Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-13 00:00:00

1. Стислий виклад позиції позивача 1.1. Представниця Товариства з обмеженою відповідальністю «Волиньелектрозбут» ( далі - позивач, ТОВ «ВЕЗ») Михальчук К.В. , котра діяла на підставі довіреності від 20.01.2023 № 129, звернулась 14.11.2023 до Іваничівського районного суду Волинської області з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію в розмірі 6770,18 грн. Позовна заява надійшла до суду 24.11.2023 (вх. № 3597/2023). 1.2. Представниця позивача зазначає, що ТОВ «ВЕЗ» з 01.01.2019 є постачальником універсальних послуг, на якого покладений спеціальний обов`язок щодо постачання електричної енергії побутовим та малим не побутовим споживачам на території Волинської області згідно зі ст. 62,63 Закону України «Про ринок електричної енергії». Згідно з п.13 Перехідних положень Закону України «Про ринок електричної енергії» всі побутові споживачі постачальника електроенергії за регульованим тарифом (ПрАТ «Волиньобленерго») станом на 31.12.2018 автоматично, без додаткової згоди самих споживачів, почали отримувати послуги від нового постачальника електричну енергію на умовах раніше укладених договорів. З 01.01.2019 відповідно до ст. 63 Закону України «Про ринок електричної енергії» постачання електричної енергії побутовим споживачам здійснюється на підставі публічного договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, розробленого ТОВ «ВЕЗ» на підставі типового договору, а також пропозиції № 1 «Універсальна «Побут». 1.3. Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається з урахуванням норм ст. 633,634,641,642 ЦК України шляхом приєднання споживача до умов цього договору, розміщеного на офіційному вебсайті постачальника універсальних послуг, і не потребує двостороннього підписання паперової форми договору. Приєднанням споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептуванням договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, котрі свідчать про його бажання укласти договір, зокрема, надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії. 1.4. Між ТОВ «ВЕЗ» та споживачкою [PERSON] укладений договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, що підтверджує факт споживання електричної енергії та оплата споживачкою рахунків постачальника. Відповідно до умов вказаного договору постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість спожитої (купленої) електроенергії, здійснює інші платежі за цим договором. Для здійснення розрахунків ТОВ «ВЕЗ» відкрито особовий рахунок № [NUMBER] на ім`я споживачки [PERSON] .. 1.5. ТОВ «ВЕЗ» виконувало зобов`язання щодо безперебійного постачання електроенергії споживачу для потреб об`єкта, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Споживачу був виставлений для оплати рахунок від 05.10.2023 № 494736 на суму 6770,18 грн., котрий оплачений не був, початком утворення заборгованості є жовтень 2021 року. 1.6. Співвласниками об`єкта нерухомого майна, розташованого за адресою: [ADDRESS] , є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] .. Представниця позивача вважає, що вказані особи несуть солідарну відповідальність перед ТОВ «ВЕЗ» за невиконання зобов`язань щодо оплати наданих постачальником послуг, просить стягнути з відповідачок у солідарному порядку 6770,18 грн. боргу. 1.7. Під час судового розгляду справи представниця позивача - Кобернюк Н.П. (діє на підставі довіреності від 13.12.2023 № 169) вимоги, заявлені до відповідачок, підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити, на обґрунтування своєї позиції навела аргументи, аналогічні викладеним у позовній заяві. 2. Стислий виклад позиції відповідачок 2.1. Відповідачки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] були належним чином повідомлені про дату, час та місце здійснення судових засідань у справі № 156/1237/23 шляхом направлення судових повісток, розміщення оголошень на офіційному вебсайті «Судова влада України». 2.2. [PERSON] під час розгляду справи заперечувала проти задоволення позову щодо неї, повідомила, що вона тривалий час не мешкає у домоволодінні за адресою: [ADDRESS] , не користується електричною енергією, з 2019 року у вказаному домоволодінні мешкає лише [PERSON] , тож саме вона споживає електричну енергію та має відповідати за позовом. 2.3. [PERSON] не прибула для участі в судовому розгляді справи № 156/1237/23, про наявність поважних причин для цього суд не повідомляла, будь-які заяви (клопотання) від неї до суду не надходили. 2.4. [PERSON] надала до суду заяву від 21.12.2023, в якій повідомила, що не вважає себе належним відповідачем у справі, оскільки вона з 1988 року не зареєстрована і не проживає в будинку, розташованому за адресою: [ADDRESS] , не користується там житлово-комунальними послугами, ніколи не отримувала жодних квитанцій (рахунків) щодо оплати спожитої електроенергії. [PERSON] не брала участі в судових засіданнях щодо розгляду справи № 156/1237/23. 3. Заяви (клопотання) учасників справи; інші процесуальні дії в справі 3.1.Ухвалою судді від 29.11.2023 прийнято до розгляду позов ТОВ «ВЕЗ» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію в розмірі 6770,18 грн., відкрито провадження у справі, визначено необхідність розгляду справи в порядку спрощеного провадження (з викликом сторін), судовий розгляд справи призначено на 21.12.2023 на 13 год. 00 хв.. 3.2. Від відповідачки [PERSON] 21.12.2023 до суду надійшла заява про відкладення розгляду справи у зв`язку з її зверненням до позивача за врегулюванням спору, крім того, відповідачка [PERSON] не прибула для участі в призначеному судовому засіданні. Ухвалою суду від 21.12.2023 відкладено судовий розгляд справи на 23.01.2024 на 13 год 15 хв. 3.3. До суду 03.01.2024 від відповідачки [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідачка просила відмовити у задоволенні вимог ТОВ «ВЕЗ» щодо неї (а. с. 64-70). Водночас від сторони позивача 12.01.2024 надійшла до суду відповідь на відзив [PERSON] , де представниця позивача зауважила, що вказаний відзив поданий відповідачкою вже після спливу строку, визначеного судом для вчинення цієї процесуальної дії, тому суд має відмовити у прийнятті відзиву цієї відповідачки (а. с. 76-77). 3.4. Згідно з ч.4 ст. 178 ЦПК України копія відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи повинна бути надіслана (надана) одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду, але [PERSON] надала до суду докази щодо направлення відзиву на позов лише позивачеві, докази направлення відзиву на адреси відповідачок [PERSON] та [PERSON] до суду не надані. В ухвалі судді від 21.12.2023 про відкриття провадження в справі № 156/1237/23 встановлений відповідачам строк для подання відзиву на позов тривалістю 15 днів з моменту вручення їм копії ухвали про відкриття провадження в справі. Відповідачка [PERSON] отримала копію вказаної ухвали судді (з копією позовної заяви та додатками до неї) 08.12.2023 (а. с. 41), відтак, строк для подання нею відзиву на позов тривав з 09.12.2023 до 23.12.2023, проте відзив на позовну заяву [PERSON] подала до суду лише 03.01.2024, при цьому відповідачка не заявляла клопотання щодо поновлення їй пропущеного процесуального строку. Згідно з ч. 1 ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом; документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду. Отже, суд залишає без розгляду відзив відповідачки [PERSON] на позовну заяву та вирішує справу за наявними у ній матеріалами. 3.5. Від представниці позивача до суду 09.01.2024 надійшло клопотання щодо забезпечення її участі в судовому розгляді справи в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та електронного цифрового підпису. Ухвалою суду від 22.01.2024 таке клопотання на підставі ст. 212 ЦПК України задоволено. 3.6. У судовому засіданні 23.01.2024 представниця позивача Кобернюк Н.П. заявила клопотання щодо залучення до участі в справі як співвідповідачів [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] .. Крім того, представниця позивача просила суд витребувати з органів Державної податкової служби України відомості щодо реєстраційних номерів облікових карток платників податків [PERSON] [PERSON] [PERSON] , [PERSON] .. 3.7. Ухвалою суду від 23.01.2024 у справі № 156/1237/23 у задоволенні вказаних клопотань сторони позивача відмовлено. Цією ж ухвалою суду у зв`язку з неявкою для участі в судовому засіданні відповідачок [PERSON] , [PERSON] відкладено розгляд цивільної справи № 156/1237/23 на 14.02.2024 на 11 год 00 хв, продовжено строк розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження на шістдесят днів. 3.8. У судовому засіданні, призначеному на 14.02.2024 на 11 год 00 хв., продовжено судовий розгляд справи, після чого ухвалено рішення по суті спору між сторонами. 4. Фактичні обставини, встановлені судом; докази, надані сторонами у справі 4.1. Згідно зі ст.4 Цивільного процесуального кодексу (ЦПК) України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суд відповідно до ст. 13 ЦПК України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 4.2. Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі. Сторони зобов`язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатись як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення (ст.81 ЦПК України); обставини, що мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. 4.3. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників (ч.1 ст. 82 ЦПК України). 4.4. Суд, з`ясувавши думку сторін з приводу заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановив такі фактичні дані та відповідні їм правовідносини. 4.5. ТОВ «ВЕЗ» є юридичною особою, зареєстрованою у встановленому законодавством України порядку, здійснює економічну діяльність в сфері торгівлі електроенергією, електромонтажних робіт, оптової торгівлі твердим, рідким, газоподібним паливом, керування комп`ютерним устаткуванням, ремонту й технічного обслуговування електричного устаткування тощо (юридична адреса: вул. Єршова, буд. 11-А, м. Луцьк, Волинська область, 43026) (а. с. 29). 4.6. ТОВ «ВЕЗ» з 01.01.2019 є постачальником універсальних послуг, на якого покладений спеціальний обов`язок щодо постачання електричної енергії побутовим та малим не побутовим споживачам на території Волинської області згідно зі ст. 62,63 Закону України «Про ринок електричної енергії». Згідно з п.13 Перехідних положень Закону України «Про ринок електричної енергії» всі побутові споживачі постачальника електроенергії за регульованим тарифом (ПрАТ «Волиньобленерго») станом на 31.12.2018 автоматично, без додаткової згоди самих споживачів, почали отримувати послуги від нового постачальника електричну енергію на умовах раніше укладених договорів. З 01.01.2019 відповідно до ст. 63 Закону України «Про ринок електричної енергії» постачання електричної енергії побутовим споживачам здійснюється на підставі публічного договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, розробленого ТОВ «ВЕЗ» на підставі типового договору (а. с. 6-10), а також пропозиції № 1 «Універсальна «Побут» (а. с. 11). 4.7. Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається з урахуванням норм ст. 633,634,641,642 ЦК України шляхом приєднання споживача до умов цього договору, розміщеного на офіційному вебсайті постачальника універсальних послуг, і не потребує двостороннього підписання паперової форми договору. Приєднанням споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептуванням договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, котрі свідчать про його бажання укласти договір, зокрема, надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії. 4.8. [PERSON] є споживачкою електричної енергії за особовим рахунком № [NUMBER] (щодо об`єкта, розташованого за адресою: [ADDRESS] ), в домоволодінні споживачки встановлений прилад обліку електроенергії (лічильник) № 0053238, останні фактичні показання лічильника на 09.11.2023 становлять 30081 кВт/год; за особовим рахунком [PERSON] обліковується заборгованість за спожиту електричну енергію в розмірі 6770,18 грн., що підтверджено даними з інформаційно - облікової системи ТОВ «ВЕЗ» («загальна картка») та копією виставленого [PERSON] рахунку за електроенергію від 05.10.2023 № 494736 (а. с. 12-13,14), відомості про оплату рахунка в справі відсутні. 4.9. Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 14.11.2023 № 354329124, наданою стороною позивача, домоволодіння, розташоване за адресою: [ADDRESS] , належить на праві спільної часткової власності трьом фізичним особам, зокрема, [PERSON] належать 13/100 часток вказаного об`єкта нерухомого майна, [PERSON] належать 48/100 часток вказаного об`єкта нерухомого майна, [PERSON] належать 39/100 часток вказаного об`єкта нерухомого майна (а. с. 15-16). 4.10. Належність відповідних часток у праві спільної власності на домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , відповідачкам [PERSON] , [PERSON] також підтверджують копії договору дарування нерухомості від 05.04.2016 № 620, укладеного між [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (як дарувальниками) та [PERSON] (як обдаровуваною), договору дарування нерухомості від 11.12.2017 № 2114, укладеного між [PERSON] (як дарувальницею) та [PERSON] (як обдаровуваною) (а. с. 17-19, 20-22). 4.11. Відповідачка [PERSON] є громадянкою України, внесена до Державного реєстру фізичних осіб - платників податків, народилась [INFO] у с. Лугове Іваничівського району Волинської області, має зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] (а.с.24-26). 4.12. Відповідачка [PERSON] є громадянкою України, внесена до Державного реєстру фізичних осіб - платників податків, народилась [INFO] у с. Долинське Чаплинського району Херсонської області, має зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] (а. с. 27,37). 4.13. Відповідачка [PERSON] є громадянкою України, внесена до Державного реєстру фізичних осіб - платників податків, народилась [INFO] у с. Щенятин Іваничівського району Волинської області, має зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] (а. с. 36,49-50). 4.14. Згідно із ч. 1-3 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. 4.15. Відповідно до ч.9 ст. 83 ЦПК України копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними. 4.16. Відповідачка [PERSON] 21.12.2023 разом з власною письмовою заявою надала до суду (через канцелярію) як докази в справі копію витягу від 19.12.2023 № 131/01-05/2-23 щодо осіб, зареєстрованих за адресою: [ADDRESS] , копію акта від 19.12.2023, складений за зверненням [PERSON] комісією органу місцевого самоврядування щодо обстеження факту проживання жителів Іваничівської територіальної громади (а. с. 47,48). Ті ж самі копії документів, а також повідомлення територіального органу Пенсійного фонду України від 19.10.2023 про призначення житлової субсидії [PERSON] відповідачка надала до суду разом із відзивом на позовну заяву (а. с. 68-70). Оскільки відповідачкою при поданні цих документів до суду не було надане підтвердження надсилання (надання) копій документів іншим учасникам справи, з огляду на наведені положення ст. 83 ЦПК України суд не бере до уваги вказані документи як письмові докази в справі № 156/1237/23. 4.17. Відповідачка [PERSON] 21.12.2023 разом з власною письмовою заявою надала до суду (через канцелярію) як докази в справі довідку Мишівського старостинського округу від 12.12.2023 № 1-188/09/2-23 щодо належності домоволодіння на праві власності [PERSON] , акт від 12.12.2023, складений за зверненням [PERSON] комісією органу місцевого самоврядування (Іваничівська селищна рада Волинської області) щодо обстеження факту проживання жителів Іваничівської територіальної громади, акт від 14.12.2023, складений за зверненням [PERSON] комісією органу місцевого самоврядування (Сокальська міська рада Львівської області) щодо обстеження факту проживання [PERSON] у с. Шарпанці Львівської області (а. с. 58-60). Оскільки відповідачкою при поданні цих документів до суду не було надане підтвердження надсилання (надання) копій документів іншим учасникам справи, з огляду на наведені положення ст. 83 ЦПК України суд не бере до уваги вказані документи як письмові докази в справі № 156/1237/23. 5. Оцінка суду 5.1. Вирішуючи заявлені позивачем ТОВ «ВЕЗ» вимоги по суті, суд виходить з такого. 5.2. Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (ст. 11 Цивільного кодексу (ЦК) України). 5.3. Цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства (ч.1 ст. 14 ЦК України). 5.4. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. 5.5. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. 5.6. Відповідно до ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. 5.7. Судом встановлено, що між ТОВ «ВЕЗ» (як постачальником) та [PERSON] (як споживачкою) з урахуванням норм ст. 633,634,641,642 ЦК України з 01.01.2019 укладений договір про постачання електричної енергії. За своєю сутністю цей договір є договором приєднання та публічним договором (доклад. див. п. 4.6. - 4.8. цього рішення суду). 5.8. Відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та управління побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках врегульовані нормами Закону України від 09.11.2017 № 2189-VIII «Про житлово - комунальні послуги» (зі змінами). 5.9. Згідно з п. 5 ч.1 ст. 1 Закону України від 09.11.2017 № 2189-VIII житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Індивідуальним споживачем таких послуг є фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги (п. 6 ч.1 ст. 1 згаданого Закону). 5.10. Відповідно до ч. 2 ст. 7 Закону України від 09.11.2017 № 2189-VIII індивідуальний споживач зобов`язаний, зокрема, укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом , оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. 5.11. Згідно з ч.1 ст. 9 Закону України від 09.11.2017 № 2189-VIII споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором ; споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору 5.12. Відповідно до ч.2 ст. 20 Закону України від 09.11.2017 № 2189-VIII виконавець послуги з постачання та розподілу електричної енергії зобов`язаний постачати споживачеві електричну енергію відповідно до умов укладеного договору про постачання з дотриманням встановлених показників якості послуг. 5.13. За особовим рахунком № [NUMBER] , відкритим ТОВ «ВЕЗ» на ім`я споживачки [PERSON] (щодо об`єкта, розташованого за адресою: [ADDRESS] ), обліковується заборгованість за спожиту електричну енергію в розмірі 6770,18 грн. (доклад. див. п. 4.8. цього рішення суду), відомості про оплату заборгованості в справі відсутні, відповідачки не надали до суду доказів на спростування цього. Розрахунок боргу, обґрунтований належним чином стороною позивача, відповідачками також не спростовано. 5.14. З урахуванням визначення «індивідуального споживача житлово-комунальних послуг», наведеного у п. 6 ч.1 ст. 1 Закону України від 09.11.2017 № 2189-VIII, таким споживачем є фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна. Судом встановлено, що об`єкт нерухомого майна, розташований за адресою: [ADDRESS] , належить на праві спільної часткової власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (доклад. див. п. 4.9. цього рішення суду). 5.15. Правовідносини між співвласниками майна як суб`єктами цивільних правовідносин та іншими особами регулюються законами України, договорами, укладеними власниками (співвласниками) майна та іншими особами. Правовідносини власників житлових приміщень щодо оплати житлово-комунальних послуг з підприємствами, які надають ці послуги, унормовані положеннями ЦК України та законодавства, яке регулює користування житлово - комунальними послугами. Власність зобов`язує (ч.4 ст.319 ЦК України). Ст. 360 ЦК України передбачено, що співвласник, відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності, зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними з володінням спільним майном. Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог, відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. 5.16. Оскільки домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , є приватною власністю, то належними відповідачами за позовом ТОВ «ВЕЗ» є три співвласники, кожен з яких з огляду на належність об`єкта нерухомості їм на праві спільної часткової власності відповідає за вимогами щодо сплати заборгованості за спожиті житлово - комунальні послуги відповідно до своєї частки у спільному майні, адже іншої домовленості між співвласниками щодо утримання домоволодіння не встановлено, доказів визначення уповноваженого власника домоволодіння стороною відповідачів не надано. Так, [PERSON] є відповідачкою за вимогами, заявленими ТОВ «ВЕЗ», в частині заборгованості, рівній 2640,37 грн., що відповідає її частці в праві спільної часткової власності на об`єкт нерухомості (39/100). [PERSON] відповідає за позовом ТОВ «ВЕЗ» в частині заборгованості, рівній 3249,69 грн.,що відповідає її частці в праві спільної часткової власності на об`єкт нерухомості (48/100). [PERSON] є відповідачкою за вимогами, заявленими ТОВ «ВЕЗ», в частині заборгованості, рівній 880,12 грн., що відповідає її частці в праві спільної часткової власності на об`єкт нерухомості (13/100). 5.17. На думку суду, позиції відповідачок [PERSON] , [PERSON] щодо невизнання вимог позивача до них, оскільки вони не проживають у вказаному домоволодінні, а мешкають за іншими адресами та відповідно не користуються послугами, які надаються позивачем, щодо відсутності будь-яких зобов`язальних відносин між ними та позивачем є безпідставними. Варто звернути увагу, що згідно зі ст. 12 ЦПК України, за загальним правилом, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Натомість Відповідачками [PERSON] та [PERSON] не доведена належними і допустимим доказами наявність фактичних обставин, котрі вони вважають підставою для власних заперечень проти позову. Документи, подані [PERSON] та [PERSON] 21.12.2023 через канцелярію суду, суд не бере до уваги як докази в цивільній справі з причини недотримання відповідачками порядку подання доказів, визначеного ст. 83 ЦПК України (доклад. див. п. 4.15. -4.17. цього рішення суду). 5.18. Позиція щодо стягнення з кожного з відповідачів заборгованості за житлово-комунальні послуги у розмірах, що відповідають їхнім часткам у праві спільної часткової власності на квартиру, підтримана установленою судовою практикою (постанова Верховного Суду від 20.09.2018 у справі № 522/7683/13-ц (провадження №61-31025св18)). 5.19. Враховуючи наведене, суд задовольняє вимоги позивача частково та стягує з відповідачок заборгованість за житлово-комунальні послуги у розмірах, що відповідають їхнім часткам у праві спільної часткової власності на об`єкт нерухомого майна. 6. Розподіл судових витрат між сторонами 6.1.Сторона позивача підтвердила наявність понесених судових витрат, котрі складаються зі сплаченої суми судового збору в розмірі 2684,00 грн. (платіжна інструкція від 01.11.2023 № 3605, АБ «Укргазбанк»; а. с. 1). Про наявність інших судових витрат в цивільній справі № 156/24/24 сторона позивача не заявляла. 6.2. Відповідачки [PERSON] , [PERSON] [PERSON] не заявляли про наявність понесених ними судових витрат у цивільній справі № 156/1237/23. 6.3. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Загальні правила розподілу судових витрат між сторонами визначені положеннями ст. 141 ЦПК України. Так, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 6.4. Суд також ураховує правову позицію, висловлену в п. 35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», згідно з якою солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачене. 6.5. Оскільки позов ТОВ «ВЕЗ» судом задоволено, з відповідачок стягнута заборгованість за житлово-комунальні послуги у розмірах, що відповідають їхнім часткам у праві спільної часткової власності на об`єкт нерухомого майна, суд (пропорційно до задоволених вимог позивача) стягує на користь ТОВ «ВЕЗ» з [PERSON] понесені позивачем витрати щодо сплати судового збору в розмірі 1046,76 грн., з [PERSON] понесені позивачем витрати щодо сплати судового збору в розмірі 348,92 грн..

Outcome: partial