Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-11 00:00:00

У серпні 2019 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом та просив: стягнути на його користь з [PERSON] моральну шкоду в сумі 75\~000 грн. та припинити діяльність останнього по відгодівлі та утриманні сільськогосподарських тварин у належному відповідачу домоволодінні за адресою: [ADDRESS] . Позов мотивований тим, що відповідач з 2010 року перетворив житловий будинок за вказаною адресою у сільськогосподарську ферму з вирощування свиней, баранів, кіз, птиці. При цьому [PERSON] в цьому будинку не проживає,однак в порушення санітарних норм на подвір`ї відповідача знаходиться яма для збору фракції тваринних фекалій, яка тривалий час не вивозиться, що спричиняє значний викид в атмосферу цілодобовий неспроможний запах фекалій тварин та аміаку, а влітку це призводить до розпліднення мух, що перешкоджає йому та мешканцям сусідніх будинків в користуванні власним житлом, завдає незручності, порушує нормальний уклад життя, чисте довкілля та спричиняє моральні страждання. На його (позивача) скарги та скарги мешканців сусідніх будинків до Чугуївської міської ради щодо порушення забруднення навколишнього середовища різними викидами [PERSON] ніяким чином не реагує. Своїми діями [PERSON] порушує його право на безпечне життя і здоров`я довкілля, спричиняє моральні страждання, оскільки йому приходиться терпіти такий сморід, порушує його життєвий устрій, оскільки він не може вийти на вулицю та подихати свіжим повітрям, вимушений звертатися до правоохоронних органів та органів влади з приводу усунення порушень його прав. Ухвалою судді Чугуївського міського суду Харківської області Ковригіна О.С. від 30.09.2019 року відкрито спрощене провадження у цій справі та призначений її розгляд по суті (а.с.23-24). 12.11.\~2019\~року до\~суду від\~відповідача [PERSON] \~надійшов відзив,\~в якому\~відповідач просить\~відмовити у\~задоволенні позову [PERSON] , посилаючись на те, що він безробітний, має багатодітну сім`ю, на потреби якої утримує господарство з вирощування свиней та птиці, ніякою діяльністю, що потребує дозвільних документів, не займається і не порушує норми природоохоронного законодавства, на які посилається позивач. Після комісійного обстеження його домоволодіння та складання акту від 07.06.2019 року, в якому були зафіксовані недоліки утримання ним домашньої птиці та худоби, ним (відповідачем) усунуті ці недоліки, про що зазначено в наступному акті перевірки від 05.11.2019 року(а.с.38-39). Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.08.2020 року у зв`язку зі звільненням судді [PERSON] у відставку справа надійшла в провадження судді Чугуївського міського суду Харківської області Карімова І.В. (а.с.60-61), ухвалою якого від 21.08.2020 року зазначена цивільна справа прийнята до свого провадження та призначена до розгляду у підготовче судове засідання(а.с. 62). Згідно розпорядження Голови Верховного Суду № 2/0/9-22 від 08.03.2022 року «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» територіальну підсудність Чугуївського міського суду Харківської області було змінено на територіальну підсудність Глобинського районного суду Полтавської області. Згідно розпорядження Голови Верховного Суду № 65 від 17.11. 2022 року «Про відновлення територіальної підсудності судових справ окремих судів м. Харкова та Харківської області» територіальну підсудність Чугуївського міського суду Харківської області відновлено з 23.11.2022 року. Ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 07.11.2023 року закрито підготовче провадження у справі, розгляд якої призначено по суті. Учасники справи до судового засідання не з`явились повторно, повідомлялись про час та місце розгляду справи відповідно до вимог ст.ст. 128-131 ЦПК України, причини своєї неявки до суду не повідомили, у зв`язку із чим та відповідно до приписів ст. 223, ч.1 ст. 247 ЦПК України суд розглядає справу за відсутності учасників справи та ухвалює заочне рішення, не здійснюючи фіксування судового засідання відеозаписувальним технічним засобом. Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків. Відповідно до частин першої, другої статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у звичайних законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим. Згідно з частинами першою, другою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Обов`язковою умовою задоволення позову є доведеність позивачем порушення саме його прав та охоронюваних законом інтересів з боку відповідача, зокрема, наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або законного інтересу, на захист якого подано позов. Відповідно до статті 50 Конституції України кожен має право на безпечне для життя і здоров`я довкілля та на відшкодування завданої порушенням цього права шкоди. Екологічні інтереси населення можуть підлягати судовому захисту на підставі частини сьомої статті 41 Конституції України, відповідно до якої використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі, а також приписів статті 66 Основного Закону, відповідно до яких ніхто не повинен заподіювати шкоду довкіллю. Відповідно до частин першої, другої, четвертої статті 293 ЦК України фізична особа має право на безпечне для життя і здоров`я довкілля, право на достовірну інформацію про стан довкілля, про якість харчових продуктів і предметів побуту, а також право на її збирання та поширення. Діяльність фізичної та юридичної особи, що призводить до нищення, псування, забруднення довкілля, є незаконною. Кожен має право вимагати припинення такої діяльності. Діяльність фізичної та юридичної особи, яка завдає шкоди довкіллю, може бути припинена за рішенням суду. Фізична особа має право на належні, безпечні і здорові умови праці, проживання, навчання тощо. Відповідно до пункту «и» частини першої статті 9 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» кожен громадянин України має право на оскарження у судовому порядку рішень, дій або бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб щодо порушення екологічних прав громадян у порядку, передбаченому законом. Згідно зі статтею 50 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» екологічна безпека - це такий стан навколишнього природного середовища, при якому забезпечується попередження погіршення екологічної обстановки та виникнення небезпеки для здоров`я людей. Екологічна безпека гарантується громадянам України здійсненням широкого комплексу взаємопов`язаних політичних, економічних, технічних, організаційних, державно-правових та інших заходів. Діяльність фізичних та юридичних осіб, що завдає шкоди навколишньому природному середовищу, може бути припинена за рішенням суду. Судом встановлено, що позивач [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] . Його сусідом є відповідач [PERSON] , який у належному йому домоволодінні за адресою: [ADDRESS] . утримує свиней, кіз та свійську птицю курей. Посилаючись на нестерпні неприємні запахи від утримання тварин, велику кількість мух, створення незручностей та загрози здоров`ю, позивач навесні 2019 року звертався до Чугуївської міської ради з проханням вжиття заходів до [PERSON] , який порушує екологічну безпеку. У зв`язку з перевіркою фактів, викладених у зверненні [PERSON] , Чугуївською міською радою та її виконавчими органами проведені комісійні обстеження домоволодіння відповідача. Відповідно до акту комісійного обстеження від 25.04.2019 року встановлено, що в домогосподарстві на момент проведення обстеження утримується 6 голів свиней,39 голів птиці, з них: 30 голів курей, 4 індики, 7 качок. Поголів`я свиней утримується в окремих станках в пристосованому приміщенні побудованого з дерева, накритому шифером і оббитому поліетиленовою плівкою, однак приміщення і станки для утримання свиней не відповідають встановленим чинним ветеринарним законодавством зоогігієнічним вимогам. Власник організовує вивіз стічних вод спеціальною машиною комунального підприємства, але періодичність вивозу не дотримується. Для утримання птахо-поголів`я не створені належні умови: птиця вільно переміщується територією подвір`я, що призводить до того, що ветеринарно - санітарний стан подвір`я знаходиться в неналежному стані. Комісією зроблений висновок, що [PERSON] зобов`язаний протягом одного місяця виконати наступні умови: створити умови утримання поголів`я птиці до вимоги чинних ветеринарно-санітарних вимог; організувати належні умови для зберігання кормів;систематично вивозити стічні води; привести вигрібну яму в належний стан; привести територію подвір`я в належний ветеринарно - санітарний стан і в подальшому підтримувати в належному стані постійно; організувати проведення дезінсекційних і дератизаційних заходів. [PERSON] попереджено про адміністративну відповідальність за невиконання умов діючого законодавства (а.с.12-13). Про встановлене повідомлено позивача листом від 07.05.2019 № К-939/02-05-18 (а.с.14). Згідно акту комісійного обстеження від 07.06.2019 року в ході повторного обстеження домоволодіння [PERSON] встановлено, що останнім не були усунуті недоліки, вказані в акті від 25.04.2019. У зв`язку із чим питання щодо притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності буде розглянуто на засіданні адміністративної комісії при виконавчому комітеті Чугуївської міської ради.(а.с. 15-16). Про зазначене повідомлено позивача листом від 13.06.2019 № К-939/02-05-18 (а.с.21). Між тим матеріали справи не містять будь-яких доказів того, що відповідач [PERSON] був притягнутий за вищезазначені дії до адміністративної відповідальності. Також до позовної заяви [PERSON] надані копії звернень сусідів за місцем проживання сторін до Чугуївської міської ради про порушення санітарних норм [PERSON] при зайнятті особистим сільським господарством у 2015-2016 року(а.с.8,10-11,17-19) та відповідь на ці звернення. Однак доказів про притягнення [PERSON] за вищезазначені дії до адміністративної відповідальності, до суду позивачем не надано. Відповідно до акту комісійного обстеження присадибної ділянки по [ADDRESS] від 05.11.2019 року встановлено, що місця розміщення господарських будівель і споруд для утримання худоби, інших тварин і птахів відповідають нормам щодо допустимих відстаней від житлових будинків, що встановлені п.6.1.41 ДБН Б.2.2-12-2019 «Планування і забудови територій» (фактичні відстані становлять від 20 до35 метрів при нормативних 15-20 метрів); територія подвір`я приведена в задовільний санітарний стан; яму для збору відходів життєдіяльності худоби звільнено від стічних рідин, але не облаштовано стаціонарним покриттям з люком; зменшено поголів`я свиней до 5 голів; кози та вівці на садибі на момент обстеження відсутні, кількість курей становить 20 голів Комісією зроблений висновок, що відповідно до нормп. 7.6.7 ДБН Б.2.2-12-2019 «Планування і забудови територій» утримання особистого селянського господарства на присадибних ділянках допускається без забезпечення 50-ти метрової санітарно-захисної зони у разі утримання разом свиней до 10 голів, овець до 10 голів та птиці до 30 голів за умови дотримання встановлених вимог щодо утилізації відходів їх життєдіяльності та санітарних і зооветеринарних норм щодо їх утримання (а.с.41). За змістом положень частин першої-третьої, п`ятої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Відповідно до пунктів «г» та «е» частини першої статті 91 ЗК України власники земельних ділянок зобов`язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів, а також дотримуватися правил добросусідства та обмежень, пов`язаних з встановленням земельних сервітутів та охоронних зон. Частинами першою та другою статті 103 ЗК України передбачено, що власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо). Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов`язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням (неприпустимий вплив). Відповідно до статті 282 ЦК України фізична особа має право вимагати усунення небезпеки, створеної внаслідок підприємницької або іншої діяльності, яка загрожує життю та здоров`ю. В той же час відповідно до частини третьої статті 12 та частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Основним доводом позивача є те, що подвір`я відповідача є джерелом нестерпного запаху внаслідок тримання відповідачем курей та свиней, що заважає використовувати належний йому будинок, порушує його життєвий устрій, оскільки він не може вийти на вулицю та подихати свіжим повітрям. Під час судового розгляду справи судом було встановлено, а позивачем не спростовано, що недоліки утримання відповідачем [PERSON] на своєму подвір`ї свійських тварин та курей , вказані в акті від 25.04.2019 року, усунуті. Відповідач не був підданий адміністративному стягненню за порушення санітарних і зооветеринарних норм щодо утримання тварин та птиці, і порушення прав відповідача утриманням тварин та птиці. Тому вимоги [PERSON] про припинення діяльності по відгодівлі та утриманні сільськогосподарських тварин у належному відповідачу домоволодінні за адресою: [ADDRESS] , в даному випадку є непропорційним втручанням у здійснення права власності відповідача. За таких обставин ці позовні вимоги задоволенню не підлягають. Щодо позовних вимог [PERSON] про стягнення з відповідача моральної шкодив сумі 75\~000 грн. , суд зазначає наступне. Згідно зі статтею 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. У пунктах 3, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (зі змінами та доповненнями) судам роз`яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Статтею 1167 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Отже, положення ст. 1167 ЦК України містять загальні підстави для відшкодування моральної шкоди, завданої неправомірними діями. Єдиною підставою для цивільно-правової відповідальності за завдання шкоди є правопорушення, що включає як складові елементи: шкоду, протиправне діяння особи, котра її завдала, причинний зв`язок між ними, а також вину заподіювача шкоди. Таким чином, відшкодування моральної шкоди можливе у випадку порушення прав особи, наявності ознак неправомірності або протиправності в діях осіб, які порушують ці права, та доведеності особою втрат немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ. При цьому згідно з презумпцією завдавача шкоди відсутність вини у своїх діях доводить відповідач. Оскільки\~будь-яких порушень у діях\~відповідача, яке б призвело до забруднення навколишнього природного середовища, яке у подальшому могло спричинити шкоду здоров`ю позивача, судом не встановлено,\~а\~позивач у порушення вимог статей 12, 81 ЦПК України не надав суду належних і допустимих доказів на підтвердження заподіяння шкоди його здоров`ю чи життю саме діяльністю відповідача, та наявності причинно-наслідкового зв`язку між ними, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову [PERSON] і в частині стягнення моральної шкоди за недоведеністю.

Outcome: dismissed