області серії [NUMBER] від 09.09.2016. Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 14.07.2023 шлюб між [PERSON] та відповідачем [PERSON] - розірвано, а також з громадянина [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 5000 (п`яти тисяч) гривень щомісячно, починаючи з 20.04.2023 і до досягнення позивачем повноліття. Однак, попри це, за період з 20.04.2023 року по теперішній час [PERSON] не сплатив на утримання свого сина жодної копійки, що підтверджується розрахунком заборгованості зі сплати аліментів, виданої відділом державної виконавчої служби у місті Ужгороді Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції за №19/72600651/24 від 09.01.2024. 01.09.2023 року [PERSON] вступив на навчання до Кошицького технічного університету на факультет машинобудування із стаціонарною формою навчання тривалістю навчання 3 роки, тобто до серпня 2026 року, що підтверджується довідкою про навчання від 17.10.2023 Вартість проживання в гуртожитку становить 225 ЄВРО на місяць, що підтверджується перекладом документації університету щодо вартості проживання на квартал, інструкції до оплати проживання в гуртожитку іноземних студентів, витягом з інструкції для студентів, кому проживання було приділене від 07.08.2023 (переклади вказаних документів до матеріалів позовної заяви додається) та квитанціями про оплату від 06.03.2023 у сумі 20,00 ЄВРО, від 20.04.2023 у сумі 42,00 ЄВРО, від 09.08.2023 у сумі 120,00 ЄВРО, від 06.09.2023 у сумі 150,00 ЄВРО (переклад вказаних вище квитанцій до матеріалів позовної заяви додається). Судом встановлено, що на даний час [PERSON] є повнолітнім, однак продовжує навчання. Також встановлено, що на даний час відповідач не надає фінансову допомогу на утримання повнолітнього сина [PERSON] , мати повністю сама утримує сина, надає йому кошти на навчання. Також зі змісту позовної заяви встановлено, що відповідач є працездатним, працює в Чеській Республіці на будівництві, а тому має можливість надавати відповідні кошти на утримання сина на період його навчання на стаціонарі. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 Сімейного кодексу, яка зокрема передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст.ст.199,200,201 Сімейного кодексу України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. У відповідності до ст.199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. За змістом ст.199 СК України обов`язок утримувати повнолітнього доньку (сина), яка (який) продовжує навчання, покладено на обох батьків. Згідно зі ч.1 ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України. Потреба повнолітньої дитини у матеріальній допомозі у зв`язку з навчанням полягає у необхідності отримання коштів для проїзду до місця навчання, проживання, одяг, харчування, канцелярія, підручники тощо. При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Варто також зазначити, що згідно п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.05.2006 року № 3 роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. У Постанові № 644/3610/16-ц від 17.04.2019 Верховний Суд вказав, що батьки зобов`язані утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчатися після досягнення повноліття незалежно від форми навчання до досягнення нею віку, що є меншим 23 років. Необхідність утримувати інших дітей не виключає обов`язку відповідача надавати матеріальну допомогу також своїй повнолітній дитині, яка її потребує. Беручи до уваги наведене, з врахуванням всіх описаних вище обставин, суд вважає, що стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання повнолітнього сина, що продовжує навчання, в твердій грошовій сумі у розмірі 5000,00 гривень щомісячно буде максимально відповідати принципам розумності та справедливості, оскільки має, з одного боку, забезпечити повнолітньому сину отримання від батька належного матеріального утримання на період навчання, з іншого - забезпечити баланс між обов`язком обох батьків матеріально підтримувати повнолітнього сина, який продовжує навчання. Оскільки за даною категорією справ позивач звільнений від сплати судового збору, а позов підлягає задоволенню, тому з відповідача на підставі ч.1 ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір на користь держави. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу на один місяць. На підставі наведеного та

Outcome: approved