Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-26 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що [INFO] у віці 95 років померла його рідна баба з боку матері [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина на 14 частину квартири [ADDRESS] . Зазначена 14 частина квартири належала їй на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 19.06.2006 року. Батько заявника доводиться померлій бабці зятем. 16 травня 1989 року вони разом, а також мати заявника, були зареєстровані в зазначеній квартирі. Але батьки заявника розлучилися, і його мати змінила своє постійне місце проживання та реєстрації. Вона виїхала з України на роботу та на проживання до російської федерації. В квартирі залишилися бути зареєстрованими та проживати тільки баба заявника [PERSON] разом зі своїм зятем, батьком заявника [PERSON] . В 2006 році вони на двох приватизували зазначену квартиру та отримали свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 19.06.2006 року. До дня смерті баби [PERSON] вони вдвох залишалися постійно проживати однією сім`єю в зазначеної квартирі та бути зареєстрованими в ній. Інша сім`я у батька заявника не склалася і тому він, як і раніше, залишався проживати разом зі своєю тещею. Протягом всього сумісного проживання у них склалися нормальні сімейні стосунки навіть після того, як мати заявника залишила батька та свою мати проживати разом з ним. Вони вели спільне господарство, разом харчувалися, разом несли витрати по оплаті за комунальні послуги, разом несли витрати на придбання необхідних предметів побуду та на лікування кожного з них. Баба [PERSON] померла у віці 95 років. В останні роки свого життя вона за віком та станом свого здоров`я потребувала постійного стороннього догляду, вона навіть вже не виходила з дому. Такий догляд, як за своєю рідною матір`ю, за нею здійснював батько заявника [PERSON] . Заповіту на випадок своєї смерті вона не залишила. Після її смерті протягом встановленого законом строку ніхто, у тому числі і мати заявника, не звертався до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, що відкрилася після її смерті. І ніхто не претендував на цю спадщину. Батько заявника [PERSON] відповідно до вимог ст. 1264 та ч. 3 ст. 1268 ЦК України вважається спадкоємцем четвертої черги за законом та таким, що прийняв спадщину, що залишилася після смерті [PERSON] , як спадкоємець який постійно проживав не менш як 5 років разом зі спадкодавцем на час її смерті. Наведене стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Заявник в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник заінтересованої особи Покровської міської ради Дніпропетровської області до суду не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, [INFO] у віці 95 років померла [PERSON] . Заповіту на випадок смерті вона не залишила. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на 14 частину квартири [ADDRESS] . Зазначена 14 частина квартири належала їй на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 19.06.2006 року, яке було видано виконкомом Покровської міської ради Дніпропетровської області на її ім`я та на ім`я [PERSON] , в рівних частках. [PERSON] доводиться [PERSON] зятем. В 2006 році [PERSON] та [PERSON] на двох приватизували квартиру [ADDRESS] та отримали свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 19.06.2006 року. [INFO] помер [PERSON] .. [PERSON] протягом встановленого законом строку звернувся з заявою про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті батька [PERSON] до приватного нотаріуса Нікопольського нотаріального округу Бойко Л.П., яка завела спадкову справу № 328/2023. Після закінчення строку для прийняття спадщини [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Бойко Л.П. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, що залишилася після смерті батька. Але приватний нотаріус Бойко Л.П. постановою від 09.11.2023 року відмовила в видачі свідоцтва про право на спадщину, посилаючись на те, що не звертаючи увагу на те, що постійне місце реєстрації [PERSON] більше 5 років було зареєстровано за однією адресою разом з [PERSON] , фактичне місце проживання особи не завжди співпадає з місцем реєстрації її проживання. Відповідно до ч.7 ст.19 ЦПК України, окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Статтею 293 ЦПК України передбачено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У порядку окремого провадження розглядаються також інші справи у випадках, встановлених законом. Згідно до ч.2 ст.315 ЦПК України встановлено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про, зокрема, встановлення фактів, що мають юридичне значення. Пунктом 1\~постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Як вказує заявник, після розлучення, інша сім`я у його батька не склалася, і тому він, як і раніше, залишався проживати разом зі своєю тещею. Протягом всього сумісного проживання у них склалися нормальні сімейні стосунки навіть після того, як мати залишила батька та свою мати проживати разом з ним. Вони вели спільне господарство, разом харчувалися, разом несли витрати по оплаті за комунальні послуги, разом несли витрати на придбання необхідних предметів побуду та на лікування кожного з них. Баба [PERSON] померла у віці 95 років. В останні роки свого життя вона за віком та станом свого здоров`я потребувала постійного стороннього догляду, вона навіть вже не виходила з дому. Такий догляд , як за своєю рідною матір`ю, за нею здійснював [PERSON] . Крім того, наведене підтверджується копіями свідоцтв про смерть [PERSON] та [PERSON] , копією свідоцтва про народження [PERSON] , копією свідоцтва про право на нерухоме майно, копією витягу про реєстрацію у Спадковому реєстрі, постановою приватного нотаріуса Бойко Л.П. від 09.11.2023 року, в який зазначається, що [PERSON] та [PERSON] були зареєстровані на постійне проживання за однією адресою з 16 травня 1989 року і по 20.06.2013 року, коли [PERSON] була знята з реєстрації в квартирі в зв`язку з її смертю. На підставі\~викладеного,\~у суду не виникає сумнівів відносно того, що [PERSON] постійно проживав однією сім`єю разом із [PERSON] , померлою [INFO] не менш як п`ять років на час відкриття спадщини, що відкрилася після її смерті, а отже заява [PERSON] підлягає до задоволення у повному обсязі.

Outcome: approved