Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-25 00:00:00

У листопаді 2023 року до Запорізького районного суду Запорізької області надійшов позов [PERSON] , [PERSON] до Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області, третя особа: Шоста Запорізька державна нотаріальна контора, Запорізька районна державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно. Позовні вимоги мотивовано тим, що [INFO] помер [PERSON] , який являється чоловіком позивача [PERSON] та батьком позивача [PERSON] .. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з частини права на земельну частку (пай) загальним розміром 6,24 умовних кадастрових гектарів, яка перебувала в колективній власності КСП "Дніпрові хвилі", правонаступником якого є СВК "Дніпрові хвилі" яке розташоване на території колишньої Миколай-Пільської сільської ради Запорізького району Запорізької області, на теперішній час це Широківська сільська рада Запорізького району Запорізької області. Дане спадкове майно померлий [PERSON] прийняв після смерті своєї матері [PERSON] , померлої [INFO] , подавши заяву про прийняття спадщини до Запорізької районної державної нотаріальної контори, де була відкрита спадкова справа 2001/2002 рік. Але за життя [PERSON] не встиг оформити свою частину спадкового майна за собою. Позивачі являються спадкоємцями за законом першої черги, як дружина та син померлого. Позивачі прийняли спадщину, відкриту після смерті [PERSON] , у встановленому законодавством порядку, а саме звернулися з заявою про прийняття спадщини до Шостої Запорізької державної нотаріальної контори, де було відкрито спадкову справу №16/2005. На теперішній час позивачі бажають оформити та отримати свідоцтва про право на спадщину за законом на частину права на земельну частку (пай), але не мають можливості тому що відсутній оригінал правовстановлюючого документу на спадкове майно, а саме сертифікат на земельну частку (пай). У зв`язку із цим нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Належність померлій [PERSON] права на земельну частку (пай) загальним розміром 6,24 умовних кадастрових гектарів, яка перебувала в колективній власності КСП "Дніпрові хвилі", підтверджується копією сертифікату на право на земельну частку (пай). частина права на земельну частку (пай) після смерті [PERSON] була оформлена 18.07.2002 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом дочкою померлої - [PERSON] . У зв`язку з цим, позивачі вимушені звернутись до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування за законом на вказану земельну частку (пай). Ухвалою суду від 24.11.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання, клопотання позивачів про витребування доказів задоволено, витребувано від Шостої Запорізької державної нотаріальної контори копію спадкової справи відносно [PERSON] , який помер [INFO] та від Запорізької районної державної нотаріальної контори копію спадкової справи відносно [PERSON] , яка померла [INFO] . Позивачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином, на адресу суду надали заяви про розгляд справи без їх участі, проти винесення заочного рішення не заперечують (а.с. 138, 139). Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином(а.с. 57, 125). Жодних заяв, клопотань, відзиву на позовну заяву від відповідача до суду не надходило. Треті особи у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином, просили суд розглянути справу за відсутності представника третьої особи, заперечення до позовної заяви відсутні (а.с. 36, 126). Згідно із ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. На підставі наведеного, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що не з`явилися та повідомлялися завчасно і належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з наведеним, суд, на підставі ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, постановляє заочне рішення. Розглянувши матеріали справи, оцінивши та дослідивши у сукупності докази у справі, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом установлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією повторного свідоцтва про смерть виданого Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) 12.11.2001 року, актовий запис № 39, серія [NUMBER] (а.с. 6) Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на спадкове майно у вигляді жилого будинку [ADDRESS] , сертифікат на право на земельну частку (пай), майновий пай. Відповідно до заповіту від 15.11.1994 [PERSON] заповідала все своє майно [PERSON] та [PERSON] в рівних долях. Відповідно до матеріалів спадкової справи вбачається, що спадщину, відкриту після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , за заповітом - прийняли [PERSON] та [PERSON] (а.с. 40,41). [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть виданого Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) 14.07.2004 року, актовий запис № 6418, серія [NUMBER] (а.с. 5). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на спадкове майно у вигляді частини права на земельну частку (пай) загальним розміром 6,24 умовних кадастрових гектарів, яка перебувала в колективній власності КСП "Дніпрові хвилі", правонаступником якого є СВК "Дніпрові хвилі" яке розташоване на території колишньої Миколай-Пільської сільської ради Запорізького району Запорізької області, на теперішній час Широківська сільська рада Запорізького району Запорізької області. Відповідно до матеріалів спадкової справи вбачається, що спадщину, відкриту після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , за законом - прийняли [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с. 61). Згідно до свідоцтва про укладення шлюбу, виданого міським відділом РАЦС м. Запоріжжя, актовий запис № 936, серія [NUMBER] [PERSON] 26.04.1980 року уклав шлюб з [PERSON] , після укладання шлюбу прізвище подружжя - « [PERSON] » (а.с. 7). Згідно із копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого відділом РАЦС міськвиконкому м. Запоріжжя вбачається, що [PERSON] є сином [PERSON] (а.с. 8). Таким чином, спадкоємцями, які прийняли спадщину після смерті [PERSON] у передбачений законом є - позивач [PERSON] ,позивач [PERSON] та [PERSON] .. Відповідно до сертифікату серії ЗП №036213 на право на земельну частку (пай) виданого [PERSON] на підставі рішення Запорізької райдержадміністрації від 07.09.2000, їй належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Дніпрові хвилі» розміром 6.24 в умовних кадастрових гектарах. Право на земельної частки (пая) передано [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом АЕК №884983 від 18.07.2002 (а.с.9/разворот 9). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 18.07.2002, [PERSON] має частку права на земельну частку (пай) загальним розміром 6,24 умовних кадастрових гектарів, яка перебуває в колективній власності КСП "Дніпрові хвилі", яке розташоване на території колишньої Миколай-Пільської сільської ради Запорізького району Запорізької області. (а.с.102-103) Відповідно до додаткового свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 16.05.2003, [PERSON] та [PERSON] мають в рвних частках право на земельну частку (пай) загальним розміром 6,24 умовних кадастрових гектарів, яка перебуває в колективній власності КСП "Дніпрові хвилі", яке розташоване на території колишньої Миколай-Пільської сільської ради Запорізького району Запорізької області. (а.с. 104-105) 14.09.2023 року за № 1065, 1066, 1067 державним нотаріусом Шостої Запорізької державної нотаріальної контори Зайцевою І.Г. було відмовлено [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності КСП «Дніпрові Хвилі», що знаходиться на території Миколай-Пільської ради Запорізького району Запорізької області (а.с. 117, 120, 123). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 09.11.2023 Запорізьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) [PERSON] помер [INFO] (а.с. 129) Відповідно до п. 23 Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. При вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України чинного на час виникнення права власності та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК. Згідно зі ст. 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Як встановлено положеннями ст. 1269, 1270 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно із ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до статті 1296 ЦК України встановлює, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до глави 10 п. 4.15 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 за № 296/5 передбачено, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусами після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкоємцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Пленум Верховного Суду України у постанові від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» також роз`яснив, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Прийнявши спадщину після смерті [PERSON] померлого [INFO] позивачі, як єдині його спадкоємці у позасудовому порядку не мають можливості її отримати, оскільки відповідно до постанов про відмову у вчиненні нотаріальних дій, виданих державним нотаріусом Шостої Запорізької районної державної нотаріальної контори Зайцевою І.Г. за відсутності правових документів на спадкове майно, тому рекомендовано позивачеві звернутися до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно. Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод до якої Україна приєдналась 17.07.1997 відповідно до Закону від 17.07.1997 № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., Першого протоколу та протоколів № 2, № 4, № 7 та № 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст. ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Відповідно до п. 16, 17 Перехідних положень Земельного кодексу України, громадянам власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Статтями 1, 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» встановлено, що право на земельну частку (пай) мають громадяни спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є зокрема, рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Статтею 392 ЦК України передбачено, якщо право власності спадкоємця на спадкове майно оспорюється або не визнається іншою особою, таке право підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання. Відповідно до роз`яснень, викладених в п. 3.5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Відповідно до ст. 316, 317, 319 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Враховуючи, що позивачі не мають можливості оформити спадкове майно відповідно до вимог законодавства, у зв`язку із відсутності правового документу на нерухоме спадкове майно, питання визнання права власності на спадкове майно за законом має вирішуватись у судовому порядку. Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права. При цьому, одним із способів захисту цивільного права є визнання права власності. Враховуючи викладене, аналізуючи у сукупності зібрані у справі докази, суд вважає, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи, не зачіпають прав та законних інтересів третіх осіб, а тому підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved