Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-19 00:00:00

Представник позивача звернулася до суду з заявою про відшкодування судових витрат, в обґрунтування якої зазначила, що 05.02.2024 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області ухвалене рішення (вступна та резолютивна частина) по справі №629/6523/23 згідно якого позов [PERSON] задоволено у повному обсязі. Враховуючи обставини справи , ціну позову, кількість витраченого часу на підготовку процесуальних документів та здійснення представництва у судових засіданнях по справі представником позивача, просить ухвалити додаткове рішення яким стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати в розмірі 21327,75 грн, з яких: 1327,75 грн. оплата судового збору та 20000,00 грн витрати на професійну правничу допомогу. В судовому засіданні представник позивача просила задовольнити заяву частково, в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу в сумі 20000 грн., оскільки судовий збір в розмірі 1327,75 грн. по рішенню суду від 05.02.2024 був стягнутий з [PERSON] на користь [PERSON] . Представник відповідача та відповідач в судове засідання не з`явились, про час слухання справи повідомлені належним чином. В силу ч. 4 ст. 270 ЦПК України, у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Суд, дослідивши надані докази, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 15.02.2022 по цивільній справі №629/6523/23 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості зі сплати аліментів та неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за Договором від 09.01.2020 року про визнання місця проживання дітей та участь батьків у їх вихованні, позовні вимоги [PERSON] задоволено в повному обсязі, стягнено з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість зі сплати аліментів за Договором від 09.01.2020 року про визначення місця проживання дітей та участь батьків у їх вихованні, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мельниченко Т.Б., зареєстрованого в реєстрі за №40, у розмірі 132774 грн. 19 коп.; стягнено з [PERSON] на користь [PERSON] , неустойку (пеню) за несплату аліментів за Договором від 09.01.2020 року про визначення місця проживання дітей та участь батьків у їх вихованні, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мельниченко Т.Б., зареєстрованого в реєстрі за №40, у розмірі 132774 грн. 19 коп.; стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] сплачений нею судовий збір в розмірі 1327,75 грн.; стягнуто з [PERSON] судовий збір в дохід держави в розмірі 1073,60 грн. З позовної заяви вбачається, що представник позивача повідомила, що орієнтовний розрахунок суми судових витрат складає 20000 грн. витрати на професійну правничу допомогу. При постановленні рішення судом не вирішено питання про витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. З роз`яснень, які містяться в п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12. 2009 р. № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» слідує, що додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених ЦПК України; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. Додаткове рішення може ухвалити лише той склад суду, що ухвалив рішення в даній справі. В іншому разі особа має право звернутися до суду з тими ж вимогами на загальних підставах. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 та ч.ч. 1, 3 ст. 137 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Суд відмічає, що, враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997за №475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів №2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 за № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України», від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України», від 30.03.2004 у справі «Меріт проти України» заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. У справі «East/West Alliance Limited» проти України» Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10% від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі «Боттацці проти Італії» (Bottazzi v. Italy) [ВП], заява № 34884/97, п. 30, ECHR 1999-V). У пункті 269 Рішення у цій справі Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece), п.55 з подальшими посиланнями). Тобто, питання розподілу судових витрат пов`язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем суду надано: договір про надання правничої допомоги б/н від 22.09.2023 року укладений між адвокатом Мосейчук А.І. та Українською Л.С., додаткова угода до Договору про надання правничої допомоги б/н від 22.09.2023 року, акт приймання-передачі наданих послуг до Договору про надання правничої допомоги б/н від 22.09.2023 року. З копії акту приймання-передачі наданих послуг до Договору про надання правничої допомоги б/н від 22.09.2023 року справи вбачається, що відповідно до умов Договору, Адвокат надав Клієнту правничу допомогу, що полягає у підготовці процесуальних документів по справі №629/6523/23: позовна заява відповідь на відзив; заява про ознайомлення з матеріалами справи; заява про участь у судовому засіданні в режимі відео конференції поза межами приміщення суду. Здійснення представництва інтересів клієнта у судовому засіданні по справі №629/6523/23: 22.01.2024 року; 05.02.2024 року. З додаткової угоди до Договору про надання правничої допомоги б/н від 22.09.2023 року, вбачається, що сторони угодили наступний порядок обчислення гонорару за надані послуги (роботи) розмір гонорару Адвоката становить 20 (двадцять тисяч) гривень. При визначенні судом розміру витрат на професійну правничу допомогу судом враховується, що представник позивача в судові засідання не прибував, здійснював представництво через відео конференцію, обсяг наданих адвокатом послуг фактично складається лише зі складення позовної заяви, відповіді на відзив та здійснення представництва у двох судових засіданнях. Враховуючи складність справи та виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в сумі 10000,00 грн.

Outcome: partial