Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-21 00:00:00

21.12.2023 року представник Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду в Святошинському районі м. Києва» Денисюк В.В. звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги, яким просить стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість за спожиті послуги за період з 01.03.2015 року по 30.09.2023 року в сумі 26826,53 грн., з якої: 23245,83 грн. основна сума боргу, 2682,44 грн. інфляційні нарахування, 898,26 грн. 3 % річних та сплачений судовий збір у розмірі 2684,00 грн. Позов обґрунтовано тим, що відповідачу на праві приватної власності належить квартира за адресою: [ADDRESS] , відповідач користується послугами, що надавалися позивачем, однак оплату за отримані послуги не сплачує в зв`язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 26826,53 грн. Посилаючись на положення ст.ст.64, 66, 67, 162 ЖК України та ст. 509, 526, 625 ЦК України просив заявлені позовні вимоги задовольнити. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 25 грудня 2023 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву, позивачу роз`яснено право подати відповідь на відзив, та відповідачам право на подання заперечень на відповідь на відзив. Станом на дату розгляду справи на адресу суду відзиву від відповідача не надходило. Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідача та/або позивач до суду не подавали. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] з 05.11.2008 року була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , про що свідчить копія паспорта (а.с. 15-17). Відповідно до інформації про задеклароване/зареєстроване місце проживання особи Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Святошинської РДА від 22.12.2023 року, [PERSON] , [INFO] з 15.05.2023 року по теперішній час зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 33). З розпорядження Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації № 372 від 21.06.2023 року вбачається, що в зв`язку зі смертю наймача [PERSON] було внесено зміни у договір найму жилого приміщення, квартиру [ADDRESS] , відповідно до якого договір найму було укладено з [PERSON] (а.с. 14). Відповідач вказаної квартири користуються послугами, що надавалися позивачем. Відповідно до розрахунку заборгованості по оплаті за утримання житла та платі за користування комунальними послугами за період з 01.03.2025 року по 30.09.2023 року становить 23245,83 грн. (а.с. 27-29). Відповідно до ст. 32 c2.nsf/link1/ed_2018_06_07/pravo1/T172189.html?pravo=1" title="Про житлово-комунальні послуги; нормативно-правовий акт № 2189-VIII від 09.11.2017">Закону України «Про житлово-комунальні послуги», плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору. Згідно зі ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Стаття 610 Цивільного кодексу України встановлює, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності та взаємному зв`язку, враховуючи те, що відповідачами не було належним чином сплачено суму заборговані за житлово-комунальні послуги, внаслідок чого виникла заборгованість. Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Частина 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, встановлює боржник, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Частиною 1 ст. 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно, відсутність договірних правовідносин не є підставою для відмови у стягненні з відповідача коштів за надані житлово-комунальні послуги. Таким чином, судова практика свідчить про те, що за відсутності договірних відносин, але в разі існування прострочення виконання грошового зобов`язання зі сплати житлово-комунальних послуг, суди покладають на боржника відповідальність, передбачену ч. 2 ст. 625 ЦК (постанова Верховного Суду України від 30 жовтня 2013 р. у справі № 6-59цс13). Згідно з ч. 1 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Аналізуючи наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову в частині стягнення заборгованості за спожиті послуги за період з 01.03.2015 року по 15.05.2023 року, оскільки відповідач згідно матеріалів справи у спірній квартирі була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] тільки з 15.05.2023 року. Відтак з відповідача на користь Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду в Святошинському районі м. Києва» підлягає стягненню заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги за період з 15.05.2023 року по 30.09.2023 року, що становить 1675 грн. 83 коп. За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК України нарахування інфляційних витрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внас лідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Таким чином судом встановлено, що позивач не позбавлений у стягненні коштів на підставі ч.2 ст. 625 ЦК України. Однак як вбачається з надано представником позивача розрахунку заборгованості по оплаті за утримання житла та платі за користування комунальними послугами, в період з 15.05.2023 року по 30.09.2023 року нарахування інфляційних та 3 % річних позивачем не здійснювалось. А тому позовні вимоги в частині стягнення 2682,44 грн. інфляційних нарахувань та 898,26 грн. 3 % річних не підлягають задоволенню. У зв`язку з викладеним позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: partial