Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-25 00:00:00

18 жовтня 2023 року до Заводського районного суду м. Миколаєва надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , третя особа: орган опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради про визначення порядку користування житловим приміщенням квартирою [ADDRESS] . Позовна заява мотивована тим, що сторони є співвласниками кв. [ADDRESS] по 1/2 частці. Квартира складається з двох житлових кімнат, які є ізольованими. Одна кімната більша площею 22,5 кв.м., інша менша площею 13,8 кв.м., з якої виходить лоджія площею 1,5 кв.м. поєднана з балконом площею 0,9 кв.м. Виділити із вказаної квартири окремі ізольовані приміщення технічно неможливо. Між сторонами погодження щодо порядку користування вказаною квартирою немає, періодично виникають скандали, через що позивач звертається до суду для визначення порядку користування квартирою. 24 жовтня 2023 року вищевказаний позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання. 28 грудня 2023 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду. Представником позивача подано заяву про розгляд справи без її участі та участі позивача, позовні вимоги підтримує. Відповідач подала заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності. Позовні вимоги визнала частково. Не заперечувала щодо виділення позивачці кімнати літ. 2 площею 13,8 кв.м., лоджію площею 1,5 кв.м., їй виділити кімнату літ. 6 площею 22,5 кв.м. Інші приміщення, в тому числі балкон площею 0,9 кв.м., залишити в спільному користуванні. Представник органу опіку та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради в судове засідання не з`явився, причин не повідомив, пояснень не подав. Враховуючи викладене, суд вважає можливим слухати справу за відсутності сторін, на підставі наявних у суду доказів. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов наступного. Відповідно до Свідоцтва про право власності на житло від 13 лютого 2007 року видане Управлінням з використання та розвитку комунальної власності міської ради, квартира за адресою: [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності громадянам: [PERSON] , 1/2 та членам її сім`ї [PERSON] 1/2. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (номер інформаційної довідки: 350595158, дата 16.10.2023) власниками нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] , 1/2 частка та [PERSON] , 1/2 частка. Згідно і довідкою ЖЕК №2 ЖКП ММР «Бриз» від 14.05.2015 № 1067, витягом з реєстру територіальної громади міста Миколаєва від 24.10.2023, за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Відповідно до технічного паспорту на спірну квартиру, остання складається з 2-х кімнат житловою площею 36,3 кв.м., у тому числі: 1-а кімната - 13,8 кв.м., 2-а кімната - 22,5 кв.м., коридор 9,1 кв.м., ванна 2,7 кв.м., вбиральня 1,2 кв.м., кухня 7,7 кв.м. Квартира обладнана: балкон 1,0 кв.м., лоджія 1,5 кв.м., балкон 0,9 кв.м. Відповідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. На підставі ч. 1ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно з ч. 1, 2 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Співвласники не дійшли згоди щодо порядку користування квартирою. На підставі ч. 3 ст. 358 ЦК України, кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Відповідно до ст. 383 ЦК України власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Згідно вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до п. 14 постанови пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення із самостійними виходами, які можуть використовуватись як окремі квартири, або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщенням, якщо про це заявлено позов. У п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 4 жовтня 1991 року №7 "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок" роз`яснено, якщо виділ частки будинку в натурі неможливий, суд вправі за заявленим про це позовом встановити порядок користування відособленими приміщеннями (квартирами, кімнатами) такого будинку. У цьому разі окремі підсобні приміщення (кухня, коридор тощо) можуть бути залишені в загальному користуванні учасників спільної часткової власності. Ураховуючи зазначені правові норми, склад сім`ї сторін, розмір житлової площі, що припадає на одну особу, взаємовідносини сторін та наявність у квартирі ізольованих жилих кімнат, суд дійшов висновку про встановлення порядку користування спірною квартирою за запропонованим позивачем варіантом, а саме: виділити в користування [PERSON] житлову кімнату літ. 2 площею 13,8 кв.м., лоджією площею 1,5 кв.м. та балконом площею 0,9 кв.м.; виділити в користування [PERSON] житлову кімнату літ.6 площею 22,5 кв.м. Залишити в загальному користуванні: коридор літ. 1 площею 9,1 кв.м., ванну кімнату літ. 3 площею 2,7 кв.м., вбиральню літ. 4 площею 1,2 кв.м., кухню літ. 5 площею 7,7 кв.м., балкон із кухні площею 1,0 кв.м. Визначаючи порядок користування спірною квартирою у зазначений спосіб суд виходить з того, що іншого варіанту визначення порядку користування квартирою, наближеного до ідеальних часток співвласників, фактично не існує. Щодо виділення у загальне користування балкону площе. 0,9 кв.м., як запропоновано відповідачкою, суд вважає це не можливим, виходячи з такого. Відповідно до плану спірної квартири, балкон 0,9 кв.м. примикає до лоджії 1,5 кв.м., яка в свою чергу примикає до кімнати 2, яка виділяється у користування позивачці. Отже, виділивши у загальне користування балкон площею 0,9 кв.м., відповідач має проходити через кімнату 2 та лоджіє 1,5 кв.м. щоб потрапити на цей балкон, а відтак кімната 2 та лоджія 1,5 кв.м. за порядком запропонованим відповідачкою, буде автоматично знаходитися спільному користуванні сторін, позаяк вона є прохідною кімнатою. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про задоволення позову [PERSON] .

Outcome: approved