Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-13 00:00:00

У листопаді 2023 із позовом до суду звернулася [PERSON] , яка просила надати їй дозвіл на зняття з реєстрації місця проживання малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] без письмової згоди батька - [PERSON] . Надати [PERSON] дозвіл на реєстрацію місця проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] без письмової згоди батька - [PERSON] . Мотивувала заявлені вимоги тим, що вона та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі в період якого народився син [PERSON] . Шлюб між сторонами розірвано рішенням Вінницького міського суду Вінницької області. Після припинення шлюбних відносин син залишився проживати з позивачкою. Проте адреса реєстрації [PERSON] збігається з адресою реєстрації батька [PERSON] . Наразі дитини та позивач фактично проживають за адресою [ADDRESS] . Відповідач у добровільному порядку відмовляється надати дозвіл на зміну реєстрації сина, тому позивач змушена звертатися до суду. Ухвалою суду від 15.12.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснити у порядку спрощеного позовного провадження. Сторона позивача у судове засідання не з`явилася, представник надав заяву у якій просив розгляд справи здійснити у відсутність сторони позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представники Служби у справах дітей Вінницької міської ради як орган опіки та піклування та Служби у справах дітей Миколаївської міської ради надали заяви у яких просили розгляд справи здійснити у їх відсутність. Відповідач та представник Департаменту з надання послуг Миколаївської міської ради у судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Суд дослідивши надані докази встановив, [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 08.10.2015 року розірвано. У період перебування у шлюбі у сторін народився син [PERSON] , [INFO] . Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 20.10.2015 стягнено з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 500 грн, щомісячно, пізніше рішенням суду розмір стягуваних аліментів збільшено до 850 грн. [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб та позивач змінила прізвище на « [PERSON] ». [PERSON] проживає та зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . За час проживання зарекомендувала себе із позитивної сторони. Син [PERSON] зареєстрований за адресою [ADDRESS] , фактично проживає за адресою [ADDRESS] , навчається у Миколаївській гімназії №56 у 6 -Г класі. За період навчання дитина зарекомендувала себе як дисциплінований, старанний учень, має навчальні досягнення високого рівня. Повністю навчанням та вихованням [PERSON] займається виключно мати. Батько участі у вихованні сина не бере, про навчання та здоров`я дитини не піклується. Син [PERSON] має укладену декларацію з лікарем педіатром [PERSON] у КНП ММР «ЦПМСД №2». Чоловікові позивачки [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок [ADDRESS] . Свідки - сусіди [PERSON] та [PERSON] підтвердили, що [PERSON] та [PERSON] фактично проживають за адресою [ADDRESS] . Позивачка зверталася до Департаменту з надання послуг Миколаївської міської ради із заявою про реєстрацію місця проживання з одночасним зняттям із зареєстрованого місця проживання сина [PERSON] проте їй відмовлено у зв`язку із відсутністю писькової згоди батька дитини. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. За приписами статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до статті 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 № 1382-ІV громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією України, законами чи міжнародними договорами, або підставою для їх обмеження. Згідно зі статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 № 1382-ІV зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її представника, що подається до органу реєстрації. Відповідно до статті 10 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» правила здійснення реєстрації місця проживання, форми необхідних для цього документів, порядок передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру встановлюються Кабінетом Міністрів України. Пунктом 1 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 № 207 (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) (далі - Правила № 207), встановлено, що ці Правила визначають механізм здійснення реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання/перебування осіб в Україні, а також встановлюють форми необхідних для цього документів. Відповідно ч.3, ч. 4 ст. 29 Цивільного кодексу України місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Задекларованим або зареєстрованим місцем проживання (перебування) дитини віком від 10 до 14 років є задеклароване або зареєстроване місце проживання (перебування) її батьків або інших законних представників чи одного з них, з яким проживає дитина, за згодою іншого з батьків або законних представників, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує стосовно дитини функції опікуна. Декларування місця проживання та подання заяви про зняття із задекларованого або зареєстрованого місця проживання (перебування) дитини віком до 14 років здійснюється одним із її батьків або інших законних представників за згодою іншого з батьків або законних представників дитини (ч.4 ст.7 та ч.6 ст.18 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні».) Аналогічні положення містить і Порядок декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затверджений Постановою Кабінету Міністрів України №265 від 07 лютого 2022 року № 265. Згідно ч. 2 ст. 160 Сімейного кодексу України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Як вказує позивачка, неповнолітній син [PERSON] , [INFO] , проживає разом з нею за адресою: [ADDRESS] , без реєстрації, відповідач [PERSON] будь-яких заперечень щодо місця проживання дитини не надав, тобто, місце проживання дитини визначене, що є підставою для задоволення заявленого позову. Крім того, в порядку ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1073 грн. 60 коп.

Outcome: approved