Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-25 00:00:00

Позивачка [PERSON] , звернулась до суду із зазначеним позовом про стягнення з відповідача на її користь аліментів у розмірі 1/4 від усіх видів доходу (заробітку) платника аліментів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з дати подання позову до суду та до закінчення моїм сином навчання чи до досягнення ним двадцяти трьохрічного віку - у зв`язку з тим, яка з цих обставин настане першою. Позов позивачка мотивувала тим, що 18 травня 2002 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу народилася дитина - [PERSON] , [INFO] , який в даний час проживає зі нею і знаходиться на її утриманні. Рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 27.10.2010 року їх шлюб розірвано. Рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 15.02.2010 року присуджено стягнення аліментів з [PERSON] на її користь на утримання неповнолітньої дитини в розмірі1/4 частини від доходу платника аліментів. Однак, по досягненню дитиною 18 річного віку, виплата аліментів припинилася. На даний час, її син - [PERSON] навчається на 1 курсі денної форми навчання юридичного факультету ПВНЗ «Європейський університет» IV рівня акредитації (Ліцензія ВО №00228-022801 від 15.05.2017) за освітнім рівнем: «Бакалавр». Навчання проводиться на контрактній основі, стипендії не отримує. Навчання її сина, в даному навчальному закладі триватиме до 30 червня 2027 року. Свого сина вона забезпечую матеріально, купуючи посібники, продукти харчування, речі. Проте, її допомоги вкрай мало для задоволення його потреб, оскільки йому потрібно купувати їжу, одяг, взуття, засоби гігієни, навчальні посібники, комп`ютерну техніку для навчання, канцтовари, витрачати гроші на проїзд, на своє дозвілля, а батько в добровільному порядку йому не допомагає. За таких обставин, вона вимушена звернутися з даним позовом до суду Позивачка в судове засідання та її представник-адвокат Сердечнюк М.В. Позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні, проив врахувати факт наявності іншої сім"ї та укладення шлюбу між ним та [PERSON] 21.07.2015 року, а також факт наявності в нього ще двох діток : [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] .. Обоє дітей є неповнолітніми та знаходяться на його утриманні. У зв`язку з вищевикладеним, просив зменшити розмір аліментів утримання повнолітньої дитини, яка навчається, до розміру 1000 гри. в місяць. Суд з`ясував позицію сторін, дослідив матеріали цивільної справи, оцінив належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності та дійшов наступного висновку. З рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 27 жовтня 2010 року між [PERSON] та [PERSON] шлюб розірвано. З виконавчого листа виданого Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 15 лютого 2010 року, стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини від доходу платника аліментів. Однак, по досягненню дитиною 18 річного віку, виплата аліментів припинилася. Відповідач у справі [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 17.05.2005 року,виконкомом Яришівської сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області. [PERSON] є студенткою першого курсу денної форми навчання юридичного факультету ПВНЗ «Європейський університет» IV рівня акредитації, за освітнім рівнем «Бакалавр», спеціальність «Право» Навчання проводиться на контрактній основі, стипендії не отримує. Термін навчання з 01.09.2023 по 30.06.2027, оплата становить 116 грн, згідно довідки №1923 від11.09.2023 та договору про навчання № 8517697 від 14.08.2023 виданих навчальним закладом. З виданого виконавчим комітетом Малоберезнянської сільської ради Великоберезнянського району Закарпатської області, свідоцтвом про шлюб від 21 липня 2015 року серії [NUMBER] , зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис № 9. Від даного шлюбу у сторін народилось двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження: від 01 вересня 2021 року серії [NUMBER] , від 06 червня 2018 року серії [NUMBER] , які є неповнолітніми Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України). Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних правна результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 3 зазначеної статті, суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину до досягнення нею повноліття (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка передбачає, зокрема обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). При визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 20 Постанови від 15.05.2006 р. №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Сімейний кодекс України виходить із принципів рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину чи доньці, які продовжують навчання, зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх син (дочка). Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Разом з тим, судом при визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу та проживання за місцем його знаходження. Аналогічна правова позиція висвітлена в Постанові Верховного Суду від 17 червня 2020 року у справі № 761/10510/17. Визначаючись щодо розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, суд враховує взаємний обов`язок батьків по утриманню дитини та реальні і розумні потреби в матеріальному утриманні повнолітньої доньки, яка продовжує навчання. У постанові Верховного Суду від 23.01.2019 в справі №346/103/17, суд касаційної інстанції, зокрема, погодився з висновками судів попередніх інстанцій про те, що дитина сторін навчається на денній формі, у зв`язку з чим не в змозі офіційно працювати та отримувати доходи, а отже потребує матеріальної допомоги на своє утримання на час навчання. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України). Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що [PERSON] є сином відповідача, на день звернення до суду досяг повноліття, продовжує навчатися, є студентом 1 курсу денної форми навчання, що позбавляє його можливості працевлаштуватися та одержувати певний дохід, у зв`язку з чим він потребує матеріальної допомоги, а відповідач, стан здоров`я якого є задовільний, є працездатною особою та має можливість і обов`язок забезпечувати утримання сина. Також суд враховує, що оплату за навчання здійснює мати позивача, що неоспорюється відповідачем. Тому суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача аліментів на користь повнолітнього сина, який продовжує навчання. З урахуванням встановлених обставин справи, обов`язку кожного із батьків утримувати повнолітню дитину на період навчання, наявність на утриманні відповідача неповнолітніх дітей, суд прийшов до висновку про стягнення з відповідача аліментів на користь позивача на його утримання на час навчання, починаючи з часу звернення позивача до суду з даним позовом. Разом з тим, суд вважає, що заявлений позивачем розмір аліментів в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, до закінчення ним навчання, є завищеним. Тому такий розмір аліментів на утримання позивача, слід зменшити з до 1/5 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, який має на утриманні ще двох дітей, що відповідатиме вимогам закону та зможе забезпечувати частину потреб повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, а також не призведе до критичного погіршення забезпеченості відповідача. Визначаючи такий розмір аліментів, суд переконаний, що цієї суми, поряд з аналогічним обов`язком матері брати рівнозначну фінансову участь в утриманні [PERSON] , буде достатнім для забезпечення належного матеріального становища повнолітнього сина, який навчається. Відповідно до ч. 1 ст. 430 ЦПК України допускається негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Задовольняючи частково позов, на підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір», враховуючи вимоги ст.141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1073 грн. 60 коп. На підставі статей 141, 182, 199, 200 Сімейного кодексу України та

Outcome: partial