Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-22 00:00:00

Позиція позивача. [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просить: - позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , по відношенні до дитини [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову позивач [PERSON] зазначив, що з відповідачкою за позовом [PERSON] вони перебували у зареєстрованому шлюбі з 30 серпня 2014 року, який розірваний рішенням Красноградського районного суду Харківської області від 21.11.2023 року. Від шлюбу вони мають доньку [PERSON] , [INFO] , яка і до розірвання шлюбу проживала з ним, і після розірвання шлюбу залишилася проживати з ним. Відповідачка ще задовго до розірвання шлюбу вже не проживала з ним та донькою, а проживала окремо, у своїх батьків. Причиною розірвання шлюбу з відповідачкою стало те, що вже протягом тривалого часу, майже двох років, вона належним чином не виконувала свої подружні, а головне, свої батьківські (материнські) обов`язки: не приділяла жодної уваги доньці, не цікавилася її життям, здоров`ям, навчанням, тобто не виявляла і не тим більше після розірвання шлюбу не виявляє абсолютно ніякої зацікавленості про те, як росте, навчається, живе та виховується її донька, які в неї потреби. Він завжди сам готував для дитини їжу, слідкував за режимом її харчування, навчання, відпочинку та сну, разом з дитиною готувався до уроків, допомагав робити домашнє завдання, купував одяг, продукти, іграшки для доньки. Тобто відповідачка не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, навчання, належного матеріального забезпечення. Донька зростає, але мати нічого не робить для її підготовки до самостійного життя, не бере участь і не сприяє її вихованню, засвоєнню моральних та духовних цінностей. Вона не відвідує навчальний заклад, де донька навчається, не спілкується з учителями, не цікавиться успіхами доньки у навчанні, її поведінкою, ставленням до навчання та інше. Аліменти з відповідачки він не стягував, так як може і самостійно забезпечити дитину всім необхідним, а в добровільному порядку відповідачка ніякої матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, подарунків не дарує, зі святами доньку не вітає. Всі наведені вище обставини свідчать про те, що відповідачка цілеспрямовано ухиляється від виконання покладених на неї законодавством та нормами моралі обов`язків по вихованню та матеріальному забезпеченню своєї дитини. Своїми діями та відношенням до батьківських обов`язків відповідачка також дає чітко зрозуміти і йому і дитині, що донька їй не потрібна і брати будь-яку участь у її житті, розвитку, вихованню та становленню в житті вона не має жодного наміру. Всі батьківські обов`язки по матеріальному забезпеченню дитини, її вихованню, забезпеченню належних житлово-побутових умов відносно дитини виконує він самостійно. Рух справи в суді. Ухвалою Краснограградського районного суду Харківської області від 16.01.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в порядку загального позовного провадження та ухвалою від 13.02.2024 року закрито підготовче провадження по цивільній справі та призначено справу до судового розгляду на 23.02.2024 року. Заяви учасників процесу по суті справи та клопотання. Учасники судового процесу в судове засідання не з`явились. Від позивача по справі [PERSON] 13.02.2024 року до суду надійшла письмова заява в якій просить справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Від третьої особи Служби у справах дітей та сім`ї Красноградської міської ради 13.02.2024 року до суду надійшла заява в якій просять справу розглядати без їх присутності та враховуючи та захищаючи інтереси дитини, орган опіки та піклування виконавчого комітету Красноградської міської ради з питань позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , враховуючи те, що не одержано певних відомостей покладається вирішення спору на розсуд суду. Крім того надано висновок органу опіки та піклування з приводу розв`язання спору. Так як відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання був повідомлений у встановленому порядку, від нього до суду не надходило заяви про розгляд справи за його відсутності, не подав відзив, згідно ст. 280 ЦПК України, суд вважає необхідним ухвалити заочне рішення по справі на підставі наявних у справі доказів, так як позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи те, що учасники справи належним чином повідомлені про день та час розгляду справи, суд вважає за можливе відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів не здійснюючи фіксування судового процесу. Позиція суду. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, приходить до наступних висновків. Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Згідно з частиною першою статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 30 серпня 2014 року, який розірваний рішенням Красноградського районного суду Харківської області від 21.11.2023 року. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] , яка після розірвання шлюбу залишилася проживати з батьком. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права. Згідно з ч. 4, 5 ст. 19 СК України, при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування, який подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Відповідно до Висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Красноградської міської ради від 12.02.2024 року - орган опіки та піклування виконавчого комітету Красноградської міської ради з питань позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , враховуючи те, що не одержано певних відомостей покладається вирішення спору на розсуд суду. Також відповідно до вказаного висновку встановлено, наступне. Відповідно до довідки КНП «Центр первинної медико - санітарної допомоги Красноградського району» від 26 січня 2024 року №01-04/47, [PERSON] біологічна мати малолітньої [PERSON] , [INFO] , не цікавиться станом здоров`я доньки останні два роки. Всі рекомендації стосовно дитини від сімейного лікаря виконує батько - [PERSON] . Відповідно акту оцінки потреб сім`ї від 06 лютого 2024 року встановлено, що [PERSON] та [PERSON] мають доньку. На даний час дитина проживає з батьком. Для дитини є окрема кімната, яка обставлена усіма необхідними меблями для проживання: письмовий стіл з стільцем, ліжко та шафа для одягу. Для он-лайн навчання є ноутбук, планшет та телефон. А також є купа кольорових олівців та фарб, так як донька дуже любить малювати. Канцтовари та книжки в наявності. Зі слів [PERSON] , його дружина не виконує батьківські обов`язки на належному рівні та зовсім не приймає участі у вихованні доньки. Сам батько піклується про доньку, забезпечує всі умови для проживання, відвозить доньку на гурток по кінному спорту, вільний час проводить разом з нею. Відповідно акту оцінки потреб [PERSON] , з її слів чоловік вважає, що вона не виконує батьківські обов`язки на належному рівні та не приймає участі у вихованні доньки. Сама мати відмовилась надавати інформацію, щодо взаємостосунків із дитиною та її методів виховання, тому встановити рівень участі матері в житті дитини не можливо. 01 лютого 2024 року комісією у складі начальника служби у справах дітей та сім`ї Красноградської міської ради Сіліної Н.В. та провідного спеціаліста служби у справах дітей та сім`ї Красноградської міської ради Демяник Н.Л. були обстеженні умови проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] . На момент обстеження встановлення, що батько з дитиною проживає в квартирі. Умови проживання добрі. Санітарно - гігієнічні умови проживання добрі. Є все необхідне для проживання. У дитини окрема кімната. Є ліжко, шафа для одягу, стіл для навчання. Є весь необхідний одяг по сезону та за віком, все для навчання та розвитку. В родині дуже теплі та дружні стосунки. Дитина любить матір та батька. При відвідуванні була проведена бесіда з питань спору щодо позбавлення батьківських прав матір [PERSON] . Батько дитини повідомив, що він не розповідав про те, що подав позов про позбавлення батьківських прав матір. Дитині не відомо про це. 05 лютого 2024 року [PERSON] звернулась до служби у справах дітей та сім`ї Красноградської міської ради з заявою про те, що вона не проти позбавлення її батьківських прав та просить розглянути дане питання на комісії без її присутності. 06 лютого 2024 року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Красноградської міської ради, свідки [PERSON] та [PERSON] повідомили, що мати не спілкується з дитиною. Крім того орган опіки та піклування вважає, що на даний час постановка питання про позбавлення батьківських прав є передчасним. Так як позбавлення батьківських прав є заходом крайнього впливу на осіб, які не виконають свої батьківські обов`язки і повинен застосовуватись у випадках свідомого та умисного ухилення батьками від виконання своїх батьківських обов`язків, та з урахуванням того, що такий захід буде застосований в інтересах дитини. Відповідно до ч. 1-4 ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Частиною 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно п.2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. У п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав» від 30 березня 2007 року №3 зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише у невиконанні батьками обов`язків по вихованню, а також встановити, що вони ухиляються від його виконання свідомо, тобто, систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжую не виконувати свої батьківські обов`язки. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Тобто, позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо. Ця міра застосовується судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними. В Рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Суд зауважує, що розгляд справи здійснюється не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (частини 1, 3 ст.13 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст. 81 ЦПК України). Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ч.1-3 ст. 89 ЦПК України). У даному випадку, матеріали справи не мають жодного доказу піклування відповідачкою про створення належних умов для проживання дитини, її фізичний і духовний розвиток, навчання, матеріальне забезпечення, медичний догляд, необхідне спілкування з дитиною та створення інших умов для її нормального розвитку. З огляду на викладене, суд вважає, що при розгляді справи знайшли підтвердження обставини, що відповідачка за власною ініціативою самоусунулась від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до своєї малолітньої дитини, без поважних причин залишивши її без батьківської уваги та турботи, при цьому має місце відсутність перешкод у спілкуванні з дитиною. Поведінка відповідачки відносно дитини є свідомим нехтуванням своїми батьківськими обов`язками, що свідчить про наявність підстав для позбавлення відповідачки батьківських прав та не становитиме втручання в значенні пункту 2 статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у право відповідачки на повагу до її сімейного життя, яке гарантується пунктом 1 статті 8 цієї Конвенції. Між інтересами дітей та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага, і при дотриманні такої рівноваги особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Батьківські права засновані на спорідненості батьків з дітьми, водночас ухилення від виконання батьківських обов`язків є в силу закону підставою для позбавлення батьківських прав. При вирішенні питання позбавлення відповідачки батьківських прав відносно її малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , суд враховую також поведінку відповідачки під час розгляду справи в суді та під час розгляду органом опіки та піклування питання про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої дитини. Так, відповідачка не виявила бажання з`явитися до суду та надати особисті пояснення щодо позову, при цьому про дату, час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому порядку. Крім того 05 лютого 2024 року [PERSON] звернулась до служби у справах дітей та сім`ї Красноградської міської ради з заявою про те, що вона не проти позбавлення її батьківських прав та просить розглянути дане питання на комісії без її присутності. Вказані обставини свідчать про свідоме нехтування відповідачки своїми батьківськими обов`язками. Також, відповідно до ч.6 ст.19 СК України, суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Судом встановлено, що висновок органу опіки та піклування про покладання вирішення спору на розсуд суду, так як на даний час постановка питання про позбавлення батьківських прав [PERSON] є передчасним, жодним чином не мотивований, такий висновок суд вважає поверхневим, оскільки не наведено підстав та аргументів, які б вказували на недоцільність застосування такого заходу, не наведено даних, які об`єктивно характеризують відповідачку як особу, яка не здійснює своїх батьківських обов`язків, не з`ясовані та не встановлені фактичні обставини ухилення відповідачки від виконання своїх батьківських обов`язків щодо виховання дитини та можливі причини такого ухилення. Отже, суд бере до уваги характер поведінки відповідачки, її відношення до виконання своїх батьківських обов`язків, ту обставину, що відповідачка тривалий час не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, тому суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, а відповідачка повинна бути позбавлена батьківських прав стосовно її малолітньої дитини. Відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Відповідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 2 ст. 182 СК України, встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стаття 183 СК України зазначає, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. З урахуванням встановлених обставин справи, досліджених у судовому засіданні доказів, вбачається, що відповідачка безвідповідально ставиться до виховання своєї дитини, ухиляється від виконання своїх обов`язків по її вихованню, тому доцільно позбавити її батьківських прав та стягнути при цьому аліменти на утримання дитини, оскільки особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Суд звертає увагу сторін, що відповідно до ст. 179 СК України, аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Висновки за результатами розгляду справи. На підставі вищевикладеного, перевіривши матеріали цивільної справи та надані докази, суд приходить до висновку, що даний позов про позбавлення батьківських прав підлягає задоволенню, а також вважає за необхідне стягнути з відповідачки на утримання дитини аліменти в розмірі частки з усіх видів її доходу (заробітку), оскільки позбавлення батьківських прав, не звільняє особу від обов`язку щодо утримання дитини та матеріали справи не містять доказів стягнення аліментів з [PERSON] на утримання дочки. Суд вважає за необхідне роз`яснити відповідачці її право на звернення до суду із заявою про надання права на побачення з дитиною у відповідності зі ст. 168 СК України, якщо це не причинить шкоди її життю, здоров`ю та моральному вихованню, за умови присутності іншої особи, що в свою чергу, на думку суду, буде стимулювати відповідачки до виправлення та надасть можливість в майбутньому, при наявності її бажання, звернутись до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Розподіл судових витрат. У відповідності до ст. 141 ЦПК України якщо позивача на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved