Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-22 00:00:00

17 грудня 2021 року до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська звернувся позивач із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого послався на те, що позивач та відповідач [PERSON] були співвласниками квартири [ADDRESS] , яка належала їм на праві спільної часткової власності - 1/3 частина позивачу, 2/3 частин - вказаному відповідачу, який є сином колишньої дружини позивача. У квартирі позивач не проживає з кінця 2001 року після розірвання судом його шлюбу з матір`ю зазначеного відповідача. Між позивачем та [PERSON] виник спір щодо можливості проживання позивача у квартирі, який було вирішено рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 26 червня 2006 року на користь позивача шляхом його вселення у квартиру та визначення порядку користування квартирою. Однак позивач цим рішення не скористався через неможливість спільного проживання цих сторін. У листопаді 2021 року позивач дізнався про відчуження всієї квартири на користь відповідача [PERSON] . З відповіді КП ДМБТІ на запит нотаріуса позивач дізнався, що квартира, включаючи належну позивачу частку, була відчужена [PERSON] за довіреністю начебто від імені позивач на користь [PERSON] , а вже потім останнім на користь [PERSON] . Позивач стверджує, що жодної довіреності на продаж своєї частки квартири він нікому, в тому [PERSON] , не надавав, в матеріалах інвентаризаційної справи КП ДМБТІ міститься копія паспорту на ім`я позивача, яка відрізняється від паспорту, що наявний у позивача (анкетні дані заповнено друкованим способом, а не від руки, а також невірно зазначено місце народження позивача). За викладених обставин позивач звернувся до суду із даним позовом, в якому просив: визнати недійсною довіреність від 23 вересня 2011 року (реєстровий №420), якою начебто позивач надав [PERSON] право на продаж його частки квартири; визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири (реєстровий №5752) від 26 грудня 2011 року - в частині продажу належної позивачу 1/3 частини квартири; припинити право власності [PERSON] на належну позивачу 1/3 частину квартири; визнати за позивачем право власності на належну йому 1/3 частину квартири; витребувати з володіння [PERSON] вищевказану кватиру, 1/3 частина якої належить позивачу. Судові витрати позивач просив покласти на відповідачів. Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 20 грудня 2021 року повернуто заяву позивача про забезпечення позову. Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 14 січня 2022 року задоволено заяву представника позивача про забезпечення позову. Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 13 травня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі, яку вирішено розглядати в порядку загального позовного провадження з викликом сторін. Цією ж ухвалою суду задоволено частково клопотання позивача про витребування доказів. Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 14 листопада 2022 року задоволено клопотання позивача про витребування доказів. Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 12 січня 2023 року за клопотанням представника позивача у справі призначено судову почеркознавчу експертизу. Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 10 липня 2023 року провадження у цивільній справі поновлено. Ухвалами Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 31 серпня 2023 року, постановленими без виходу до нарадчої кімнати із занесенням до протоколу судового засідання, відмовлено у задоволенні клопотань представника відповідачів [PERSON] та [PERSON] про визнання явки позивача та відповідача [PERSON] в судове засідання обов`язковою. Ухвалами Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 04 грудня 2023 року, постановленими без виходу до нарадчої кімнати із занесенням до протоколу судового засідання, відмовлено у задоволенні клопотань представника відповідачів [PERSON] та [PERSON] про визнання обов`язковою явки позивача в судове засідання та його допит в якості свідка, а також закрито підготовче провадження, а справу призначено до судового розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги свого довірителя підтримала, наполягала на задоволенні позову в повному обсязі з викладених у ньому підстав та обставин, послалась на те, що позивач дізнався про порушення своїх прав лише у листопаді 2021 року, коли звернувся до нотаріуса з метою вирішення питання про відчуження належної йому частки спірної квартири. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, правом на подання відзиву не скористався. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, натомість надіслав до суду відзив, в якому просив суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі з тих підстав, що позивач більш ніж п`ятнадцять років не цікавився спірною квартирою, що, за твердженнями вказаного відповідача, безумовно свідчить про обізнаність позивача щонайменше з кінця 2011 року про відчуження квартири, а отже і про зловживання позивачем правом на звернення до суду із даним позовом. Також від вказаного відповідача до суду надійшла заява про застосування строків позовної давності, яка мотивована тим, що позивач щонайменше з кінця 2016 року був обізнаний, що вже не є власником квартири. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надіслала до суду від відзив, в якому просила відмовити у задоволенні позову в повному обсязі з тих підстав, що позивач не цікавився спірною квартирою більше п`ятнадцяти років, а тому для нього було відомим та очевидним, що він не є власником цієї квартири щонайменше з кінця 2011 року. Наголосила відповідач на зловживання позивачем за таких обставин своїм право на звернення до суду із даним позовом, а також, що відповідач не знала і не могла знати, що набула спірну квартиру за відплатним договором в особи, яка не мала права її відчужувати. Тому задоволення позовних вимог про витребування у відповідача, яка є добросовісним набувачем, спірної квартири на користь позивача призведе до порушення ст.1 Першого протоколу до конвенції з прав людини та основоположних свобод, оскільки в такому випадку на відповідача буде покладено надмірний індивідуальний тягар. Крім того, [PERSON] подано заяву про застосування строків позовної давності, яка за своїм змістом повторює заяву відповідача [PERSON] та зводиться до твердження про обізнаність позивача про те, що він був обізнаний, що не є власником квартири як мінімум ще з кінця 2016 року. В судовому засіданні представник відповідачів [PERSON] та [PERSON] проти задоволення позову заперечувала в повному обсязі, просила суд вимовити у задоволенні позову з підстав, викладених у відзивах її довірителів, а також застосувати строки позовної давності, підтримавши і відповідні заяви відповідачів про застосування строків позовної давності. Відповідач приватний нотаріус ДМНО Шаулова М.О. в останнє судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, в ході розгляду справи проти задоволення позову заперечувала, наполягаючи на правомірності своїх дій щодо вчинення нотаріальних дій та посвідчення правочину, який позивач просить визнати недійсним. Цим відповідачем також подано суду відзив, у якому Шаулова М.О. просила відмовити у задоволенні позову з тих підстав, що нотаріус не є належним відповідачем у спірних правовідносинах, Шауловою М.О. , як нотаріусом, було встановлено особу довірителя на підставі паспорту громадянина України у відповідності до законодавства, а також оскільки нотаріус згідно закону не несе відповідальності за подання йому для вчинення нотаріальних дій підроблених документів, перевірити підробку яких нотаріус не мала можливості. Окрім того, відповідач просила у відзиві застосувати строки позовної давності, які, за її переконанням, мають обчислюватись з дати посвідчення спірного договору купівлі-продажу квартири від 23 вересня 2011 року. Представник відповідача приватного нотаріуса ДМНО Шаулової М.О. в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала з підстав, викладених її довірителькою у відзиві, також просила застосувати строки позовної давності. Відповідач приватний нотаріус ДМНО Лозенко В.В., а також третя особа в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись, правом на подання відзиву та пояснень третьої особи відповідно не скористались. За викладених обставин,

Outcome: partial