Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-13 00:00:00

Описова частина Короткий зміст позовної заяви Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів») звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] та просить стягнути з неї заборгованість за кредитним договором № 02329-03/2021 від 04 березня 2021 року, укладеним з ТОВ «ФК«Інвеструм» що виникла через неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань, в сумі 18200,00 грн., з яких: 5000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 13200,00 грн. сума заборгованості за відсотками; 0,00 грн. сума заборгованості за пенею. Крім того, 30.11.2021року між ТОВ «ФК«Інвеструм» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу №30112021-1, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК«Інвеструм» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «ЄАПБ» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Згідно Реєстру боржників від 30.11.2021 по Договору факторингу №30112021-1, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до Відповідача в сумі 18200,00 грн., з яких: 5000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 13200,00 грн. сума заборгованості за відсотками; 0,00 грн. сума заборгованості за пенею. З моменту отримання права вимоги, а саме з 30.11.2021р. до Відповідача, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за кредитними договорами в розмірі 18200,00 грн. Крім того, 04 березня 2021 року між ТОВ «МАНІФОЮ» та [PERSON] було укладено Договір позики №1824859. Крім того, 11 серпня 2021року між ТОВ «МАНІФОЮ» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу №11-08/2021, у відповідності до умов якого ТОВ «МАНІФОЮ» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «МАНІФОЮ» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Згідно Реєстру боржників від 11.08.2021 по Договору факторингу №11-08/2021, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до Відповідача в сумі 12388,00 грн., з яких: 4000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 6368,00 грн. сума заборгованості за процентами за користування позикою; 2020,00 грн. сума заборгованості за процентами на прострочену позику. З моменту отримання права вимоги, а саме з 11.08.2021р. до Відповідача, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за кредитними договорами в розмірі 12388,00 грн. Крім того, 25 березня 2021 року між ТОВ «ІНФІНАНС» та [PERSON] було укладено договір позики №0973664920. Після чого, 22.06.2022 між ТОВ «ІНФІНАНС» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу №22/06-22, у відповідності до умов якого ТОВ «ІНФІНАНС» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ІНФІНАНС» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Згідно Реєстру боржників від 22.06.2021 по Договору факторингу №22/06-22, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до Відповідача в розмірі 36652,50 грн., з яких: 3000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 33652,50 грн. - сума заборгованості за відсотками; 0,00 грн. - сума заборгованості за пенею. З моменту отримання права вимоги, а саме з 22.06.2022р. до Відповідача, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за кредитними договорами в розмірі 36652,50 грн. Надходження позовної заяви та інших заяв до суду Ухвалою суду від 08 вересня 2022 року відкрито провадження у справі та призначено цивільну справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 16 листопада 2022 року судом ухвалено заочне рішення у справі, стягнуто з [PERSON] , [INFO] , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» суму заборгованості за кредитним договором № 02329-03/2021 від 04.03.2021 року у розмірі 18200 грн., заборгованість за договором позики № 1824859 від 04.03.2021 року у розмірі 12388 грн., заборгованість за договором позики № 0973664920 від 25.03.2021 року , у розмірі 36 652 грн. 50 копійок. Всього 67 240 (шістдесят сім тисяч двісті сорок гривень)50 коп. та судовий збір у сумі 2149 грн. (а.с.103-109). Ухвалою суду від 09 серпня 2023 року скасовано заочне рішення Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 листопада 2022 року, ухвалене у справі №210/2431/22. Призначено цивільну справу до розгляду у загальному позовному провадженні. 08 вересня 2023 року відповідачем [PERSON] подано до суду зустрічну позовну заяву про захист прав споживача. Ухвалою суду від 12.09.2023року зустрічний позов [PERSON] залишено без руху. Ухвалою суду від 04.10.2023 року прийнято до розгляду зустрічну позовну заяву [PERSON] до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» про захист прав споживачів та об`єднано в одне провадження з первісним позовом ТОВ «ФК «Європейська агенція повернення боргів» до [PERSON] про стягнення заборгованості за Кредитним договором. Короткий зміст зустрічної позовної заяви З первісним позовом [PERSON] не погоджується в повному обсязі, Вважає таку позовну заяву необґрунтованою, передчасною й такою, що заявлена не до належного відповідача. Сама ж [PERSON] не зверталась та не мала наміру звертатись до жодної з наведених в позовній заяві фінансових установ за позиками та кредитами. Жодних грошових коштів від них не отримувала. Кредити/позики оформлені й грошові кошти отримані правопорушником, який заволодів персональними даними [PERSON] та які використав для привласнення грошових коштів фінансових установ. Так, в травні місяці 2021 року від знайомих та родичів [PERSON] стало відомо, що їм почали телефонувати представники різних фінансових установ, які в ході телефонної розмови повідомляли, що у [PERSON] існує заборгованість перед фінансовими установами, яку остання начебто відмовляється сплатити. При цьому представники фінансових установ погрожували родичам та знайомим, що у разі не сплати [PERSON] боргу, борги доведеться сплачувати особисто їм. При особистому спілкуванні з представниками фінансових установ за номерами телефонів отриманими від знайомих та родичів, останні підтвердили наявність заборгованості. Коли [PERSON] заперечила факт отримання нею займів/кредитів, один з представників фінансової установи вказав на можливість перевірити наявність заборгованості здійснивши запит до Українського бюро кредитних історій. Ознайомившись зі своєю кредитною історією в Українському бюро кредитних Історій, [PERSON] побачила, що в проміжок часу з 20.02.2021 по 03.04.2021 хтось від її імені через всесвітню мережу Інтернет оформив загалом 18 кредитів на загальну суму 76700 грн. в наступних фінансових установах: КІФ, АРАГОН, ІНСТАФІНАНС, ІРБІС, ФК НОВІ КРЕДИТИ, ФІНТАРГЕНТ, СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУ, МІЛОАН, ІНФІНАНС, ІНОВАЦІЯ КОМПАНІ, МАНІВЕО, МІСТЕР МАНІ, ФК ФОРЗА, ЛІНЕУРА Україна, ФК ІНВЕСТРУМ ТА МАНІФОЮ, тим самим заволодів вказаними грошовими коштами. 17.05.2021 з приводу вищевказаних шахрайських дій [PERSON] звернулась з заявою про вчинення кримінального правопорушення до відділення поліції №2 КРУП ТУ НП в Дніпропетровській області. 19.05.2021 відомості викладені в заяві [PERSON] внесені до ЄРДР та розпочато кримінальне провадження № 12021046710000127 за ознаками кримінального проступку передбаченого ч.1 ст. 190 КПК України. 10.06.2021 [PERSON] допитано дізнавачем СД ВП №2 КРУП ГУ НП в Дніпропетровській області лейтенантом поліції Даліба Є.С. Звернувшись до правоохоронних органів [PERSON] була переконана, що особа правопорушника буде встановлена та останній предстане перед судом, в результаті чого потерпілі від протиправних дій правопорушника фінансові установи в передбаченому законом порядку зможуть стягнути з нього завдані матеріальні збитки. Натомість, як вбачається з матеріалів справи, фінансовою установою вирішено звернутись до суду з метою стягнення боргу саме з [PERSON] . Таким чином, можна зробити висновок, що вищевказані договори позики за допомогою електронного підпису Позивачем не підписувалися. Просить суд визнати недійсним договір надання позики № 0973664920/1 від 25.03.202 Іроку укладений між ТОВ «ІНФІНАНС» та [PERSON] кредитором за яким, відповідно до договору факторингу № 22/06-22 від 22.06.2022, є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція повернення боргів». Визнати недійсним договір надання позики № 1824859 від 04.03.2021 року укладений між ТОВ «МАНЇФОЮ» та [PERSON] , кредитором за яким, відповідно до договору факторингу № 11 -08/2021 від 11.08.2021, є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція повернення боргів». Визнати недійсним договір надання фінансового кредиту № 02329-03/2021 від 04.03.2021 року укладений між ТОВ «Фінансова компанія ІНВЕСТРУМ» та [PERSON] , кредитором за яким, відповідно до договору факторингу № 30112021-1 від 30.11.2021, є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція повернення боргів. Аргументи учасників справи В судове засідання представник позивача не з`явився, в резолютивній частині позову просив слухати справу без участі представника позивача. Позивач неодноразово повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи. Позивач ТОВ «ФК «Європейська агенція повернення боргів» є користувачем ЄСІТС- особа, що пройшла процедуру реєстрації в підсистемі «Електронний кабінет» (Електронний кабінет ЄСІТС), пройшли автентифікацію та якім надано доступ до підсистем ЄСІТС відповідно до їх повноважень, суд зауважує, що всі процесуальні документи скеровані до «Електронних кабінетів користувачів", без надсилання у паперовому вигляді. Відповідно до п. 17 розділу ІІІ положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішення Вищої ради правосуддя 17.08.2021 за № 1845/0/15-21 встановлено, що особам, які зареєстрували Електронний кабінет, суд надсилає документи у справах, в яких такі особи беруть участь, в електронній формі шляхом їх надсилання до Електронного кабінету таких осіб або в інший спосіб, передбачений процесуальним законодавством, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою. Враховуючи вищевикладене положення суд приходить до висновку, що позивач повідомлений про час та місце розгляду справи. Клопотань про відкладення судового засідання до суду не надходило. В судове засідання відповідач та її адвокат не з`явились, скерували на адресу суду відзив на позовну заяви. В обґрунтування якого зазначили, що спірна сума коштів була знята з її картки в результаті шахрайських дій третіх осіб, про що вона повідомила правоохоронні органи. Також зазначили, що жодних кредитів [PERSON] не брала та договорів з фінансовими установами не укладала. Розгляд справи просили проводити без їх участі на підставі письмових доказів. Вимоги за зустрічним позовом задовольнити. Відмовити в задоволенні позовних вимог ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів». Представник позивача скерував на адресу суду відповідь на відзив у якій зазначає, що клієнт банку несе відповідальність за всі операції, що супроводжуються авторизацією, до моменту письмової заяви про блокування коштів на Картрахунку і за всі операції, які не супроводжуються авторизацією, до моменту постанови картки до стоп-листа Платіжної системи. Про втрату картки відповідач не заявляв, грошові кошти знімалися за допомогою банкомату, відповідно особа (або ж сам відповідач) яка знімала кошти мала в наявності платіжну карту і знала ПІН- код властивий даній карті. Наразі жодній особі не повідомлено про підозру та не було визнано винною у вчинені злочину за заявою Відповідача, тому вважає, що заперечення [PERSON] не можуть прийматися до уваги. В задоволенні зустрічного позову просить відмовити. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Фактичні обставини справи, встановлені судом Як вбачається із письмових матеріалів справи, 04 березня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНВЕСТРУМ» та [PERSON] був укладений договір про надання фінансового кредиту № 02329-03/2021, який підписаний електронним підписом. Відповідно до умов договору №02329-03/2021, ТОВ «ІНВЕСТРУМ» надає позичальнику грошові кошти у сумі 5000 грн. (п. 1.1 договору) строком на 30 днів, тобто до 02.04.2021 (п. 1.2 договору). Сторони погодили фіксовану ставку за користування кредитом, а саме: 803,0000000000001% річних від суми кредиту в розрахунку 2,20% на добу. Тип % ставки фіксована (п. 1.3 договору). Загальна вартість позики складає 7533,50 грн. та включає в себе проценти (відсотки) за користування позикою у розмірі 2533,50 грн. (а.с. 7-9,10-11). Між ТОВ «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» 30 листопада 2021 укладено Договір факторингу №30112021-1, у відповідності до умов якого ТОВ «ІНВЕСТРУМ» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ІНВЕСТРУМ» права вимоги до боржників, казаних у Реєстрі боржників (а.с. 12-14). Згідно з п. 1.1. Договору факторингу, фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язання за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання, плату за кредитом, пеню за порушення зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. При цьому, відповідно до витягу з Реєстру боржників до договору факторингу №30112021-1 від 30.11.2021 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набув права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №02329-03/2021 від 04.03.2021 у загальному розмірі 18200,00 грн., з яких: 5000,00 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, 13200,00 грн. - заборгованість за відсотками, 0,00 грн. - заборгованість за пенею, штрафами (а.с. 15,17). Разом з цим, як слідує з розрахунку заборгованості за Кредитним договором №02329-03/2021 від 04.03.2021, станом на 30.06.2022 сума загального боргу становить 18200,00 грн. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 30.11.2021 позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій, що вбачається з наданої разом з позовною заявою розрахунку заборгованості за Кредитним договором №02329-03/2021 від 04.03.2021 (а.с. 17). Відтак, у межах строку користування позикою відповідач [PERSON] зобов`язана була повертати позивачеві кредит і сплачувати проценти за погодженою сторонами ставкою за кожний день користування позикою, однак належним чином не виконувала свої зобов`язання, що призвело до виникнення заборгованості за кредитом у розмірі 5000,00 грн., у тому числі заборгованості за відсотками у розмірі 13200,00 грн. 07 грудня 2021 року ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» надіслало відповідачу повідомлення з вимогою сплатити заборгованість за кредитним договором №02329-03/2021 від 04.03.2021, в розмірі 18200,00 грн. (а.с. 16). Також, 04.03.2021 між ТОВ «МАНІФОЮ» та [PERSON] було укладено договір позики №1824859, відповідно до умов якого, ТОВ «МАНІФОЮ» надало відповідачу кредит у сумі 4000,00 грн. строком до 03 квітня 2021 року (30 днів), зі сплатою відсотків за користування кредитом. Крім того, 03 квітня 2021 року сторони погодили Додаткову угоду №1 до Договору позики №1824859 від 04 березня 2021 року, згідно якої загальна вартість позики складає 6388,00 грн. та включає в себе проценти (відсотки) за користування позикою у розмірі 2388,00 грн. (а.с. 22-25,26,27). Крім того, 11 серпня 2021 між ТОВ «МАНІФОЮ» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу №11-08/2021, у відповідності до умов якого ТОВ «МАНІФОЮ» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «МАНІФОЮ» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників (а.с. 28-30). Згідно витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу №11-08/2021 від 11.08.2021, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до [PERSON] по кредитному договору № 1824859 від 04.03.2021 в розмірі 12388,00 грн., з яких: 4000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 6368,00 грн. - сума заборгованості за процентами за користування позикою; 2020,00грн. - сума заборгованості за процентами на прострочену позику (а.с. 31), що також підтверджується розрахунком заборгованості за вказаним кредитним договором (а.с. 33). 18 серпня 2021 року ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» надіслало відповідачу повідомлення з вимогою сплатити заборгованість за кредитним договором № 1824859 від 04.03.2021 в розмірі 12388,00 грн. (а.с. 32). Між ТОВ «ІНФІНАС» та [PERSON] 25 березня 2021 року було укладено кредитний договір за допомогою підписання Заявки-Анкети №3552216, відповідно до умов якого, ТОВ «ІНФІНАН» надало відповідачу кредит у сумі 3000,00 грн. строк користування кредитом 30 днів, зі сплатою відсотків за користування кредитом. Загальна вартість позики складає 4575,00 грн. та включає в себе загальні витрати за кредитом у розмірі 1575,00 грн. (а.с. 39,40,41,42). Крім того, 22 червня 2022 між ТОВ «ІНФІНАНС» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу №22/06-22, у відповідності до умов якого ТОВ «ІНФІНАНС» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ІНФІНАНС» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників (а.с. 56-59). Згідно витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу №22/06-22 від 22.06.2022, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до [PERSON] по кредитному договору № 0973664920 від 25.03.2021 в розмірі 36652,50,00 грн., з яких: 3000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 33652,50,00 грн. - сума заборгованості за відсотками; (а.с. 60), що також підтверджується розрахунком заборгованості за вказаним кредитним договором (а.с. 61). Крім того, як вбачається з матеріалів справи, 17 травня 2021 року [PERSON] звернулась із заявою про вчинення кримінального правопорушення до ВП№2 Криворізького районного управління поліції ГУ НП України в Дніпропетровській області за фактом шахрайських дій невідомих осіб (а.с.147). 18 травня 2021 року вказані відомості про кримінальне правопорушення за заявою [PERSON] внесені до єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12021046710000127 (а.с. 148). 26 травня 2021року представник заявника [PERSON] - адвокат Федосов М.М. звернувся з заявою до начальника сектору дізнання ВП№2 Криворізького районного управління поліції ГУ НП України в Дніпропетровській області згідно якої просив: допитати в якості свідка [PERSON] ; з метою встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення а також отримання зразків документів, що використовувались правопорушником при отриманні вказаних в заяві та доданих до неї позик - визнати в якості потерпілих та допитати представників фінансових установ: КІФ, АРАГОН, ІНСТАФІНАНС, ІРБІС, ФК НОВІ КРЕДИТИ, ФІНТАРГЕТ, СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУ, МІЛОАН, ІНФІНАНС, ІНОВАЦІЯ КОМПАНІ, МАНІВЕО, МІСТЕР МАНІ, ФК ФОРЗА, ЛІНЕУРА Україна, ФК ІНВЕСТРУМ ТА МАНІ ФО Ю; з метою уникнення в майбутньому використання незаконним шляхом отриманих персональних даних [PERSON] при укладанні договорів з банківськими установами, а також з метою притягнення до відповідальності, встановити осіб причетних до вчинення даного кримінального правопорушення (а.с.151). Дізнавачем сектору дізнання ВП№2 Криворізького районного управління поліції ГУ НП України в Дніпропетровській області 10.06.2021 року було допитано в якості свідка [PERSON] в рамках матеріалів досудового розслідування №12021046710000127 від 19.05.2021р. (а.с.149-150). Як вбачається з відповіді начальника СД ВП№2 Криворізького районного управління поліції ГУ НП України в Дніпропетровській області від 31.05.2021р., станом на 31.05.2021 за №12021046710000127 від 19.05.2021р. за ознаками проступку передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України триває досудове розслідування (а.с.152). З детальної виписки по картковому рахунку [NUMBER] судом встановлено, що за даною карткою за період з 04.03.2021-26.04.2021р. відбулось ряд операцій по зняттю готівки та переказів коштів з однієї картки на інші на загальну суму 100691,71 грн. Вказаний розрахунок містить час вчинення конкретної операції та дати, проте як вбачається з листа АТ КБ «ПриватБанк» зазначені договори кредиту немає змоги ідентифікувати, оскільки перекази здійснювались зі стороннього сервісу. Кошти в банкоматі з картки № [NUMBER] не знімались, оскільки це інтернет карта (Том2, а.с.17-20). Щодо зустрічного позову, суд зазначає наступне. [PERSON] мала кредитну картку № [NUMBER] в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», що не оспорюється позивачем за первісним позовом. Згідно виписки по картці № [NUMBER] за період з 04.03.2021 року по 22.06.2022 року усього витрат по картці 100 704,71 грн., усього надходжень 100691,71 гривень, сума комісій 445,41 гривень, сума знижок 0,00 гривень, кредитний ліміт 0 гривень, баланс на початок періоду 13гривень, баланс на кінець періоду мінус 0,00 гривень (Том 2, а.с.18). З відповіді банку вбачається, що фото з камер відео нагляду банку з якого знімались грошові кошти надати немає можливості оскільки грошові кошти в банкоматі з картки №№ [NUMBER] не знімались, оскільки це інтернет картка. Крім того, у клієнта дуже багато операцій по переказу коштів, кошти які зараховані від зазначених в позовній заяві кредитних центрів не встановлені тому немає можливості надати інформацію стосовно того, на який саме рахунок були перераховані грошові кошти з карткового рахунку № [NUMBER] . Всі кошти отримані на картку № [NUMBER] відправлялись на « JSC UNIVERSAL BANK» № [NUMBER] . Оскільки кошти перераховані на рахунок в іншому банку, АТ КБ «ПриватБанк» не володіє інформацією стосовно дати та часу місцезнаходження банкомату з якого знімались грошові кошти які були перераховані з карткового рахунку № [NUMBER] . Як зазначалось вище та встановлено з матеріалів справи відповідач [PERSON] 17.05.2021рок звернулась до відділення поліції з заявою про вчинення злочину відносно неї. Як вбачається з матеріалів справи, відповідачу не було відомо щодо відкритих від її імені кредитних рахунків та позик. Щодо виникнення у неї заборгованості та безліч відкритих позик та кредитів їй стало відомо лише тоді, коли її знайомі їй стали повідомляти щодо телефонних дзвінків з приводу заборгованості [PERSON] та погроз на їх адресу. Відповідач [PERSON] 17.05.2021 року одразу ж з заявою звернулась до відділу поліції. Однак з цього приводу в позовній заяві позивачем нічого заявлено не було, як і не було зазначено, що за даним фактом проводиться слідство та внесено відомості до ЄРДР. За вказаним фактами 18.05.2021 року ВІДДІЛЕННЯМ ПОЛІЦІЇ № 2 КРИВОРІЗЬКОГО РАЙОННОГО УПРАВЛІННЯ ПОЛІЦІЇ ГОЛОВНОГО УПРАВЛІННЯ НАЦІОНАЛЬНОЇ ПОЛІЦІЇ В ДНІПРОПЕТРОВСЬКІЙ ОБЛАСТІ внесено до ЄРДР відомості щодо заяви [PERSON] за попередньою кваліфікацією ч. 1 ст. 190 КК України, номер кримінального провадження № 12021046710000127 (Том 1, а.с.148). ВІДДІЛЕННЯМ ПОЛІЦІЇ № 2 КРИВОРІЗЬКОГО РАЙОННОГО УПРАВЛІННЯ ПОЛІЦІЇ ГОЛОВНОГО УПРАВЛІННЯ НАЦІОНАЛЬНОЇ ПОЛІЦІЇ В ДНІПРОПЕТРОВСЬКІЙ ОБЛАСТІ надано інформацію про те, що досудове розслідування у кримінальному провадженні № 12021046710000127 від 19.05.2021 року - триває (а.с. 152). У відзиві на зустрічну позовну заяву зазначено, що у відповідності до умов кожного укладеного договору, його підписання здійснювалось електронним підписом Позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, який було надісланий на номер мобільного телефону вказаний Позичальником при укладанні Кредитного договору (Договору позики). Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. ТОВ «ФК «ЄАПБ» повідомляє, що не володіє та не може володіти оригіналами первинних документів (касовими та меморіальними) на отримання та повернення Відповідачем кредитних коштів за укладеними з Первісними кредиторами кредитними договорам, щодо яких виник спір, з тих причин, що не є первісним кредитором, а дані документи відповідно до п.35 ПОЛОЖЕННЯ Про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, формуються, складаються та зберігаються в установі банку який видавав кредит, відповідно до чинного законодавства України відповідальною особою банку. У відповідності до умов кожного укладеного договору, кошти надаються Позичальнику в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної Позичальником особисто, а саме: [NUMBER] . ідентифікація Позичальника здійснюється через банка-емітента (в нашому випадку це ПриватБанк), яким видано картку. Отже, доступ до виписок по картці, на яку перераховано кредитні кошти, має банк- емітент (ПриватБанк) та Відповідач - [PERSON] . Ні Первісні кредитори, ні ТОВ «ФК «ЄАПБ» не мало та не має доступу до даної інформації, так як дана інформація - є банківською таємницею. Мотивувальна частина Позиція суду та застосовані норми права Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.ст. 628, 629 ЦК України). Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Відповідно до положень частин першої, третьої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що відповідає письмовій формі правочину (статті 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19. Згідно з статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Частиною першою статті 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Відповідно до положень частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною першою статті 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію», згідно ст. 3 якого електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частиною п`ятою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб- сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до статті 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною першою статті 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Разом з тим, відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75 виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Посилання у відзиві на недоведеність того, що саме відповідачем було застосовано електронний підпис при підписанні кредитних договорів є необґрунтованим, оскільки вказані договори підписані електронними підписами, використання яких не можливе без проходження попередньої реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора, та без здійснення входу на веб-сайт за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету. У свою чергу, доказів того, що її персональні дані (копія паспорта громадянина України, картка фізичної особи-платника податків, реквізити банківської картки на яку первісними кредиторами здійснювалося перерахування позичених грошових коштів, номер телефону) були використані товариствами для укладення кредитних договорів від її імені, відповідачем до суду не надані. При цьому, як вбачається з матеріалів справи, відповідач зверталась із відповідною заявою до правоохоронних органів щодо вчинення відносно неї шахрайських дій одразуж після того, як їй стало про це відомо. Відповідно до змісту частини першої статті 1050 ЦК України з урахуванням статей 526, 527, 530 ЦК України, банк має довести надання позичальникові грошових коштів у розмірі та на умовах, встановлених договором. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Такі дані встановлюються, зокрема, письмовими доказами, якими є документи, що містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (частина перша статті 95 ЦПК України). Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Стаття 80 ЦПК України передбачає, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Висновок суду До відносин за кредитним договором застосовуються положення статті 1046 Цивільного кодексу України, згідно якої Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Тобто кредитний договір між кредитодавцем та позичальником є укладеним з моменту отримання кредитних коштів саме позичальником. Відповідач стверджує, що стала жертвою дій шахраїв, які використовуючи її персональні дані, оформили на її ім`я кредити, з приводу чого зверталась у поліцію. Ніяких кредитних коштів вона не отримувала. Окрім того, суд вважає, що додатки до договорів факторингу (акт прийому-передачі реєстру боржників та витяг з реєстру боржників, в яких зазначено прізвище, ім`я та по батькові боржника, номер договору, дата його укладання та сума боргу) без банківської виписки з особового рахунку позичальника жодним чином не підтверджує, яку суму коштів отримав відповідач за укладеним договором, яка частина тіла кредиту та відсотків за його користування була сплачена ним, та яка частина сплачена не була стосовно кожного щомісячного платежу у межах строку кредитування. Розрахунок заборгованості, на який посилався позивач у позові не є первинним документом, який підтверджує отримання кредиту, користування ним, укладення договору на умовах, які вказані в позовній заяві, а, отже, не є належним доказом наявності заборгованості. Зазначений розрахунок з зазначенням конкретного розміру заборгованості, є документом, що створений самим позивачем, а, відтак, інформація зазначена в ньому, за умови відсутності первинних документів, на підставі яких він був складений, не може бути доказом наявності заборгованості, на якій наполягає позивач. Викладення у відповіді на відзив доводів про чинність кредитних договорів, умови яких не були оскаржені позичальником, враховуються судом, однак висновків про недоведеність та необґрунтованість позову це не спростовує. Тому, суд вважає, що позовні вимоги не ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи не підтверджені певними засобами доказування, зокрема, позивачем не було надано належних та достатніх доказів у підтвердження надання відповідачу кредитних коштів та користування відповідачем кредитними коштами, а також доказів наявності заборгованості саме у визначеному у позові розмірі, а тому у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити. Як зазначено в постанові Верховного Суду від 26 серпня 2020 року у справі № 766/19614/18 щодо аналогічних правовідносин за позовом [PERSON] до АТ КБ «ПриватБанк» про захист прав споживача, «Сама по собі відсутність вироку у кримінальній справі за фактом незаконного заволодіння невстановленими особами грошовими коштами із використанням карткових рахунків, відкритих на ім`я [PERSON] , не є підставою для відмови у задоволенні позову.». У постанові Верховного Суду України від 13 травня 2015 року у справі №6-71цс15 зазначено, що «відповідно до пунктів 6.7, 6.8. Положення № 223 банк у разі здійснення недозволеної або некоректно виконаної платіжної операції, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися або які були виконані некоректно, негайно відшкодовує платнику суму такої операції та, за необхідності, відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо спеціальний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем або електронної ідентифікації самого спеціального платіжного засобу та його держателя, крім випадків, коли доведено, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Не встановивши обставин, які безспірно доводять, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, касаційний суд дійшов помилкового висновку про вину [PERSON] як підставу цивільно-правової відповідальності. Висновки судів про те, що операції щодо зняття з платіжної картки [PERSON] спірної суми супроводжувались правильним вводом ПІН-коду вказаної картки, а умовами договору від 5 лютого 2010 року передбачено обов`язок позивача щодо нерозголошення даного ПІН-коду, що виключає можливість задоволення позову про стягнення з банку на користь позивача спірної суми, є помилковими, оскільки такі висновки судів не свідчать про те, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції». Надалі ВС КЦС в постанові від 16 серпня 2023 року у справі №176/1445/22 зазначає: «користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо спеціальний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем або електронної ідентифікації самого спеціального платіжного засобу та його держателя, крім випадків, коли доведено, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Наведені правила визначають предмет дослідження та відповідним чином розподіляють між сторонами тягар доведення, а отже, встановленню підлягають обставини, що беззаперечно свідчитимуть, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН- коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції від його імені. В разі недоведеності обставин, які безспірно свідчать про те, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, необхідно виходити з відсутності вини користувача у перерахуванні чи отриманні спірних грошових коштів. Посилання ПАТ КБ «ПриватБанк» на ту обставину, що відповідач порушив Умови та Правила надання банківських послуг, оскільки своїми діями сприяв незаконному використанню інформації, яка дала змогу ініціювати третій особі проведення платіжних операцій, не заслуговують на увагу, оскільки такі доводи зводяться виключно до припущень, що не мають доказового підтвердження. Позивач не довів того, що [PERSON] втрачала та/або сприяла незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Про результати службового розслідування за вказаним фактом ПАТ КБ «ПриватБанк» не надано відповіді». У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2018 року в справі № 127/23496/15-ц (провадження № 61-3239св18) зазначено, що: «встановивши, що позивачем не доведено вчинення відповідачем дій чи бездіяльності, які сприяли втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера (коду) або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції за кредитною карткою, а відповідач, виявивши безпідставне списання коштів, невідкладно повідомила позивача про цей факт, врахувавши наявність кримінального провадження, в межах якого встановлюється особа, яка протиправно заволоділа грошовими коштами, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог». У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2018 року в справі № 691/699/16-ц (провадження № 61-16504св18) вказано, що: «встановивши, що позивачем не доведено вчинення відповідачем дій чи бездіяльності, які сприяли втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера (коду) або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції за кредитною карткою, а відповідач, виявивши безпідставне списання коштів, невідкладно повідомила позивача та правоохоронні органи про цей факт, врахувавши наявність кримінального провадження, у межах якого встановлюється особа, яка протиправно заволоділа грошовими коштами, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк». Верховний Суд в складі Касаційного цивільного суду в постанові від 16 серпня 2023 року у справі №176/1445/22 вказав, що: «Наведені правила визначають предмет дослідження та відповідним чином розподіляють між сторонами тягар доведення, а отже, встановленню підлягають обставини, що беззаперечно свідчитимуть, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції від його імені. В разі недоведеності обставин, які безспірно свідчать про те, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, необхідно виходити з відсутності вини користувача у перерахуванні чи отриманні спірних грошових коштів». Згідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Оцінюючи встановлені обставини справи в сукупності та взаємозв`язку із нормами закону, що їх регулює, а також беручи до уваги судову практику Верховного Суду, апеляційний суд приходить до висновку про те, що Банком не надано належних і достовірних доказів на підтвердження того, що відповідач за первісним позовом [PERSON] , як володілець та користувач картки, своїми діями або бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, та вважає, що оформлення кредитів відбулося не з його волі, навпаки, виявивши зазначені в позові шахрайські дії, перекази та зняття коштів, оформлення безліч кредитів, звернувся до правоохоронних органів, а відтак він не несе відповідальності за такі операції, що в свою чергу є підставою для відмови Банку у заявленому первісному позові. Процесуальне законодавство передбачає, що обставини цивільних справ з`ясовуються судом на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Щодо обов`язку доказування і подання доказів, то кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Оцінюючи встановлені обставини, досліджені докази в сукупності із нормами закону, що їх регулюють, суд приходить до переконання про відсутність підстав про стягнення з [PERSON] заборгованості та, відповідно, задоволенні зустрічних позовних вимог. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «ФК «Європейська агенція повернення боргів» до [PERSON] про стягнення заборгованості не підлягають задоволенню. Зустрічні позовні вимоги [PERSON] до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» про захист прав споживачів підлягають задоволенню в повному обсязі. Щодо судових витрат Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем ТОВ «ФК «Європейська агенція повернення боргів» сплачено судовий збір при зверненні з позовом, який, у відповідності до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, залишається за ним та не відшкодовується. Відповідач [PERSON] звільнений від сплати судового збору при поданні цивільного позову, судовий збір в розмірі 1073,60 грн. підлягає стягненню на користь держави з відповідача по зустрічному позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved