Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-12 00:00:00

Позивачка [PERSON] , в інтересах якої діє її представник адвокат Костянецький А.Г, звернулася до Кременчуцького районного суду Полтавської області з даним позовом, в обґрунтування якого вказано, що 14.11.2006 між ВАТ «Кредитпромбанк» та [PERSON] був укладений Кредитний договір №07/40/06-НВклн, у відповідності до якого банк відкрив позичальнику невідновлювальну кредитну лінію у іноземній валюті в межах загальної суми 28062,00 доларів США, а позичальник зобов`язався повернути не пізніше 13 листопада 2023 року наданий кредит на умовах та у порядку, що передбачені цим договором. 19 серпня 2011 року між ПАТ «Кредитпромбанк» та [PERSON] був укладений Додатковий договір до Кредитного договору № 07/40/06-НВклн від 14.11.2006, у відповідності до якого сторони погодили, що розмір сплати та дати погашення планових щомісячних платежів за кредитом, а також всі зміни відображуються у Графіку погашення кредитної заборгованості, який є Додатком №1 до Додаткового договору. В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 14 листопада 2006 року між ВАТ «Кредитпромбанк» та [PERSON] був укладений іпотечний договір №07/40/101/06-НВклн, посвідчений 14.11.2006 приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Прокопом О.Е. та зареєстрований за номером 4664. У відповідності до умов Договору іпотеки, [PERSON] передала в іпотеку банку в забезпечення зобов`язань за кредитним договором №07/40/06-НВклн від 14.11.2006 року квартиру [ADDRESS] , яка належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Прокопом О.Е. 14.11.2006. Пунктом 2.6. Договору іпотеки передбачено, що на період дії цього договору іпотекодавець передає іпотекодержателю оригінали наступних документів, які підтверджують його право власності на майно: договір купівлі-продажу майна, посвідчений нотаріально, витяг з Державного реєстру правочинів, технічний паспорт, документи, які підтверджують реєстрацію права власності на майно органами технічної інвентаризації. Відповідно до Акту прийому-передачі оригіналів правовстановлюючих документів від 06 листопада 2008 року ВАТ «Кредитпромбанк» прийняв, а [PERSON] передала оригінали наступних документів: технічний паспорт та договір купівлі-продажу на квартиру [ADDRESS] . Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 22.07.2021 у справі №524/8474/19 було достроково стягнуто з [PERSON] на користь АТ «Альфа Банк» заборгованість за кредитним договором №07/40/06-НВклн від 14.11.2006 у розмірі 5302,93 доларів США та сплачений судовий збір у сумі 2160,76 грн. На виконання даного рішення суду [PERSON] у повному обсязі було виконано взяті на себе зобов`язання за кредитним договором №07/40/06-НВклн від 14.11.2006 та сплачена вся заборгованість перед банком, шляхом сплати коштів безпосередньо відповідачу. Це підтверджуються відповідними квитанціями про сплату заборгованості від 24 вересня 2021 року. Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 22.07.2021 року у справі №524/8474/19 встановлено факт заміни кредитора у зобов`язанні, що виникло з кредитного договору, укладеного з [PERSON] , а саме, що 26 червня 2013 року ПАТ «Кредитпромбанк» відступив права кредитора у зобов`язанні на користь ПАТ «Дельта Банк». 09.12.2019 АТ «Альфа Банк» набуло прав кредитора у зобов`язанні на підставі Договору №2098/К про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, укладеного з АТ «Дельта Банк». У подальшому Акціонерне товариство «Альфа Банк» змінило найменування на Акціонерне товариство «Сенс Банк», що підтверджується копією витягу з Державного реєстру банків та копіями сторінок статуту банку. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, станом на 13 липня 2023 року наявні чинні записи про обтяження майна на підставі іпотечного договору: номер запису про іпотеку 13389381 (спеціальний розділ); зареєстрований 24.01.2012 приватним нотаріусом Соколов Олександр Євгенович, Київський міський нотаріальний округ м. Київ, на підставі іпотечного договору номер 4664 від 14.11.2006 посвідченого приватним нотаріусом КМНО Прокопом О.Е.; майновий поручитель [PERSON] , іпотекодержатель АТ «Альфа Банк», об`єкт обтяження квартира за адресою [ADDRESS] ; номер запису про обтяження 34569309 (спеціальний розділ); зареєстрований 14.11.2006 приватним нотаріусом Черленюх Людмила Василівна, Київський міський нотаріальний округ м. Київ, на підставі іпотечного договору номер 4664 від 14.11.2006 посвідченого приватним нотаріусом КМНО Прокопом О.Е.; особа, майно якої обтяжується [PERSON] , обтяжувач АТ «Альфа Банк», вид обтяження заборона на нерухоме майно, об`єкт обтяження квартира за адресою [ADDRESS] . Позивачка неодноразово зверталась до банку із заявами про повернення їй оригіналів правостановлюючих документів на квартиру та вилучення обтяжень, однак такі звернення були або проігноровані, або на них надані формальні відповіді без вирішення питання по суті. Оригінали правовстановлюючих документів на квартиру власнику повернуті не були, а обтяження не припинені, що призводить до порушення прав [PERSON] як власника нерухомого майна. З огляду на викладене, оскільки основне зобов`язання припинилися 24 вересня 2021 року погашенням заборгованості, стягнутої за судовим рішенням, але кредитор не вжив заходів щодо припинення обтяження майна, тому належним та ефективним способом захисту порушених прав буде визнання іпотеки припиненою та припинення обтяження цієї квартири забороною та припинення іпотеки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Також в зв`язку з припиненням іпотеки відсутні підстави для утримання банком оригіналів документів на належне позивачці майно, яке було передано в іпотеку банку. Враховуючи вищезазначені обставини, просить суд визнати припиненою іпотеку за іпотечним договором №07/40/101/06- НВклн, укладеним 14.11.2006 року між [PERSON] та Відкритим акціонерним товариством «Кредитпромбанк», посвідченим 14.11.2006 року приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Прокопом О.Е. та зареєстрований за номером 4664, права іпотекодержателя у якому перейшли до AT «Сенс Банк». Припинити у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно обтяження: номер запису про іпотеку 13389381 (спеціальний розділ); зареєстрований 24.01.2012 приватним нотаріусом Соколов Олександр Євгенович, Київський міський нотаріальний округ м. Київ, на підставі іпотечного договору номер 4664 від 14.11.2006 посвідченого приватним нотаріусом КМНО Прокопом О.Е.; майновий поручитель [PERSON] , іпотекодержатель AT «Альфа Банк», об`єкт обтяження квартира за адресою [ADDRESS] ; номер запису про обтяження 34569309 (спеціальний розділ); зареєстрований 14.11.2006 приватним нотаріусом Черленюх Людмила Василівна, Київський міський нотаріальний округ м. Київ, на підставі іпотечного договору номер 4664 від 14.11.2006 посвідченого приватним нотаріусом КМНО Прокопом О.Е.; особа, майно якої обтяжується [PERSON] , обтяжувач AT «Альфа Банк», вид обтяження заборона на нерухоме майно, об`єкт обтяження квартира за адресою [ADDRESS] . Зобов`язати AT «Сенс Банк» передати [PERSON] оригінали правовстановлюючих документів: договір купівлі-продажу на квартиру [ADDRESS] , укладений 14.11.2006 року та посвідчений приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Прокопом О.Е. та зареєстрований за №4657 та технічний паспорт на квартиру [ADDRESS] . Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 29 серпня 2023 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 24 жовтня 2023 року було закрито підготовче провадження у справі та справу призначено до розгляду по суті. Представник відповідача Акціонерного товариства «Сенс Банк» адвокат Луньова А.Г. надала до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що 14.112006 ВАТ «Кредитпромбанк» (правонаступником якого є АТ «Сенс Банк») та [PERSON] уклали Договір про надання споживчого кредиту № 07/40/06-НВклн, з подальшим внесенням змін та доповнень. Відповідно до умов вищевказаного Договору про надання споживчого кредиту, Банк зобов`язується надати Позичальникові кредит у сумі 28 000,00 дол. США, а Боржник зобов`язується повернути наданий кредит і сплатити проценти за користування в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором про іпотечний кредит. 19.08.2011 між сторонами укладено Додатковий договір №1. Банк (кредитор) свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши Позичальнику кредит у сумі 28 000,00 дол. США. На даний час кредит ні позичальником, ні Позивачкою (яка виступає в якості фінансового та майнового поручителя) не погашений в повному обсязі, іпотека не є припиненою та є дійсною. Позивачка посилається, що основне зобов`язання нібито припинилось внаслідок належного виконання, при цьому вказуючи, що нею було виконано в повному обсязі рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 22.07.2021 у справі № 524/8474/19 про стягнення з неї на користь Банку боргу в сумі 5302,93 дол. США. Але позов було задоволено частково лише у зв`язку із застосуванням наслідків пропуску позовної давності за платежами, строк сплати яких настав більш, ніж за три роки до подання позовної заяви. Таким чином, оскільки позовна давність може бути застосована судом виключно у випадку обґрунтованості та доведеності позовних вимог, розмір наявної на момент розгляду справи у [PERSON] основної заборгованості перед кредитором становила 11 495,10 доларів США, але не була стягнута повністю виключно через сплив позовної давності щодо частини вимог. Отже, грошове зобов`язання за кредитним договором після виконання рішення, яким було лише частково стягнуту існуючу заборгованість, залишилося не виконаним, заборгованість по тілу кредиту сплачена не в повному обсязі, посилання на сплив строку позовної давності за цим зобов`язанням не надає підстав для припинення іпотеки, якою може бути забезпечене виконання зобов`язання. Сплив позовної давності стосовно вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором може слугувати причиною відмови в задоволенні позовної заяви у разі звернення кредитора до суду, однак вказане не свідчить про відсутність відповідної заборгованості та припинення основного зобов`язання та зобов`язання із забезпечення основного зобов`язання. Вважають, що оскільки строк дії іпотечного договору сторонами не встановлено, кредитор не отримав задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки або у будь-який інший спосіб, а основне зобов`язання не є повністю виконаним та не припинилося, то підстав для припинення зобов`язання та іпотеки немає. Також вказано, що жодних доказів того, що АТ «СЕНС БАНК» отримувало від попередніх кредиторів оригінали правовстановлюючих документів та дійсно володіє ними, матеріали справи не містять. Просять відмовити у задоволенні заявлених позовних вимог в повному обсязі. В судовому засіданні 15.01.2024 представник позивачки [PERSON] адвокат Костянецький А.Г. підтримав позовні вимоги, обґрунтувавши їх доводами, викладеними в позовній заяві. В судове засідання, призначене на 13.02.2024 позивачка та її представник не з`явилися, представник позивачки надав заяву про проведення судового засідання за його відсутності та відсутності позивачки. Просив задовольнити заявлені позовні вимоги в повному обсязі. В судове засідання представник відповідача АТ «Сенс\~Банк» не з`явився, надіслав до суду заяву про проведення судового засідання за відсутності представника АТ «Сенс Банк». У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані докази, приходить до наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини: 14 листопада 2006 ВАТ «Кредитпромбанк», правонаступником якого є Акціонерного товариства «Сенс Банк», та [PERSON] уклали Договір про надання споживчого кредиту № 07/40/06-НВклн, за умовами якого банк відкриває позивачці невідновлювальну кредитну лінію у іноземній валюті в межах загальної суми 28062,00 доларів США, а остання зобов`язується повернути не пізніше 13 листопада 2023 року наданий кредит на умовах та у порядку, що передбачені цим договором (а.с. 7-15). 19 серпня 2011 року між ПАТ «Кредитпромбанк» та [PERSON] був укладений Додатковий договір до Кредитного договору № 07/40/06-НВклн від 14.11.2006 року (а.с. 16-21). 14 листопада 2006 року на забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № 07/40/06-НВклн\~від 14.11.2006 між ВАТ «Кредитпромбанк»,\~правонаступником якого\~є Акціонерного\~товариства «Сенс\~Банк»,\~та [PERSON] укладено іпотечний договір № 07/40/101/06-НВклн (а.с. 22-26), за умовами якого в іпотеку передано нерухоме майно загальною площею 49.7 кв.м за адресою: [ADDRESS] , що належить іпотекодавцю на праві приватної власності (а.с. 27-28). Згідно з п. 2.1 іпотечного договору № 07/40/101/06-Нвклн від 14.11.2006 цей договір діє до повного виконання зобов`язань іпотекодавцем перед іпотекодержателем за кредитним договором. У відповідності до акту прийому-передачі оригіналів правовстановлюючих документів від 06 листопада 2008 року, [PERSON] передала, а ВАТ «Кредитпромбанк» прийняв згідно з п. 2.6 Іпотечного договору № 07/40/101/06-НВклн від 14.11.2006, оригінали наступних документів: технічний паспорт та договір купівлі-продажу на квартиру [ADDRESS] (а.с. 29). Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, на квартиру за адресою: [ADDRESS] , належну [PERSON] у відповідності до Договору іпотеки, реєстровий № 4664, виданий 14.11.2006 внесено відомості про обтяження зазначеного вище нерухомого майна, вид обтяження: заборона на нерухоме майно (а.с. 38-40) Рішенням Автозаводського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 22 липня 2021 року (справа № 524/5254/20) позов Акціонерного товариства «Альфа-Банк» (правонаступником якого є Акціонерне товариство «СЕНС БАНК») до [PERSON] про стягнення заборгованості було задовольнити частково. Стягнуто з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором 07/40/06-НВклн від 14.11.2006 року, яка станом на 13.05.2020 року становить 5 302,93 доларів США, з яких: 4 998,47 доларів США заборгованість за тілом кредиту; 304,46 доларів США заборгованість по відсоткам за період з 28.08.2017 року по 31.01.2018 року (а.с. 30-35). Рішення суду мотивоване тим, що вимоги банку про стягнення процентів, нарахованих після пред`явлення вимоги про дострокове повернення кредиту та набуття кредитом статусу простроченого грошового зобов`язання є незаконними та задоволенню не підлягають. Вказано, що проценти за користування кредитом необхідно обраховувати з урахуванням строків позовної давності, починаючи за три роки до дати подання позову і по дату набуття кредитом статусу простроченого грошового зобов`язання з врахуванням того, що частина тіла кредиту щомісяця переходила у статус простроченого грошового зобов`язання у відповідності до Графіку погашення кредитної заборгованості, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума процентів, нарахованих на строкову суму заборгованості згідно Графіку за період з 28.08.2017 року по 31.01.2018 року у розмірі 304,46 доларів США. Також, банком пропущена позовна давність до частини заборгованості за тілом кредиту, строк сплати якої наступив за три роки до подання позову у сумі 2009,51 доларів США (7007,98 - 4998,47), що є підставою для відмови у позові у цій частині. Окрім того, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача про стягнення пені у сумі 12104,21 грн., задоволенню не підлягають, оскільки відповідно до наданого розрахунку нарахування пені проведено у період з 09.12.2019 року по 01.04.2020 року, тобто після пред`явлення вимоги про дострокове повернення кредиту. На виконання рішення Автозаводського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 22 липня 2021 року [PERSON] сплатила на користь АТ «Альфа Банк» 141217 грн., що підтверджується копією квитанції № 572421075 від 24.09.2021 (а.с. 36), та 2131,40 грн., що підтверджується копією квитанції № 572415027 від 24.09.2021 (а.с. 37). Звертаючись до суду з цим позовом, [PERSON] , з посиланням на вказані фактичні обставини справи, вказує, що іпотека як похідне зобов`язання, встановлена договором іпотеки від 14 листопада 2006 року № 07/40/101/06-НВклн, є припиненою через припинення основного зобов`язання, що встановлено судовими рішеннями у вказаній справі. Позивачка неодноразово зверталася до Акціонерного товариства «Сенс Банк» з вимогою повернути оригінали правовстановлюючих документів на належну їй квартиру та вчинити всі необхідні дії для державної реєстрації припинення обтяження, що підтверджується копіями відповідних заяв (а.с. 41-42), але їй було відмовлено та у листі від 21.03.2023 № 11461-17.5-б/б вказано, що станом на 21.03.2023 за Договором кредиту № 07/40/06-НВклн від 14.11.2006 обліковується прострочена заборгованість (а.с 46-47). Згідно з частиною першою статті 509, статтею 526 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина перша статті 530 ЦК України). Зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом (частини перша та друга статті 598 ЦК України). Спливу позовної давності як підстави для припинення зобов`язання норми глави 50 «Припинення зобов`язання» ЦК України не передбачають. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. За правилами статті 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо). Наслідки спливу позовної давності визначаються статтею 267 ЦК України. Згідно з нормою статті 267 ЦК України особа, яка виконала зобов`язання після спливу позовної давності, не має права вимагати повернення виконаного, навіть якщо вона у момент виконання не знала про сплив позовної давності. Заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Отже, позовна давність пов`язується із судовим захистом суб`єктивного права особи в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Якщо упродовж установлених законом строків особа не подає до суду відповідного позову, то за загальним правилом ця особа втрачає право на позов у розумінні можливості в судовому порядку здійснити належне їй цивільне майнове право. Тобто сплив позовної давності позбавляє цивільне суб`єктивне право здатності до примусового виконання проти волі зобов`язаної особи. У зобов`язальних відносинах (стаття 509 ЦК України) суб`єктивним правом кредитора є право одержати від боржника виконання його обов`язку з передачі майна, виконання роботи, надання послуги тощо. Зі спливом позовної давності в цих відносинах кредитор втрачає можливість у судовому порядку примусити боржника до виконання обов`язку. Так само боржник зі спливом строку позовної давності одержує вигоду захист від можливості застосування кредитором судового примусу до виконання обов`язку. За змістом статті 267 ЦК України сплив позовної давності сам по собі не припиняє суб`єктивного права кредитора, яке полягає в можливості одержання від боржника виконання зобов`язання як у судовому порядку, так і без використання судового примусу. Зокрема, суд не має права застосовувати позовну давність інакше, як за заявою сторін, і без такої заяви може задовольнити позов за спливом строку позовної давності (частина третя статті 267 ЦК України). У разі пропуску позовної давності та наявності заяви сторони про її застосування суд може визнати причини пропущення поважними та прийняти рішення про задоволення позову (частина п`ята статті 267 ЦК України). Крім того, навіть після спливу позовної давності боржник може добровільно виконати зобов`язання, і таке виконання закон визнає правомірним, здійсненим за наявності достатньої правової підстави (частина перша статті 267 ЦК України), установлюючи для особи, яка виконала зобов`язання після спливу позовної давності, заборону вимагати повернення виконаного. Цивільний кодекс України не визнає сплив позовної давності окремою підставою для припинення зобов`язання. Виконання боржником зобов`язання після спливу позовної давності допускається та визнається таким, що має достатню правову підставу. Пропущення позовної давності також не породжує права боржника вимагати припинення зобов`язання в односторонньому порядку (частина друга статті 598 ЦК України), якщо таке його право не встановлено договором або законом окремо. Відповідно до норм статті 575 ЦК України та статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека це окремий вид застави, вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду (частина перша статті 3 Закону України «Про іпотеку»). Вона має похідний характер від основного зобов`язання і, за загальним правилом, є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору (частина п`ята статті 3 Закону України «Про іпотеку»). Підстави припинення іпотеки окремо визначені в статті 17 Закону України «Про іпотеку», відповідно до частини першої якої іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; з інших підстав, передбачених цим Законом, тобто припинення іпотеки можливе виключно з тих підстав, які передбачені Законом України «Про іпотеку». Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 27 березня 2019 року у справі № 520/17304/15-ц (провадження № 14-94цс19), у ЦК України та в Законі України «Про іпотеку» немає такої підстави для припинення іпотеки, як сплив позовної давності за вимогами кредитора за основним зобов`язанням. У цій справі Велика Палата Верховного Суду відхилила довід позивачки про відсутність у кредитора права на звернення стягнення на предмет іпотеки у зв`язку з пропуском позовної давності. Подібний висновок зроблено у постанові Верховного Суду від 18 жовтня 2021 року у справі № 331/133/19 (провадження № 61-11009св21). Таким чином, якщо інше не передбачене договором, сплив позовної давності до основної та додаткової вимог кредитора про стягнення боргу за кредитним договором сам по собі не припиняє основного зобов`язання за кредитним договором, а тому не може вважатися підставою для припинення іпотеки відповідно до абзацу другого частини першої статті 17 Закону України «Про іпотеку», про що вказано у постанові Верховного Суду від 04 жовтня 2023 року у справі № 331/6035/21 (провадження № 61-6203св23). Позивачка не надала суду належних та допустимих доказів виконання своїх зобов`язань за кредитним договором перед банком у повному обсязі. У зв`язку із цим підстави для визнання іпотеки припиненою відсутні, оскільки відповідно до пункту 2.1 іпотечного договору цей договір діє до повного виконання позичальником зобов`язання за кредитним договором. Враховуючи викладене, на підставі досліджених доказів судом встановлено, що зобов`язання за кредитним договором № 07/40/06-НВклн, який було укладено 14 листопада 2006 року між ВАТ «Кредитпромбанк», правонаступником якого є Акціонерного товариства «Сенс Банк», та [PERSON] не припинено повним його виконанням, як того вимагає положення статті 599 ЦК України, тому договір іпотеки продовжує свою дію, оскільки іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і за загальним правилом діє до повного виконання основного зобов`язання, підстави, передбачені статтею 17 Закону України «Про іпотеку», для припинення іпотеки в даних правовідносинах відсутні, а відмова суду в задоволенні частини вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором у зв`язку із пропуском строку звернення з позовом за захистом своїх прав не припиняє даного зобов`язання, яке виникло у зв`язку з неналежним виконанням позичальником умов кредитного договору Таким чином, позовні вимоги про визнання іпотеки припиненою задоволенню не підлягають. Також не підлягають задоволенню і вимоги про припинення у Державному реєстрі обтяжень та повернення оригіналів правовстановлюючих документів на квартиру, оскільки вони є похідними від вимоги про припинення іпотеки, а суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову в цій частині. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed