Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-18 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом в інтересах неповнолітньої [PERSON] , [INFO] про позбавлення відповідача батьківських прав. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він перебував у зареєстрованому шлюбі з нині покійною [PERSON] ( дошлюбне прізвище [PERSON] ). Від попереднього шлюбу в [PERSON] є донька, [PERSON] , [INFO] . Після укладання шлюбу [PERSON] стала проживати разом з ними. Він сприймає її, як рідну, намагається забезпечити всім необхідним. У шлюбі у них ще народилося п`ятеро дітей: [PERSON] , [INFO], [PERSON] , [INFO], [PERSON] , [INFO], [PERSON] , [INFO], [PERSON] , [INFO]. Батько малолітньої [PERSON] належним чином не піклується про доньку, не проявляє зацікавленості в її подальшій долі, не цікавиться її успіхами, станом здоров`я, не піклується про духовний та фізичний розвиток дитини, її навчанням, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує дитині необхідного харчування, медичного догляду, лікування, не спілкується з донькою, що свідчить про ухилення відповідача від виховання дитини та свідоме нехтування своїми обов`язками та підтверджує відсутність серйозного ставлення відповідача до своїх батьківських обов`язків. Просить суд позбавити відповідача батьківських прав відносно доньки [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 04 вересня 2023 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено проводити в порядку загального позовного провадження, зобов`язано службу у справах дітей виконкому Довгинцівської районної в місті ради надати висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] , відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] ; витребувано докази у справі. Ухвалою суду від 26 грудня 2023 року підготовче судове засідання закрите та справу призначено до розгляду. У судове засідання сторони не з`явилися. Позивач [PERSON] до суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність, на позовних вимогах наполягає. Відповідач [PERSON] до суду надав заяву про визнання позову. Представник третьої особи виконкому Довгинцівської районної у місті ради надала заяву відповідно до якої позов підтримала. Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Вирішуючи даний позов, суд згідно зі ст. 3 Конвенції про права дитини, ухваленої Резолюцією Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1989, ратифікованої Постановою ВРУ від 27.02.1991, приділяє першочергову увагу якнайкращому забезпеченню інтересів дітей. Судом встановлено, що з 09 серпня 2013 року [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] ( дошлюбне прізвище [PERSON] ) ( а.с. 21). Батьками [PERSON] , [INFO] є: [PERSON] та [PERSON] ( а.с. 22). [INFO] [PERSON] померла ( а.с. 9). [PERSON] , [INFO] проживає за адресою: [ADDRESS] разом з позивачем [PERSON] , та зі своїми рідними братами та сестрами по матері: [PERSON] , [INFO], [PERSON] , [INFO], [PERSON] , [INFO], [PERSON] , [INFO], [PERSON] , [INFO] ( а.с. 24). Рішенням Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25.12.2012 року з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] на користь матері дитини [PERSON] , у розмірі 1/ 4 частки доходу, починаючи стягнення з 07.12.2012 року до досягнення дитиною повноліття ( а.с. 14). Відповідач аліменти не сплачував, у зв`язку з чим за період з 07.12.2012 року по 13.08.2013 виникла заборгованість у розмірі 7459,51 грн. ( а.с. 15). Згідно із характеристикою Криворізької гімназії № 108 від 20.07.2023 року [PERSON] , навчається в КГ № 108 з 1-го класу. Вітчим приділяє належну увагу вихованню дівчинки. Підтримує зв`язок з педагогом соціальним та класним керівником гімназії, прислухається до порад ( а.с. 18). Згідно зі статтями 7, 155 Сімейного Кодексу України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України та Конвенцією про права дитини, а батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини. Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. За положеннями ч. ч. 1, 2, 3, 4 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя та поважати дитину. Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 03 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно із п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 03 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в повному обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідоме нехтування ними своїх обов`язків. Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 03 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. За положеннями ч. ч. 5, 6 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Виконкомом Довгинцівської районної в місті ради (як органом опіки та піклування) надано висновок від 20.12.2023 щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , відносно доньки [PERSON] , [INFO] ( а.с. 34-35). Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батьків, так і для дитини ст. 166 Сімейного кодексу України. При вирішенні питання щодо доцільності позбавлення відповідача [PERSON] , батьківських прав відносно його неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , суд враховує їх характер, який з огляду на надані до матеріалів позовної заяви документи, свідчать про відсутність підстав для попередження відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини і покладення на органи опіки та піклування контролю за виконанням батьківських обов`язків. Також суд бере до уваги висновок виконкому щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав щодо його неповнолітньої доньки, відповідно до якого [PERSON] ніколи не бачила свого біологічного батька, татом називає позивача по справі. Згодна з позбавленням батьківських прав її біологічного батька. Ураховуючи викладене, суд вважає за необхідне позовні вимоги [PERSON] задовольнити та позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. На підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved