Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-21 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» від імені якої діє Коваленко Яна Олегівна звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з нього заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії від 30.08.2022 №1081-1034 в сумі 24000,00 грн (в т.ч.: 4800,00 грн. - основний борг, 19200,00 - заборгованість по відсоткам). До позовної заяви представником позивача долучено клопотання в якому він зазначив, що не заперечує щодо можливого розгляду справи у його відсутності та ухвалення заочного рішення. На виконання вимог частини шостої ст. 187 Цивільного процесуального кодексу України, суд встановив зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача та виконав свій процесуальний обов`язок, надіславши на цю адресу копію ухвали про відкриття провадження по справі. Попередньо позивачем було додано до позовної заяви докази надсилання відповідачу копії позовної заяви з додатками (а.с. 71-72). Відповідач у судове засідання не з`явився, відзив на позовну заяву не подав. Дослідивши подані по справі доказові матеріали, суд констатує наступне. 30 серпня 2022 року між товариством з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (надалі - Позикодавець) та [PERSON] (надалі - Позичальник) було укладено договір про відкриття кредитної лінії від 30.08.2022 №1081-1034 (надалі - Договір), згідно з яким Товариство надало відповідачу кредит для особистих потреб в сумі 4800,00 грн, шляхом безготівкового переказу грошової суми на рахунок Позичальника строком на 300 днів (заявлений строк - 14 днів), зі сплатою процентів за користування коштами в розмірі 2,50 % вдень (пільгова ставка), 3,00 % (стандартна ставка). Договір між сторонами укладено у вигляді електронного договору, що був підписаний з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Крім того, відповідачем також було підписано Правила відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів) та паспорт споживчого кредиту (а.с. 27-43). По відношенню до вищевказаних фактичних обставин справи, суд наводить наступні норми права та мотиви їх застосування. Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 Цивільного кодексу України). Визначення поняття зобов`язання міститься у частині першій статті 509 Цивільного кодексу України. Відповідно до цієї норми зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. У відповідності з ст.ст. 610, 611, 612 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з частиною другою ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Як свідчать подані по справі доказові матеріали, на момент звернення позивача до суду, зобов`язання за Договором, відповідачем не виконані. Заборгованість Позичальника станом на 29.12.2023 (довідка, а.с. 57-44) складає суму 47664,00 грн. Поряд з цим, позивач у змісті позовної заяви посилається на те, що застосував до Позичальника Програму лояльності для споживачів фінансових послуг, шляхом часткового списання заборгованості за нарахованими процентами у сумі 23664,00 грн., за умови погашення Позичальником решти заборгованості за Договором. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що заборгованість Позичальника за Договором у сумі 24000,00 гривень (в т.ч.: 4800,00 грн. - основний борг, 19200,00 - заборгованість по відсоткам) підтверджена належними доказами відповідно до вимог ст.ст. 76-81 Цивільного процесуального кодексу України, відповідачем не спростована, тому позовні вимоги щодо її стягнення підлягають задоволенню на підставі статей 1048, 1050, 1054 Цивільного кодексу України. Судові витрати по справі у сумі 2422,40 грн. (а.с. 15) підлягають віднесенню на відповідача відповідно до частин першої-другої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України. На підставі наведеного,

Outcome: approved