Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-20 00:00:00

Позивач [PERSON] 09.11.2021 звернувся в Орджонікідзевський районний суд м. Харкова з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням в квартирі [ADDRESS] . Позовна заява обґрунтована тим, що позивач є власником квартири [ADDRESS] . В квартирі на реєстраційному обліку знаходиться відповідач [PERSON] , але не проживає, не сплачує комунальні платежі, в утриманні майна не приймає участі, особистих речей в квартирі не має. В поданій до суду позовній заяві позивач просив визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням в квартирі [ADDRESS] . Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 23.12.2021 відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідно до розпорядження Голови Верховного Суду від 14.03.2022 № 7/0/9-22 змінено територіальну підсудність судових справ Орджонікідзевського районного суду м. Харкова на Київський районний суд м. Полтави. Згідно з ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 17.05.2023 справу прийнято до провадження суду. Відповідач [PERSON] відзив на позовну заяву не подавав. Позивач [PERSON] в судовому засіданні повністю підтримав подану до суджу позовну заяву, посилаючись на викладені в ній обставини. Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи повідомлений про дату, час та місце розгляду шляхом, про причин и своєї неявки суд не повідомив, з клопотаннями до суду не звертався. Суд, заслухавши позивача, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до таких висновків. Судом встановлено, що позивач [PERSON] на підставі свідоцтв про право на спадщину від 29.4.2014 серія та номер 3-948 та серія та номер 3-946, свідоцтва про право власності на житло від 03.03.1997 є власником квартири [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] , [INFO] , за даними реєстру територіальної громади м. Харків та за даними Єдиного державного демографічного реєстру зареєстрував своє постійне місце проживання в житловому приміщенні квартирі [ADDRESS] , але не проживає. Той факт, що відповідач [PERSON] не проживає в квартирі [ADDRESS] підтверджено даними пояснень [PERSON] , [PERSON] (а.с.7, 8), даними інформаційної довідки ДОП СП відділу поліції № 1 Харківського РУП № 2 ГУНП в Харківській області (а.с. 11). Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Норми ст. ст. 386, 391 ЦК України передбачають умови та порядок захисту права власності. Відповідно до ст. ст. 386, 391 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно зі ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Як встановлено судом, відповідач [PERSON] не користується жилим приміщенням в квартирі [ADDRESS] , не проживає за вказаною адресою. Обираючи спосіб захисту порушеного права, суд виходить з того, що порушення прав позивача не пов`язане з позбавленням власності, тому вважає за можливе визначити спосіб захисту порушеного права шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням. Позовні вимоги про визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням, є обґрунтованими та підлягають задоволенню. При вирішенні справи суд також виходить з того, що рішення суду, яке набрало законної сили, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, є підставою для зняття особи з реєстрації за такою адресою. Також відповідно до норм ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору.

Outcome: approved