Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , 3-і особи: Служба у справах дітей виконавчого комітету Бердянської міської ради, Служба у справах дітей Мереф`янської міської ради про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позову зазначено, що 02 червня 2011 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у відділі ДРАЦС Красноградського районного управління юстиції Харківської області. [INFO] від спільного шлюбу народилася дитина - [PERSON] . Зазначає, що деякий час подружжя проживало спільно за адресою реєстрації позивачки - [ADDRESS] . Звертає увагу суду на те, що шлюб між сторонами був укладений формально - через вагітність [PERSON] внаслідок чого подружнє життя не складалось. Відповідач після народження сина почав зловживати спиртними напоями, вести аморальний спосіб життя, кілька разів був притягнений до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насилля. В лютому 2014 року після чергової сварки з матір`ю позивачки, відповідач виїхав з будинку [PERSON] і з того часу про місце його знаходження позивачці нічого не відомо. Згідно відповіді начальника Харківського РВ №3516 від 23.03.2014 року, місце знаходження [PERSON] встановити не вдалося. Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 28.05.2014 року, шлюб між сторонами розірвано. Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 02.06.2014 року з [PERSON] на користь [PERSON] було стягнено аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 500 грн. щомісячно з дня пред`явлення позову до досягнення дитиною повноліття. Аліментів відповідач ніколи не сплачував внаслідок чого станом на 01.04.2023 року утворилась заборгованість у розмірі 93848,00 грн. Позивач та відповідач зв`язку між собою не підтримують. З самого народження спільна дитина [PERSON] зареєстрований та постійно проживає за місцем реєстрації разом із матір`ю. У вихованні сина [PERSON] допомагала її мати - [PERSON] . Батько хлопчика участі у його вихованні не приймав, дитину не навідував, фінансово не підтримував. [PERSON] на даний час зареєстрований та проживає разом із позивачкою, перебуває на її повному забезпеченні, вона піклується про дитину та займається його вихованням. Всі питання щодо виховання, навчання та лікування дитини вирішуються позивачкою самостійно, без участі та підтримки з боку відповідача. Згідно відповіді, на адвокатський запит, директором КЗ «Мереф`янський ліцей № 1» № 59 від 23.09.2022 року, зазначено. що позивачка цікавиться питанням виховання сина, дослуховується до рекомендацій вчителів, відвідує батьківські збори, вцілому займається вихованням дитини. Відповідач [PERSON] жодного разу не з`являвся в школі, батьківських зборів не відвідував, успішністю сина не цікавився Згідно відповіді КНП ЦПМД №1 Харківського району від 31.08.2022 № 358 між лікарем педіатром [PERSON] та [PERSON] укладено декларацію на отримання медичного нагляду і допомоги дитини - [PERSON] , [INFO] . На прийом до лікаря дитину приводила мати - позивачка [PERSON] , останній раз вона звернулася до лікаря з приводу хвороби дитини 23.02.2022 року, у зв`язку із чим отримала медичний висновок тимчасової непрацездатності по догляду за дитиною. Згідно відповіді ССД Мереф`янської міської ради на адвокатський запит № 01-38/543 від 03.10.2022 року, родина [PERSON] на обліку у Службі не перебувала. Малолітній [PERSON] проживає з мамою та вітчимом, з яким вона перебуває в зареєстрованому шлюбі. Батько [PERSON] - [PERSON] життям сина не цікавиться, фактична роль у вихованні дитини належить матері. Звертає увагу суду на те, що [PERSON] не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильної трудової або будь-якої іншої участі у вихованні сина. Він ніяким чином не піклується про дитину, не проявляє заінтересованості в його подальшій долі, не цікавиться успіхами, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток сина, його навчанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема - не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на його фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною взагалі та не надає йому доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу та не створює умов для отримання ним освіти, чи створює умови, які шкодять інтересам дитини. Зазначає, що зазначені вище обставини та факти підтверджують, що відповідач протягом тривалого часу навмисно, свідомо ухиляється від виконання своїх обов`язків з виховання дитини та не має наміру виконувати їх в подальшому. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Статтею 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Згідно з ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. На підставі вищевикладеного просить суд позов задовольнити. Позбавити [PERSON] , [INFO] ,. уродженця м. Бердянськ Запорізької області, батьківських прав щодо його малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 17 листопада 2022 року по справі відкрите провадження, ухвалено справу розглядати за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін. Справу призначено у підготовче судове засідання на 20.02.2023 року на 09 год. 30 хв. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 28 серпня 2023 року справу призначено до судового розгляду. У судове засідання позивач [PERSON] та її представник адвокат Луконіна Н.В. не з`явилися. Від представника позивача адвоката Луконіної Н.В. надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності. На позові наполягає. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився. 24.01.2024 року до канцелярії суду надійшло клопотання представника відповідача [PERSON] адвоката Щасливого О.Р. про розгляд справи за їх відсутності. Крім того, до клопотання долучена нотаріально посвідчена заява відповідача [PERSON] про визнання позовних вимог. У судове засідання представники третіх осіб: Служби у справах дітей виконавчого комітету Бердянської міської ради, Служби у справах дітей Мереф`янської міської ради не з`явились. Від виконавчого комітету Мереф`янської міської ради надійшов висновок органу опіки та піклування Мереф`янської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , 1987 року народження, відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] . У зв`язку із неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого пристрою не здійснювалося. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до положень ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справ або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до статті 164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Згідно з Постановою Пленуму Верховного суду України від 30.03.2007 № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Частиною 4 ст. 155 Сімейного кодексу України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно п.2 ч. 1 ст.164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; Вважає, що передбачені законом підстави для позбавлення відповідачки батьківських прав наявні та обґрунтовані. Відповідно до ст. 243 Сімейного кодексу України опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених Цивільним кодексом України. Згідно ч. 3 ст. 60 Цивільного кодексу України, суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Згідно ст. 244 СК України, опікуном, піклувальником дитини може бути за її згодою повнолітня дієздатна особа. При призначенні дитині опікуна або піклувальника органом опіки та піклування враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини. Не можуть бути опікунами, піклувальниками дитини особи, зазначені в статті 212 цього Кодексу. Згідно частини 1 статті 95 Цивільного процесуального кодексу України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Відповідно до статті 76 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно статті 77 Цивільного процесуального кодексу України,належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до статті 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позов підтверджується доказами, вивченим та оголошеними в судовому засіданні а саме: копією паспорту та ідентифікаційного коду [PERSON] ; копією паспорту та ідентифікаційного коду [PERSON] , копією свідоцтва про народження [PERSON] , відповіддю начальника [PERSON] на повідомлення [PERSON] , рішення Харківського районного суду Харківської області від 28.05.2014 року, рішення Харківського районного суду Харківської області від 02.06.2014 року, відповіддю ССД Мереф`янської міської ради на адвокатський запит № 01-38/543 від 03.10.2022 року, відповіддю КНП ЦПМД №1 Харківського району від 31.08.2022 № 358, відповіддю, на адвокатський запит, директора КЗ «Мереф`янський ліцей № 1» № 59 від 23.09.2022 року; висновком органу опіки та піклування Мереф`янської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , 1987 року народження, відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] , відповідно до якого зазначено, що орган опіки та піклування Мереф1янської міської ради вважає доцільним і відповідаючим інтересам дитини позбавити батьківських прав [PERSON] , 1987 року народження, відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] . Оцінюючи здобуті в судовому засіданні докази, в їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог [PERSON] щодо позбавлення [PERSON] , 1987 року народження, батьківських прав відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] . Разом з цим, суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам по справі, що відповідно до положень ст. 169 СК України, мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав у разі зміни поведінки особи, позбавленої батьківських прав, та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав. Питання про судові витрати слід вирішити відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved