Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання за нею права власності на земельні ділянки площею 4,7908 га, кадастровий номер 4820686500:01:000:0805 та площею 5,2687 га, кадастровий номер 4820686500:01:000:0806, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані в межах території Явкинської сільської (на теперішній час Баштанської міської) ради Баштанського району Миколаївської області, які належали померлій [INFO] [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-МК №009713, зареєстрованого Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 16.08.2002 року за №3079, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . На обґрунтування вимог в заяві зазначила, що є спадкоємцем за законом після смерті чоловіка - [PERSON] , який помер [INFO] . Спадкове майно складається з вищевказаних земельних ділянок, які чоловік ( [PERSON] ) успадкував після смерті своєї матері - [PERSON] , померлої [INFO] , однак за життя у спадкових правах не оформився. Вказані земельні ділянки належали померлій [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-МК №009713, зареєстрованого Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 16.08.2002 року за №3079. Крім позивача інших спадкоємців після смерті [PERSON] немає. Нотаріусом позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, право власності на дані земельні ділянки зареєстровано за Баштанською районною державною адміністрацією. Відомості Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про форму власності та власника даних земельних ділянок є помилковими. Дані помилки було допущено під час внесення інформації та реєстрації зазачених земельних ділянок в автоматизованій системі Державного земельного кадастру та продальшою реєстрацією за цими даними права власності в Державного реєстрі речових прав на нерухоме майно. Внест зміни до Державного земельного кадастру щодо форми власності та власника вказаних земельних ділянок не представляється можливим. За таких обставин позивач не може оформитись у своїх спадкових правах, у зв`язку з чим просила визнати за нею право власності на вищевказані земельні ділянки. Ухвалою від 16.12.2021 року відкрито провадження за правилами загального позовного провадження. 30.12.2021 року на запит суду від Баштанської державної нотаріальної контори надійшла копія спадкової справи після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , а також відомості про те, що спадкова справа після смерті [INFO] [PERSON] не заводилась. Ухвалою від 29.03.2023 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. В судове засідання позивач не з`явилася, від неї надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, просив здійснити розгляд справи на підставі наявних доказів. Дослідивши наявні у справі матеріали (копію свідоцтва про смерть [PERSON] ; копію запису Баштанської державної нотаріальної контори від 07.06.2018 року; копію довідок Відділу у Баштанському районі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області від 20.08.2019 року; Інформаційну довідку №149244488 від 12.12.2018 року з інформацією Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна; Інформаційну довідку №180171723 від 09.09.2019 року з інформацією Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна; копію постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 25.09.2019 року; повідомлення від 10.09.2020 року про виявлення помилки; повідомлення Відділу у Баштанському районі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області від 15.09.2020 року; витяги із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок; повідомлення Баштанської державної нотаріальної контори від 28.12.2021 року; копію спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , померлого [INFO] ), суд приходить до висновку про обгрунтованість позовних вимог та необхідність задоволення позову з наступних підстав. Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. В силу вимог ст.ст.80,81 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В судовому засіданні встановлено та матеріалами справи підтверджено, що [PERSON] належали на праві приватної власності земельні ділянки площею 4,7908 га, кадастровий номер 4820686500:01:000:0805 та площею 5,2687 га, кадастровий номер 4820686500:01:000:0806, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані в межах території Явкинської сільської (на теперішній час Баштанської міської) ради Баштанського району Миколаївської області, на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-МК №009713, зареєстрованого Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 16.08.2002 року за №3079. [INFO] [PERSON] померла. Спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] був її син [PERSON] , який прийняв спадщину, оскільки проживав зі спадкодавцем на момент її смерті. [INFO] [PERSON] помер, спадкоємцем першої черги за законом після смерті якого є позивач по справі [PERSON] , яка доводиться дружиною померлого та прийняла спадщину, оскільки проживала зі спадкодавцем на момент останнього. Нотаріусом було відмовлено позивачу в оформленні спадкових прав після смерті її чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] , в зв`язку з тим, що згідно відомостей Державного земельного кадастру власником вищевказаних спірних земельних ділянок є Баштанська районна державна адміністрація та форма їх власності зазначена як державна. Разом з тим, з довідок Відділу у Баштанському районі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області від 20.08.2019 року за №181/134-19 та 182/134-19, а також повідомлення від 15.09.2020 року за №257/104-20 вбачається, що земельні ділянки площею 4,7908 га, кадастровий номер 4820686500:01:000:0805 та площею 5,2687 га, кадастровий номер 4820686500:01:000:0806, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані в межах території Явкинської сільської (на теперішній час Баштанської міської) ради Баштанського району Миколаївської області, дійсно належать на праві приватної власності [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-МК №009713, зареєстрованого Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 16.08.2002 року за №3079. Під час внесення інформації та реєстрації зазачених земельних ділянок в автоматизованій системі Державного земельного кадастру було помилково зазначено невірні відомості про форму власності та власника земельної ділянки. У зв`язку з допущеною помилкою у Державному земельному кадастрі та подальшою реєстрацією за цими даними права власності в Державного реєстрі речових прав на нерухоме майно, внести зміни до Державного земельного кадастру щодо форми власності та власника вказаних земельних ділянок не можливо. За змістом ст. 5 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. На підставі статей 1216, 1217, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1221,1222,1223, 1225 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. В силу вимог ст.ст. 1258, 1261, 1266 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. За змістом ст.ст. 1268,1269 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Особа, яка досягла чотирнадцяти років, має право подати заяву про прийняття спадщини без згоди своїх батьків або піклувальника. Заяву про прийняття спадщини від імені малолітньої, недієздатної особи подають її батьки (усиновлювачі), опікун. Особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини. Відповідно до ст. 34 Закону України «Про нотаріат» нотаріус видає свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до абз.3 п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» за №7 від 30.05.2008 року свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні прав на спадщину особа може звертатися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За правилами ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншими особами. Сукупність досліджених судом обставин підтверджують той факт, що позивач є спадкоємцем першої черги за законном на спадкове майно, яке залишилось після смерті [INFO] її чоловіка [PERSON] , яке складається з земельних ділянок площею 4,7908 га, кадастровий номер 4820686500:01:000:0805 та площею 5,2687 га, кадастровий номер 4820686500:01:000:0806, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані в межах території Явкинської сільської (на теперішній час Баштанської міської) ради Баштанського району Миколаївської області, які той успакував після смерті [INFO] матері [PERSON] , що належали останній на праві приватної власності [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-МК №009713, зареєстрованого Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 16.08.2002 року за №3079. Помилки, наявні в відомостях Державного земельного кадастру та Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо форми власності та власника вищевказаних земельних ділянок, а також відомості Відділу у Баштанському районі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області щодо неможливості внесення змін в дані Державного земельного кадастру, об`єктивно унеможливлюють оформлення позивачем спадкових прав в органах нотаріату, а відтак право позивача на спадщину підлягає захисту в судовому порядку. Вищевказані обставини, з врахуванням відсутності заперечень сторони відповідача, принципів справедливості, розумності та непорушності права власності, вказують на необхідність задоволення позову. На підстав викладеного та

Outcome: approved