Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-26 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом, в якому посилається на те, що [INFO] народилася її онука [PERSON] . Матір`ю дитини є відповідачка, запис про батька дитини вчинено зі слів матері відповідно до ст. 135 СК України. Зазначає, що з липня 2023 року дитина постійно проживає з нею. Матір дитини не бере участі у вихованні доньки не піклується про її здоров`я, не займається розвитком та не забезпечує фінансово. Невиконання відповідачкою покладних на неї материнських обов`язків підтверджується відповідними актами обстеження матеріально-побутових умов проживання сім`ї. У зв`язку із наведеним та зважаючи на те, що відповідачка самоусунулася від виховання та утримання малолітньої дочки, позивачка просить позбавити [PERSON] материнських прав відносно дочки та встановити опіку на малолітньою дитиною у призначити її опікуном. В судове засідання позивачка не з`явилася, подала письмову заяву в якій просить розгляд справи проводити в її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідачка в судове засідання не з`явилася про причини неявки суд не повідомила. В матеріалах справи наявна письмова заява [PERSON] , написана в присутності працівника поліції та працівників служби у справах дітей, де вона вказує, що з власної волі та за власним бажанням відмовляється від своєї доньки [PERSON] , та не заперечує, щоб її виховувала позивачка. Представник третьої особи в судове засідання не з`явилася, подала письмову заяву про розгляд справи в її відсутності, щодо позову не заперечила. Крім того, представник третьої особи долучила до матеріалів справи копію рішення виконавчого комітету Отинійської селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області від 19 січня 2024 року № 15/2024 про затвердження висновку про доцільність позбавлення батьківських прав та встановлення опіки, яким визначено доцільним позбавити [PERSON] материнських прав відносно малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , та призначити опікуном малолітньої [PERSON] . Суд, вивчивши матеріали справи, подану учасниками заяви дійшов наступних висновків. За приписами ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 р. (ратифікована Україною 27 лютого 1991 р., дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 р.) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. У Принципі 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН та ратифікованою Україною 27 січня 1991 року, що є основним документом, який визначає правові стандарти у сфері захисту прав дітей, зазначено, що дитина для повного та гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою та відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку у атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», ч. 2, 3 ст. 150 СК України кожна дитина має право на піклування батьків, а батьки мають право та зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, створювати належні умови для розвитку її здібностей та несуть відповідальність за невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків. Згідно з положенням ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. В своїй Постанові «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», № 3 від 30 березня 2007 року Пленум Верховного Суду України роз`яснив, що ухилення батьків від виконання ними батьківських обов`язків має місце коли вони не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини; не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення. Відповідно до ст. 164 СК України батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до положень ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В судовому засіданні встановлено, що відповідачка [PERSON] є матір`ю малолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER] від 25 березня 2022 року (а.с. 10). Відомості про батька дитини записані до актового запису про її народження відповідно до частини першої ст. 135 СК України. Мати дитини самоусунулася від виховання, догляду та утримування малолітньої дочки, веде антисоціальний спосіб життя та залишила дитину на вихованні бабусі. Так згідно акту обстеження матеріально-побутових умов проживання сім`ї від 30 серпня 2023 року комісія у складі представника служби у справах дітей Отинійської селищної ради та інспектор ювенальної превенції встановила, що малолітня [PERSON] проживає з бабусею [PERSON] , в [ADDRESS] доглянута, її життю та здоров`ю нічого не загрожує, встановлено, що мати дитини веде антисоціальний спосіб життя, дитиною не цікавиться (а.с. 13). Актом обстеження від 17 жовтня 2023 року комісією, також встановлено, що малолітня дитина перебуває з бабусею за вказаною адресою. Згідно акті комісії від 18 жовтня 2023 року встановлено, що малолітня [PERSON] протягом чотирьох тижнів проживає з бабусею, яка здійснює догляд за дитиною. Мати [PERSON] не забезпечує дитину, не бере участі у вихованні та догляді. За вказаний час навідувалася один раз, перебуваючи при йому в нетверезому стані та вимагала віддати їй дитину (а.с. 16, 17). Відповідно до копії висновку про оцінку потреб сім`ї [PERSON] перебуває у скрутному матеріальному становищі, на її вихованні перебуває шестеро неповнолітніх дітей, взяла на виховання [PERSON] , мати якої ухиляється від виконання батьківських обов`язків (а.с. 27-28). Відповідно до висновку органу опіки та піклування «Про позбавлення батьківських прав та встановлення опіки», затвердженого рішенням виконавчого комітету Отинійської селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області від 19 січня 2024 року № 15/2024, комісія вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її малолітньої дочки [PERSON] , 2022 року народження, та призначити її опікуном [PERSON] . З вказаного висновку вбачається, що відповідачка веде антисоціальний спосіб життя, зловживає алкоголем та наркотичними засобами, не займається вихованням дитини, не забезпечує належне утримання. Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний та моральний розвиток. Згідно пункту 8 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою КМУ від 24 вересня 2008 року № 866, якщо після прийняття судом рішення про відібрання дитини у батьків не усунені причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, служба у справах дітей за місцем походження дитини, позбавленої батьківського піклування, зобов`язана вжити заходів до позбавлення їх батьківських прав. Однак, всупереч цьому, відповідачка злісно ухиляється від виконання обов`язків щодо виховання своєї малолітньої дочки, зовсім не дбає про її фізичний, духовний та моральний розвиток, не піклується станом здоров`я, не відвідує дитини. Продовжує вести антисоціальний спосіб життя та зловживає алкогольними напоями та наркотичними засобами, протилежного судом не встановлено. На думку суду вказані обставини дають підстави вважати, що відповідачка нехтує батьківськими обов`язками щодо спілкування з дитиною, маючи для цього реальну можливість. Свідомо не бажає брати участі у її вихованні та не дбає про фізичний і духовний розвиток. Це підтверджується також долученою до матеріалів справи письмовою заявою [PERSON] , де вона зазначила, що відмовляється від дочки [PERSON] , та не заперечує, щоб вона перебувала на вихованні бабусі [PERSON] . Ухилення від виконання юридичного обов`язку - це акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій, а в даному випадку відповідач не виконує своїх батьківських обов`язків, жодним доступним чином не намагається підтримувати зв`язки з дитиною, хоча таку можливість має, оскільки нічим не встановлено що хтось чинить йому перешкоди в цьому. Частиною 1 та 2 статті 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до п.п. 15,16 роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 р. № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав"(зі змінами) позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування всіх обставин, зокрема ставлення батьків до дітей. При цьому враховується, що позбавлення батьківських прав можливо лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Аналізуючи наведене в сукупності, та беручи до уваги, що відповідачка ухиляється від виконання батьківських обов`язків щодо малолітньої дитини, суд погоджується із письмовим висновком Органу опіки та піклування виконавчого комітету Отинійської селищної ради Коломийського району, про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно дочки [PERSON] . Щодо встановлення опіки над малолітньою дитиною суд виходить з наступного. Відповідно до чч.1,2 ст. 243 СК України опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Відповідно до ст. 55 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих майнових та немайнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Положеннями ст. 58 ЦК України передбачено, що опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними. Як зазначено у частині 4 ст. 63 ЦК України опікун призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна. З метою захисту прав та інтересів малолітньої [PERSON] , враховуючи наданий суду висновок, і те, що будь-які передбачені законом перешкоди у призначенні бабусі дитини її опікуном відсутні, дитина тривалий час проживає з бабусею, яка здатна виконувати обов`язки опікуна, суд вважає, що [PERSON] слід призначити опікуном над малолітньою онукою [PERSON] . На підставі наведеного та ст. 15, 55, 58, 63 ЦК України, ст.ст. 7, 150, 164-166, 180-182, 184, 191, 243 СК України, ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», та

Outcome: approved