Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-18 00:00:00

[PERSON] (далі - заявниця), в особі свого представника адвоката Пілюги В.В., звернулась до суду з заявою про оголошення фізичної особи померлою, в якій з урахуванням заяви про уточнення своїх вимог від 02.10.2023 року, просила суд: оголосити померлим [PERSON] , [INFO] , уродженця села Ніжиловичі Макарівського району Київської області, громадянина України, який загинув під час захисту Батьківщини та забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації проти України; днем його смерті вважати [INFO] ; місцем смерті вважати н.п. Миколаївка Друга Бахмутського району Донецької області, Україна. Заява мотивована наступним. Заявниця є матір`ю зниклого безвісти [PERSON] , який був призваний на військову службу за мобілізацією 25.02.2022 року [INFO] на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 року №69/2022 «Про загальну мобілізацію» та зарахований до списків особового складу військової частини [NUMBER] . Повідомленням ТВО Командира військової частини [NUMBER] від 21.09.2022 року заявницю було повідомлено про те, що її син старший лейтенант [PERSON] , командир 1 механізованого взводу 5 механізованої роти 2 механізованого батальйону військової частини [NUMBER] , зник безвісти 20.09.2022 року під час проведення наступальних штурмових дій, внаслідок обстрілу зі стрілецької зброї та танку зі сторони російської федерації поблизу н.п. Миколаївка Друга Бахмутського району Донецької області захищаючи волю та незалежність України. Після отримання вказаного повідомлення [PERSON] звернулася із відповідною заявою до Відділу поліції № 3 Бучанського РУП ГУНП в Київській області, де було відкрито кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.09.2022 року під №12022111050002947. Відповідно до витягу з Акту службового розслідування по факту зникнення безвісти військовослужбовця військової служби за мобілізацією старшого лейтенанта [PERSON] , проведеними розшуковими заходами, встановити місце знаходження військовослужбовця [PERSON] на момент проведення службового розслідування, не вдалось, також не вдалось встановити місце знаходження його тіла або останків. Згідно витягу з наказу ТВО командира військової частини [NUMBER] , підполковника [PERSON] №2075 від 19.10.2022 року старшого лейтенанта [PERSON] , командира 1 механізованого взводу 5 механізованої роти 2 механізованого батальйону військової частини [NUMBER] визнано безвісти зниклим. [PERSON] також не значиться у списках полонених. Оголошення померлим [PERSON] необхідно заявниці для отримання свідоцтва про смерть, оформлення спадщини та отримання державної допомоги членам сім`ї загиблих захисників України. Встановлення даного факту є неможливим у інший спосіб. Ухвалою судді від 28.06.2023 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 02.10.2023 року (а.с.29). Ухвалою суду від 02.10.2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 28.11.2023 року, яке було відкладено на 19.02.2024 року (а.с.53). Заявниця в судове засідання 19.02.2024 року не з`явилась, її представник адвокат Пілюга В.В. подала письмову заяву, в якій просила проводити судове засідання без її та заявниці участі, а вимоги [PERSON] за заявою про оголошення фізичної особи померлою просила задовольнити (а.с.67). Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явивсь, про час і місце розгляду справи повідомлявсь судом належним чином. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню, виходячи з наступного. За змістом ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з вимогами ч.1 ст.2 та ч.1 ст.4 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до вимог ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено наступне. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 01.04.2023 року (а.с.7), [PERSON] народився [INFO] , місце його народження: с. Ніжиловичі Макарівського району Київської області, а заявниця у справі, [PERSON] , є його матір`ю. 25.02.2022 року [PERSON] , який прибув з [INFO] , було зараховано на посаду командира взводу 1 механізованого взводу 5 механізованої роти 2 механізованого батальйону, [NUMBER], що підтверджується копією витягу з Наказу виконуючого обов`язки командира військової частини [NUMBER] від 25.02.2022 року №48 (а.с.17). Відповідно до витягу з Акту службового розслідування по факту зникнення безвісти військовослужбовця військової служби за мобілізацією старшого лейтенанта [PERSON] 08.10.2022 року з метою встановлення його місця знаходження військовою частиною було надіслано відповідні запит до Координаційного штабу з питань поводження в військовополоненими та Об`єднаного центру з координації пошуку та звільнення незаконно позбавлених волі осіб внаслідок збройної агресії російської федерації Служби безпеки України. Проведеними розшуковими заходами, передбаченими наказами Міністерства оборони України від 21.11.2017 №206 «Про затвердження Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України» та від 26.05.2014 року №333 «Про затвердження Інструкції з організації обліку особового складу Збройних Сил України» встановити місце знаходження військовослужбовця військової служби за мобілізацією старшого лейтенанта [PERSON] на момент проведення службового розслідування, не вдалось. Беручи до уваги вищевикладене, військовослужбовець військової служби за мобілізацією старший лейтенант [PERSON] зник безвісти під час виконання службових (бойових) завдань, виконуючи завдання за призначенням по забезпеченню оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військової агресією російської федерації проти України. Проведеними розшуковими заходами встановити місце знаходження вищевказаних військовослужбовців, їх тіл або останків не вдалось. Причинами та умовами, що сприяли зникненню безвісти військовослужбовця військової служби за мобілізацією старшого лейтенанта [PERSON] є штурмові дії під прикриттям масованого обстрілу з боку незаконних збройних формувань окупаційної влади російської федерації (а.с.11-14). Згідно витягу з Наказу тимчасово виконуючого обов`язки командира військової частини [NUMBER] , підполковника [PERSON] №2075 від 19.10.2022 року, старший лейтенант [PERSON] командир 1 механізованого взводу 5 механізованої роти 2 механізованого батальйону військової частини [NUMBER] з 20.09.2022 року обліковується як безвісти зниклий (а.с.15-16). Відповідно до Повідомленням ТВО Командира військової частини [NUMBER] від 21.09.2022 року заявницю було повідомлено про те, що її син старший лейтенант [PERSON] , командир 1 механізованого взводу 5 механізованої роти 2 механізованого батальйону військової частини [NUMBER] , зник безвісти 20.09.2022 року під час проведення наступальних штурмових дій, внаслідок обстрілу зі стрілецької зброї та танку зі сторони російської федерації поблизу н.п. Миколаївка Друга Бахмутського району Донецької області захищаючи волю та незалежність України (а.с.9). [PERSON] 23.09.2022 року звернулася із відповідною заявою до Відділу поліції № 3 Бучанського РУП ГУНП в Київській області, де було відкрито кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.09.2022 року під №12022111050002947 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України (а.с.10). Відповідно до листа СВ Бахмутського РВП ГУНП в Донецькій області від 21.04.2023 року №17аз/401/022023, в ході розслідування вказаного вище кримінального провадження проведено ряд слідчих (розшукових) дій; досудове розслідування триває (а.с.19). Відповідно до листа Координаційного штабу з питань поводження з військовополоненими від 22.03.2023 року №222/шн/3/21, перебування військовослужбовця [PERSON] у полоні держави - агресора не підтверджено російською стороною та Міжнародним Комітетом Червоного Хреста (а.с.20). Відповідно до листа Уповноваженого з питань осіб, зниклих безвісти за особливих обставин від 30.03.2023 року №22/1-329-23 відомості щодо перебування тіла [PERSON] під владою російської федерації, її окупаційних адміністрацій та домовленості між Україною і російською федерацією щодо передачі його тіла відсутні. Тіло [PERSON] до списків обміну (репатріації) між Україною та російською федерацією не включений (а.с.21). Відповідно до листа Державного підприємства «Український центр розбудови Женевських конвенцій про поводження з військовополоненими та про захист цивільного населення під час війни» від 12.08.1949 року від 27.03.2023 №3373-23, відомості про [PERSON] внесені до реєстру Національного інформаційного бюро. НІБ не володіє інформацією про [PERSON] . Триває збір даних (а.с.22). Відповідно до листа Командувача Медичних сил Збройних Сил України [PERSON] з 20.09.2022 року по день надання відповіді (20.03.2023 року) до закладів охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України за медичною допомогою не звертався, на стаціонарному лікуванні не перебував (а.с.23). Частиною другою статті 46 ЦК України передбачено що, фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Відповідно до частини третьої статті 46 ЦК України, за якою фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті. Відповідно до пункту 3 частини другої статті 293 ЦПК України справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою суд розглядає в порядку окремого провадження. Нормами ст.306 ЦПК України визначено, що у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. В пункті 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення», зазначено, що громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав безвісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим. Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що військовослужбовець військової служби за мобілізацією старший лейтенант [PERSON] зник безвісти під час виконання службових (бойових) завдань, виконуючи завдання за призначенням по забезпеченню оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військової агресією російської федерації проти України. Проведеними розшуковими заходами встановити місце знаходження вказаного військовослужбовця, його тіла або останків не вдалось. Причинами та умовами, що сприяли зникненню безвісти військовослужбовця [PERSON] є штурмові дії під прикриттям масованого обстрілу з боку незаконних збройних формувань окупаційної влади російської федерації. В списках полених [PERSON] також не значиться; відомості щодо перебування тіла [PERSON] під владою російської федерації, її окупаційних адміністрацій та домовленості між Україною і російською федерацією щодо передачі його тіла відсутні. Тіло [PERSON] до списків обміну (репатріації) між Україною та російською федерацією не включений. До закладів охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України за медичною допомогою [PERSON] не звертався, на стаціонарному лікуванні не перебував. Вказані обставини в сукупності дають підстави суду робити вірогідне припущення про смерть вказаної особи. Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Особливістю категорії справ щодо оголошення особи померлою є те, що суд оголошує фізичну особу померлою у судовому порядку у разі встановлення обставин, зазначених у частині другій статті 46 ЦК України, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. Отже, громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина. Враховуючи вищевикладене та оцінюючи наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає доведеним факт вірогідної смерті [PERSON] за обставин, що прямо загрожували його життю, тому подана [PERSON] заява про оголошення даної особи померлою підлягає задоволенню. Оскільки день вірогідної смерті [PERSON] був встановлений службовим розслідуванням - 20.09.2022 року, суд вважає за можливе задовольнити вимоги заявниці про оголошення [PERSON] померлим саме з вказаної дати. При цьому, суд роз`яснює заявнику вимоги ст. 48 ЦК України, відповідно до якої у випадку, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилась, або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи, або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою. Згідно з вимогами ст. 47 ЦК України правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження. На підставі викладеного,

Outcome: approved