Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до Почаївської міської ради, третя особа: Зборівська державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина ще на земельну частку (пай) в КСГП «Лідихівський» на території Лідихівської сільської ради Кременецького району Тернопільської області, згідно сертифікату серії [NUMBER]. Однак, їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки відсутні належним чином оформлені правовстановлюючі документи. Просить визнати за нею право власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, право на завершення процедури приватизації та реєстрації права власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в КСГП «Лідихівський» Кременецького району Тернопільської області, розміром 1,43 га в умовних кадастрових гектарах, згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER]. Ухвалою судді від 27 грудня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. 17 січня 2024 року ухвалою суду закрито підгтовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судове засідання позивач та її представник [PERSON] не з`явилися, однак подали заяву про розгляд справи у їх відсутності, заявлені позовні вимоги підтримують з підстав наведених у позові та просять їх задовольнити. В судове засідання представник відповідача не з`явився, подавши суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, заявлені вимоги визнають і не заперечують щодо ухвалення судом рішення про задоволення позовних вимог. Представник третьої осби в судове засідання не з`явився. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи: [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 15.01.2002 року. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.09.2012, спадкоємцем майна [PERSON] є її донька [PERSON] . Спадщина складається з грошових вкладів з нарахованими на них процентами і компенсаціями, що зберігаються у ТВБВ №10019/043 філії Тернопільського обласного управління ПАТ «Державний ощадний банк України». [PERSON] народилася [INFO] , її матір`ю є [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом пр народження серії [NUMBER] . [PERSON] після одруження 10 червня 1968 року присвоєно прізвище « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] . Згідно довідки №230, виданої Кабарівецьким старостинським округом Зборівської міської ради 08.09.2023, на день смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , проживала в житловому будинку по [ADDRESS] . Разом з нею за данною адресою були зареєстровані та проживали: [PERSON] , помер в 2018 р., [PERSON] - дочка, [PERSON] - внук, [PERSON] - невістка, [PERSON] - правнучка. Згідно довідки №231, виданої Кабарівецьким старостинським округом Зборівської міської ради 08.09.2023, [PERSON] , [INFO] дійсно похоронила свою матір [PERSON] , яка померла [INFO] в с.Кабарівці Тернопільського району Тернопільської області. Відповідно до акту обстеження факту поховання [PERSON] від 08.09.2023, встановлено, що [PERSON] , дійсно останні роки свого життя проживала в с.Кабарівці Тернопільського району Тернопільської області разом із своєю дочкою [PERSON] , [INFO] , яка і похоронила свою матір в с.Кабарівці. Згідно інформації Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області №29-19-0.212-3678/2-23 від 18.10.2023, відповідно розпорядження Кременецької районної державної адміністрації від 19.08.1996 №377 та книг реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видавалися Кременецькою районною державню адміністраціцєю Тернопільської області по КСП «Лідихівський» Лідихівської сільської ради Кременецького району, [PERSON] , [INFO], видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] розміром 1,43 в умовних кадастрових гектарах, про що внесено запис за №763. Відомостями про набуття [PERSON] прав на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва Головне управління не володіє. Надати копію сертифіката на право на земельну частку (пай) на ім`я [PERSON] не видається можливим. Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії №292/02-31 від 22.12.2023 спадкова справа щодо майна [PERSON] , померлої [INFO] заведена була 12.09.2012. Відповідно до матеріалів спадкової справи спадкоємцем за законом є [PERSON] , яка спадщину прийняла. Відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на земельну частку (пай) площею 1,43 га в умовних кадастрових гектарах, яка розташована в КСГП «Лідихівський» Кременецького району Тернопільської області. Згідно спадкової справи №176-2012 до майна померлого [INFO] [PERSON] вбачається, що єдиним спадкоємцем майна [PERSON] за законом є [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 21.09.2012 року. Інші спадкоємці із заявою про прийняття спадщини не звертались. З врахування встановлених обставин, суд вважає, що до виниклих між сторонами правовідносин слід застосувати наступні норми матеріального права. Відповідно до ст.549 ЦК Української РСР (який діяв на час смерті [PERSON] ), визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Згідно ч.1 ст. 529 ЦК Української РСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Таким чином [PERSON] , як спадкоємиця першої черги за законом, прийняла спадщину після смерті [PERSON] . Як вбачається з листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», передбачено, якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статтею 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акту про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Відповідно до частин 1, 4 статті 116 ЗК України громадяни набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян в межах норм, провадиться один раз по кожному виду використання. Виходячи з вимог частини 1 статті 121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності, в тому числі для ведення особистого селянського господарства. Згідно зі статтею 118 ЗК України процедура приватизації розпочинається після надання громадянину дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки органом державної влади або місцевого самоврядування, який надає відповідні дозволи. Статтею 125 ЗК України визначено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Частиною 3 статті 152 ЗК України передбачено, що захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання права. Згідно з пунктом «г» частини 1 статті 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. За змістом ст.ст.1,9 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» колективне сільськогосподарське підприємство є добровільним об`єднанням громадян у самостійне підприємство для спільного виробництва сільськогосподарської продукції та товарів і діє на засадах підприємництва та самоврядування. Право членів підприємства на пайовий фонд майна залежить від їх трудового внеску. Пай є власністю члена підприємства. Право розпоряджатися своїм паєм за власним розсудом член підприємства набуває після припинення членства в підприємстві. Пай може успадковуватися відповідно до цивільного законодавства України та статуту підприємства. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 350/67/15-ц (провадження № 14-652цс18), а також у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 17 квітня 2019 року у справі № 723/1061/17 (провадження №61-26091св18) викладено правовий висновок про можливість визнання в порядку спадкування права на завершення приватизації земельної ділянки, що полягає в наступному. Так, положеннями ЗК України встановлено, що набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до статті 1216 ЦК не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія пункту 1 розділу X «Перехідні положення» Земельного Кодексу України. Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статтею 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Згідно статті 126 Земельного Кодексу України, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Якщо видача державного акта на право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування, до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку. Отже, у випадку, якщо спадкодавець за життя із дотриманням вимог законодавства розпочав процедуру приватизації земельної ділянки, проте не отримав на неї право власності у зв`язку зі смертю, спадкодавці у порядку спадкування набувають право на завершення приватизації. У разі відмови компетентного органу спадкодавцям, належним та ефективним способом захисту їх прав у судовому порядку є звернення із позовом про визнання права на завершення приватизації. Відтак, до складу спадщини входить, у тому числі, право на завершення процедури приватизації земельної ділянки, яку спадкодавець розпочав за життя у встановленому законом порядку та не завершив у зв`язку зі смертю. Це право не залежить від наявності у спадкоємця особистого права на приватизацію землі. Як вбачається з матеріалів справи, процедура приватизації земельної ділянки була розпочата, проте не завершена за життя спадкодавиці [PERSON] , тому позивачка, як спадкоємець, вправі порушувати питання про визнання майнового права, набутого спадкодавицею за життя, тобто особистого майнового права спадкодавиці. Таким чином, оскільки [PERSON] є єдиним спадкоємцем за законом після смерті матері, тому вона набула право на спадкування усіх прав та обов`язків, які належали останній, у тому числі, право на завершення процедури приватизації земельної ділянки, яку спадкодавиця розпочала за життя у встановленому законом порядку та не завершила у зв`язку зі смертю. Це право не залежить від наявності у спадкоємця особистого права на приватизацію землі. Таким чином, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також, достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, зважаючи на те, що позивач не має можливості реалізувати свої спадкові права в нотаріальному порядку, суд з урахуванням відсутності заперечень з боку відповідача, дійшов висновку, що позивач має право успадкувати майнові права спадкодавця як спадкоємець за законом, оскільки вона прийняла спадщину після смерті своєї матері, інших спадкоємців, які б прийняли спадщину, судом не встановлено. За таких обставин, позовна заява [PERSON] до Почаївської міської ради Кременецького району Тернопільської області, третя особа Зборівська державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно підлягає до задоволення. На підставі наведеного,

Outcome: approved