Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-20 00:00:00

04.01.2024 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Ізмаїльський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), про виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з березня 2020 року сторони припинили фактичні шлюбі відносини, а 04.05.2022 року шлюб між ними було розірвано. [INFO] у [PERSON] народилася дитина, батьком якої у відповідності до вимог СК України був записаний позивач. [PERSON] стверджує, що він не є батьком дитини, оскільки шлюбні стосунки між ним та [PERSON] на момент зачаття дитини вже були припиненими. Про факт реєстрації народження дитини та здійснення запису про його батьківство у актовому запису про народження цієї дитини він дізнався в січні 2023 року із телефонної розмови з відповідачкою [PERSON] 18.01.2024 року ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначене підготовче судове засідання (а.с.18). Сторони, а також третя особа, будучи своєчасно та належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися. Позивач звернувся із заявою про підтримання позовної заяви та розгляд справи у його відсутність. Відповідачка подала відзив на позовну заяву, в якому пояснила, що з березня 2020 року між нею та [PERSON] припинені фактичні шлюбі відносини, батьком дитини дійсно не є позивач, просила розгляд справи провести у її відсутність. Представник третьої особи причини неявки суду не повідомив. Під час розгляду справи повне фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд, на підставі фактів, встановлених у судовому засіданні, дійшов такого висновку. Згідно з частиною третьою статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частина третя статті 200 ЦПК України визначає, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Частиною 4 ст.206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до частин першої, другої статті 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. За змістом частин першої, другої статті 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Для вимог чоловіка про виключення відомостей про нього як батька з актового запису про народження дитини позовної давності не встановлено. Згідно з п.п.20 п.1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 №96/5, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. Так, у судовому засіданні встановлено, що [PERSON] перебувала у шлюбі з [PERSON] , який зареєстровано 25 липня 2018 року Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області (а.с.6). 05 квітня 2022 року відповідачка [PERSON] звернулася до Ізмаїльського міськрайонного суду із позовною заявою про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що шлюбно-сімейні відносини з [PERSON] припинились фактично з березня 2020 року. Факт припинення фактичних шлюбних відносин у березні 2020 року визнаний сторонами та відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України додатковому доказуванню не підлягає. 04 травня 2022 року рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області шлюб між сторонами розірвано (а.с.9). [INFO] [PERSON] народила сина - [PERSON] , батьком якого у свідоцтві про народження на підставі ст. 122 СК України зазначений [PERSON] (а.с.8). У відповідності до роз`яснень Верховного Суду України, викладених в абз.3 п.24 постанови Пленуму за №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Приймаючи до уваги викладене, а також ту обставину, що відповідачка безумовно визнала позов, її визнання не суперечить закону і не порушує права свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов до висновку про те, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved