Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-22 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Макарівського відділу\~державної виконавчої\~служби у\~Бучанському районі\~Київської області\~Центрального міжрегіонального\~управління Міністерства\~юстиції (м.\~Київ) (далі - відповідач, Макарівський ВДВС у Бучанському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ), третя особа:\~Публічне акціонерне\~товариство «Комерційний\~банк «Експобанк»\~про зняття\~арешту з\~коштів боржника, в якому просив: постанову державного виконавця Макарівського відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Павліашвілі Каріни Анатоліївни про арешт коштів боржника від 14.11.2023 р. скасувати в частині накладання арешту на грошові кошти, що надходять на рахунок на ім`я [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] , РНОКПП - [NUMBER] на картку для виплат [NUMBER] , який відкритий в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», Київ, Україна, як виплата для пенсії. В обґрунтування позову позивач вказав, що в рамках виконавчого провадження № 27020753 14.11.2023 року головним державним виконавцем Макарівського відділу ВДВС Павліашвілі К.А. було винесено постанову про накладення арешту на грошові кошти, що містяться на всіх його відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкрито після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення, на які заборонено законом, та належать боржнику, в результаті чого було арештовано його рахунок ІВАN [NUMBER] , картка для виплат [NUMBER] , який відкритий в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», Київ, Україна, для зарахування пенсійних коштів. В зв`язку з чим, з 14.11.2023 року він не може отримувати пенсійні кошти, які являються єдиним джерелом його існування, а також не має можливості оплачувати комунальні платежі, купувати необхідні для життя речі, ліки, продукти харчування. Позивач зазначає про наявність підстав для зняття арешту\~з коштів\~боржника в судовому порядку, оскільки вирішити дане питання в досудовому порядку неможливо, тому позивач звернувся до суду для захисту своїх прав. Ухвалою суду від 31.01.2024 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі. Розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін у судовому засіданні 13.02.2024 року. Встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення вказаної ухвали для подання відзиву на позовну заяву, третій особі строк для подачі письмових пояснень. Судовий розгляд справи відкладено на 23.02.2024 року. У судове засідання позивач не з`явився, подав заяву про підтримання позовних вимог, справу просив розглянути у його відсутність. Відповідач у встановлений судом строк подав відзив, в якому заперечуючи позовні вимоги, вказав, що 08.06.2011 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та направлено сторонам. Статтею 18 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено обов`язки і права виконавців, обов`язковість вимог виконавців. 14.11.2023 року державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника та направлено до банків через систему електронного документообігу шляхом підписання Кваліфікованим електронним підписом. 24.11.2023 року на особистому прийомі громадян боржник ознайомився з матеріалами виконавчого провадження. 01.12.2023 року боржник повторно звернувся до відділу із заявою про зняття арешту з коштів, але жодних доказів, що рахунок на який здійснюється зарахування зарплати, пенсії, стипендії чи соціальних виплат, є поточним, не надав, у зв`язку з чим арешт може бути накладено на усі доступні кошти відповідно до резолютивної частини постанови про арешт коштів. Якщо ж банк відкрив клієнту окремий рахунок для зарахування цільових надходжень, то банк повертає без виконання отриману від виконавця постанову про арешт коштів боржника із зазначенням причин повернення. Боржнику також було роз`яснено підстави для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини відповідно до п. 4 ст. 59 ЗУ «Про\~виконавче провадження»\~та вказано,\~що у\~всіх інших\~випадках згідно\~п.\~5 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» арешт може бути знятий за рішенням суду. Тому відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне. На виконанні Макарівського відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) знаходиться виконавче провадження № 27020753 з виконання виконавчого листа № 2-8492/10 виданого Шевченківським районним судом м. Києва від 19.05.2011 року про стягнення солідарно з [PERSON] , [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Експобанк» заборгованості у сумі 895 296,79 грн., судового збору - 1700 грн., за інформаційні послуги - 120,00 грн., а всього 897 116,70 грн. (а.с. 16). 14.11.2023 року головним державним виконавцем Макарівського відділу ВДВС Павліашвілі К.А. було винесено постанову про накладення арешту на грошові кошти, що містяться на всіх відкритих рахунках [PERSON] , а також на кошти на рахунках, що будуть відкрито після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення, на які заборонено законом, та належать боржнику (а.с. 6-7). В результаті чого було арештовано рахунок на ім`я [PERSON] ІВАN [NUMBER] , картка для виплат [NUMBER] , який відкритий в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», Київ, Україна, для зарахування пенсійних коштів (а.с. 13). З копії довідки 23.02.2024 року № AG85MVEMTCUHAMIT виданої АТ КБ «Приватбанк» встановлено, що [PERSON] , станом на 23.02.2024 року має в АТ КБ «Приватбанк» картку [NUMBER] ( [NUMBER] ), на яку отримує пенсійні виплати. Також на вказану картку (рахунок) може бути зарахована будь-яка виплата (переказ) (а.с. 58). Як вбачається з виписки по картці/рахунку [NUMBER] ( [NUMBER] ) і додатковим рахункам договору SAMDNWFC00007738256 від 09.08.2014 року за період 01.06.2023 24.11.2023 позивачу виплачувалася пенсія у сумі 6\~334,45 грн. щомісяця (а.с. 64). З довідки про доходи № 7546 6758 5415 0514 від 24.11.2023 року встановлено, що [PERSON] перебуває на обліку в Києво-Святошинському об`єднаному управлінні ПФУ в Київській області і отримує пенсію за віком (а.с. 65). Вирішуючи даний спір, суд керується наступним. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законами України\~«Про виконавче\~провадження» від\~02.06.2016\~№ 1404-VIII (далі - Закон України №1404-VIII). За змістом статей 1, 5\~Закону України\~«Про виконавче\~провадження» від\~02.06.2016\~№1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів». Відповідно до статті 2\~цього ж\~Закону виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців. Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.18\~Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Зокрема виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом. Відповідно до п.7 ч.3 ст.18\~Закону №1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, коштів на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на електронних рахунках платників акцизного податку, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, на електронні гроші, які зберігаються на електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей. Порядок звернення стягнення на кошти та інше майно боржника визначено статтею 48 Закону. Так, згідно з ч.1, ч.2 ст.48\~Закону №1404-VIII звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах. Забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному ст.35-1 Податкового кодексу України, кошти на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, кошти на електронних рахунках платників акцизного податку, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України «Про електроенергетику», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України «Про теплопостачання», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26-1 Закону України «Про теплопостачання», статті 18-1 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України «Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки», на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом. Згідно з ч.2, ч.6 ст.56\~Закону №1404-VIII арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. За правилами ч.3, ч.4 ст.56\~Закону №1404-VIII арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі. Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення. Пунктом 1 ч.4 ст.59\~Закону №1404-VIII передбачено, що підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом. Умови звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника визначені ст.68 Закону №1404-VIII, за змістом якої стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів. За іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п`яти мінімальних розмірів заробітної плати. Про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи. Відповідно до положень ст.70\~Закону №1404-VIII розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (частина перша). З пенсії може бути відраховано не більш як 50 відсотків її розміру на утримання членів сім`ї (аліменти), на відшкодування збитків від розкрадання майна підприємств, установ і організацій, на відшкодування пенсіонером шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також у зв`язку із смертю потерпілого, на повернення переплачених сум заробітної плати в передбачених законом випадках. За іншими видами стягнень може бути відраховано не більш як 20 відсотків пенсії. Загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. Водночас, зазначені вище приписи абз.4 та 5 ч.2 ст.70\~Закону №1404-VIII визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) в тім, що він унеможливлює виплату - у розмірі не нижче прожиткового мінімуму - пенсії, що є основним джерелом існування, призначеної в установленому законом розмірі прожиткового мінімуму, згідно з Рішенням Конституційного Суду № 3-р(II)/2023 від 22.03.2023. 26.03.2022 набрав чинності Закон України\~від 15.03.2022\~«Про внесення\~зміни до\~розділу XIII\~«Прикінцеві та\~перехідні положення»\~Закону України\~«Про виконавче\~провадження» (далі - Закон №2129-IX), яким Розділ XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону доповнено пунктом 10-2, який містить, зокрема положення про те, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України припиняється звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника (крім рішень про стягнення аліментів та рішень, боржниками за якими є громадяни російської федерації) та визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану. Абзацом 18 п.10-2 Розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону (який доповнено згідно із Законом України\~від 27.07.2022\~«Про внесення\~змін до\~деяких законів\~України щодо\~діяльності приватних\~виконавців та\~примусового виконання\~судових рішень,\~рішень інших\~органів (посадових\~осіб)\~у період\~дії воєнного\~стану» (далі - Закон № 2455-IX) встановлено, що у період дії воєнного стану приватний виконавець за заявою сторони виконавчого провадження або з власної ініціативи, за умови наявності об`єктивних підстав, має право своєю постановою скасувати постанову чи інший процесуальний документ (або їх частину), винесені ним у виконавчому провадженні. Системний аналіз вказаних вище норм дає підстави для висновку, що для забезпечення реального виконання рішення виконавець може накладати арешт, зокрема, на відкриті банківські рахунки боржника. Проте ст.48\~Закону №1404-VIII встановлено заборону для виконавця для звернення стягнення та накладення арешту на кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, на спеціальних рахунках та на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом. Крім того, із набранням чинності Законом №2129-IX тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України припиняється звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника (крім рішень про стягнення аліментів та рішень, боржниками за якими є громадяни російської федерації). Отже, враховуючи обмеження у зверненні стягнення та накладенні арешту, передбачені Законом, та зважаючи на наявність спеціальної процедури для звернення стягнення на пенсійні виплати, виконавець, перед накладенням арешту на банківські рахунки, зобов`язаний пересвідчитись у відсутності спеціального режиму їх використання або відсутності заборон щодо арешту коштів, що знаходяться на цьому рахунку. Виокремлення таких рахунків належить до повноважень саме виконавчої служби. Без здійснення такої перевірки виконавець може своїми діями позбавити боржника права на соціальний захист, порушивши тим самим принцип співмірності заходів примусового виконання рішень, передбачений ст.2 Закону. Висновки аналогічного змісту викладені Верховним Судом у постанові від 10.09.2020 у справі №340/3042/19. Як свідчать матеріали справи, рахунок, на який державним виконавцем накладено арешт та на кошти з якого звернено стягнення, призначений для отримання пенсійних виплат, що підтверджується довідкою АТ КБ «Приватбанк» від 23.02.2024 року № AG85MVEMTCUHAMIT. У довідці також вказано, що на вказану картку (рахунок) може бути зарахований будь-яка виплата (переказ). Поряд з цим, як свідчить виписка по рахунку на вказаний рахунок зараховувалися виключно грошові кошти з цільовим призначенням: «Виплати Пенсійного фонду, пенсія». Суд враховує, що в силу вимог п.1 ч.4 ст.59\~Закону №1404-VIII виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі в разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом. Виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника та/або з електронних грошей, які знаходяться на електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку, небанківських надавачів платіжних послуг документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому п.10, 15 ч.1 ст.34 цього Закону. При цьому, передбачене цією нормою зобов`язання виконавця зняти арешт на підставі повідомлення банку не виключає зняття такого арешту на підставі повідомлення боржника, та за наслідками здійснення контролю за правильністю стягнення на підставі наданих звітів про стягнення. Для боржника надання таких документів є процесуальною можливістю відновити свої права, порушені у зв`язку накладенням незаконного арешту, а для виконавця зняття такого арешту є здійсненням повноважень для усунення спричинених негативних наслідків. Однак це не виключає зобов`язання банку при виконанні приписів державного та/або приватного виконавця окремо від боржника повідомити виконавця про неможливість накладення арешту на грошові кошти боржника у зв`язку з забороною встановленою законом. Судом встановлено, що позивач звернувся до державного виконавця з заявою про зняття арешту в частині його накладення на рахунок, що передбачений для виплати пенсії, та надав відповідні підтверджуючі документи, однак державний виконавець в порушення п.1 ч.4 ст.59\~Закону №1404-VIII арешту з грошових коштів, накладеного на такий рахунок, не зняв. При цьому, відповідач вказує, що боржник при зверненні до відділу із заявою про зняття арешту з коштів, жодних доказів, що рахунок на який здійснюється зарахування зарплати, пенсії, стипендії чи соціальних виплат, є поточним, не надав, у зв`язку з чим арешт накладено на усі доступні кошти. Також якщо ж банк відкрив клієнту окремий рахунок для зарахування цільових надходжень, то банк повертає без виконання отриману від виконавця постанову про арешт коштів боржника із зазначенням причин повернення. Натомість вжитими виконавцем заходами, не встановлено, що рахунок на який накладено арешт є рахунком для зарахування пенсії. Однак, станом на сьогодні позивач, який є боржником у виконавчому провадженні №27020753, позбавлений права на соціальний захист, чим порушено принцип співмірності заходів примусового виконання рішень, передбачений ст.2 Закону №1404-VIII. З огляду на встановлені в ході розгляду обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що порушене право позивача підлягає відновленню шляхом скасування постанови державного виконавця Макарівського відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Павліашвілі Каріни Анатоліївни про арешт коштів боржника від 14.11.2023 року в частині накладання арешту на грошові кошти, що надходять на рахунок на ім`я [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] , РНОКПП - [NUMBER] на картку для виплат [NUMBER] (ІВАN [NUMBER] ), який відкритий в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», Київ, Україна, як виплата для пенсії. Отже, накладення арешту на рахунок боржника який призначений для виплати пенсії унеможливлює отримання належної частини виплат пенсії та інших виплат згідно діючого законодавства України, що призводить до порушення конституційних прав громадянина. Статтею 57 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що арешт майна боржника направлений насамперед для забезпечення реального виконання рішення, тобто стягнення сум за виконавчим документом на користь стягувана. В той же час при наявності законодавчого обмеження та заборони на стягнення таких коштів, накладення арешту на рахунок та картку для виплат боржника, яка призначена для зарахування заробітної плати, унеможливлює використання заробітної плати для погашення по факту виниклої заборгованості, купівлі необхідних для життя речей, ліків, продуктів харчування, сплаті комунальних послуг, тощо, що призводить до порушення конституційних прав громадянина. Стаття 59\~Закону України\~«Про виконавче\~провадження» містить вичерпний перелік підстав для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Враховуючи вищевикладене, оцінюючи надані сторонами докази на підтвердження своїх вимог та заперечень, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно ч. 5 ст.\~268\~ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved