Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до Бучацького районного суду Тернопільської області з позовом до [PERSON] , та згідно заяви про зміну предмету позову просить суд провести поділ майна, а саме житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] , та належить на праві спільної часткової власності по 1/2 частині [PERSON] та [PERSON] ; виділити в натурі та визнати за [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , право власності на наступні приміщення за адресою [ADDRESS] , а саме житловий будинок під літ. «А» загальною площею 116,8 кв.м., житловою площею 65.4 кв.м. «1-1» коридор- сходи пл.9,7 кв.м., «1-2» коридор пл. 6,0 кв.м., «1-3» кухня пл. 9,0 кв.м., «1-4» санвузол пл. 2,8 кв.м., «1-5» кімната пл. 12,2 кв.м., «1-6» кімната пл. 15,7 кв.м., «1-7» кімната пл. 8,7 кв.м., «2-1» сходи-коридор пл. 10,2 кв.м., «2-2» коридор пл. 3,3 кв.м., «2-3» санвузол пл. 5,2 кв.м., «2-4» кімната пл. 28.8 кв.м., «2-5» гардероб пл.5,2 кв.м. Господарські будівлі зблоковані літ. «Б», Господарські будівлі зблоковані літ. «В», Альтанка літ. «Г», як окремий та цілий об`єкт нерухомого майна, що підлягає державній реєстрації; припинити право спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON] на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, розташований за адресою [ADDRESS] . В обґрунтування вимог позивач вказує, що він є власником 1/2 частки житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель та споруд, що розташований за адресою [ADDRESS] , на підставі Договору дарування від 05 лютого 2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Бучацького районного нотаріального округу Іванів Л.І. Власником іншої 1/2 частки будинку з відповідною частиною надвірних будівель та споруд, є [PERSON] на підставі Договору купівлі-продажу від 28 січня 1992 року, посвідченого Бучацькою державною нотаріальною конторою. В добровільному порядку між ним та відповідачем було встановлено порядок користування спірним будинком та фактично проведено розподіл житлового будинку із створенням окремих входів до жилих приміщень з відокремленими комунікаціями. Окрім того частина будинку, якою він користується розташована на земельній ділянці площею 0,0838 га, кадастровим номером 6121210100:02:004:0114, цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що належить йому на праві власності на підставі договору дарування земельної ділянки від 05.02.2020, посвідченого приватним нотаріусом Бучацького районного нотаріального округу Іванів Л.І. На даний час він має намір відчужити свою частку будинку, проте відповідач не хоче надати йому згоду на відчуження. Також, він звертався до відповідача з пропозицією укласти договір про поділ спільного майна у нотаріуса, на яку відповідач також відповів відмовою. Оскільки він не має можливості самостіййо розпорядитись належним йому нерухомим майном, так воно перебуває у спільній частковій власності, то змушений звернутись до суду з даним позовом. Ухвалою судді Бучацького районного суду Тернопільської області від 30 жовтня 2023 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання. Відзиву на позов від відповідача [PERSON] до суду не надходило. 15 січня 2024 року ухвалою суду закрито підготовче провадження по цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про поділ майна, виділ в натурі та визнання права власності на майно та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача у судове засідання не з`явилася, згідно поданої заяви позов підтримує, просить суд розглядати справу у її відсутності та відсутності позивача, проти винесення заочного рішення суду не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився,хоч належним чином повідомлявся про час та дату розгляду справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав. За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно з ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки відповідач був належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання, повторно не з`явився у судове засідання без повідомлення причин, не подав відзиву, а представник позивача не заперечив проти заочного вирішення справи. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов наступного висновку. Згідно договору дарування НОМ 077311 від 05.02.2020, посвідченого приватним нотаріусом Бучацького районного нотаріального округу Іванів Л.І., [PERSON] подарувала [PERSON] частку житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель та споруд, що розташована за адресою: [ADDRESS] . На земельній ділянці площею 0,0838 га, кадастровий номер 6121210100:02:004:0114, цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд розташована частка житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель та споруд. Одночасно з укладенням договору дарування частки житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель та споруд, укладається договір дарування земельної ділянки на якій розташована частка житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель та споруд. Із Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу:199148842, дата та час формування 05.02.2020, вбачається, що будинок за адресою: [ADDRESS] , перебуває у спільній власності, розмір частки [PERSON] 1/2. Згідно договору дарування НОМ 077313 від 05.02.2020, посвідченого приватним нотаріусом Бучацького районного нотаріального округу Іванів Л.І., [PERSON] подарувала [PERSON] земельну ділянку площею 0,0838 га. Цільове призначення земельної ділянки - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Кадастровий номер земельної ділянки 6121210100:02:004:0114. Місце розташування земельної ділянки - [ADDRESS] . Із Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу: 199149213, дата та час формування 05.02.2020, вбачається, що земельна ділянка з кадастровим номером 6121210100:02:004:0114, площею 0,0838 га, належить на праві власності [PERSON] . Відповідно до експлікації приміщень будинку садибного типу [ADDRESS] , під літерою «А» житловий будинок загальною площею 116,8 кв.м., житловою площею 65.4 кв.м. «1-1» коридор- сходи пл.9,7 кв.м., «1-2» коридор пл. 6,0 кв.м., «1-3» кухня пл. 9,0 кв.м., «1-4» санвузол пл. 2,8 кв.м., «1-5» кімната пл. 12,2 кв.м., «1-6» кімната пл. 15,7 кв.м., «1-7» кімната пл. 8,7 кв.м., «2-1» сходи-коридор пл. 10,2 кв.м., «2-2» коридор пл. 3,3 кв.м., «2-3» санвузол пл. 5,2 кв.м., «2-4» кімната пл. 28.8 кв.м., «2-5» гардероб пл.5,2 кв.м. Згідно характеристики будинку садибного типу з надвірними будівлями та спорудами за адресою [ADDRESS] вбачається, що під літерою «А» житловий будинок, площею 90,38 м.кв., під літерою «Б» Господарські будівлі зблоковані, площею 44,96 м.кв., під літерою «В» Господарські будівля зблоковані, площею 38,31 м.кв., під літерою «Г» Альтанка, площею 24,34 м.кв. Із довідки №417 від 18.10.2023, виданої КП «Бучацьке бюро технічної інвентаризації», вбачається, що нерухоме майно, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальна площа житлового будинку збільшилася за рахунок переобладнання стрихового приміщення в мансардний поверх, втручань в зовнішні несучі стіни не було. Сарай літ. «Б» змінено на Господарські будівлі зблоковані літ. «Б», Гараж - літня кухня літ. «В» змінено на Господарські будівлі зблоковані літ. «В». Відповідно до довідки № 431 від 25.10.2023, виданої КП «Бучацьке бюро технічної інвентаризації», нерухоме майно, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] , належить: [PERSON] (1/2 частина), згідно Договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Бучацького районного нотаріального округу Іванів Л.І. від 05 лютого 2020 року, зареєстрованого в реєстрі за №422. [PERSON] (1/2 частина), згідно Договору купівлі-продажу, посвідченого Бучацькою державною нотаріальною конторою 28 січня 1992 року, зареєстрованого в реєстрі за №239. Згідно Висновку щодо технічної можливості виділу частки з об`єкта нерухомого майна, виданого КП «Бучацьке бюро технічної інвентаризації» за №04 від 18.10.2023, власнику [PERSON] , вбачається, що йому належить нерухоме майно (1/2 частка) на підставі Договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Бучацького районного нотаріального округу Іванів Л.І. від 05.02.2020, зареєстровано в реєстрі за №422; технічна характеристика майна: житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами; фактичне користування: житловий будинок літ «А», загальною пл.127,6 кв.м, житлова пл..71,9 кв.м, Сарай літ «Б», Гараж - літня кухня літ «В», Погріб літ «пг», яке розташоване [ADDRESS] . Склад новоутвореного об`єкта нерухомого майна і його адреса: житловий будинок літ. «А» загальною пл. 116,8 кв.м„ кв.м., житловою пл. 65,4 кв.м., «1-1» коридор-сходи пл. 9.7 кв.м.. «1-2.» коридор пл. 6,0 кв.м.. «1-3» кухня пл. 9,0 кв.м., «1-4» санвузол пл. 2.8 кв.м.. «1-5» кімната пл. 12.2 кв.м., «1-6» кімната пл. 15.7 кв.м.. «1-7» кімната пл. 8.7 кв.м.. «2-1» сходи- коридор пл. 10.2 кв.м.. «2-2» коридор пл. 3.3 кв.м.. «2-3» санвузол пл. 5.2 кв.м., «2-4» кімната пл. 28.8 кв.м.. «2-5» гардероб пл. 5.2 кв.м.. Господарські будівлі зблоковані літ. «Б». Господарські будівлі зблоковані літ. «В» Альтанка літ. «Г», що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Власник: [PERSON] . За технічними показниками об`єкт може бути виділено з частки нерухомого майна з присвоєнням окремої адреси. Деякі зміни вказано в технічному паспорті на виділений об`єкт. Частиною першою статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Відповідно до статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Частинами першою, другою статті 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (частина перша статті 321 ЦК України). Поняття спільної часткової власності визначено в частині першій статті 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Отже, право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно в цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними процентами від цілого чи у дробовому вираженні. Згідно з частиною третьою статті 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Згідно зі статтею 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Як випливає з положень частини 1 та частини 3 статті 367 Цивільного кодексу України, поділ в натурі майна, яке перебуває у спільній частковій власності, може бути здійснено за домовленістю між співвласниками, шляхом укладання договору про поділ нерухомого майна, який повинен бути вчинений у письмовій формі з обов`язковим його нотаріальним посвідченням учасниками правочину. Проте, в тому випадку, якщо один із співвласників виявив бажання, не залежно від його мотивів, здійснити поділ у натурі майна, що перебуває у спільній частковій власності, однак інший співвласник перешкоджає йому в реалізації такого права будь-яким шляхом, що унеможливлює досягнення домовленості між ними щодо укладання договору про поділ нерухомого майна, такий співвласник має право на звернення до суду з відповідним позовом про поділ (виділ) спільного майна в натурі і таке право підлягає судовому захисту. Виходячи з аналізу змісту норм статей 183, 358, 364 ЦК України можна дійти висновку, що виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності. Отже, визначальним для виділу частки або поділу нерухомого майна в натурі, яке перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування майном, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу майна відповідно до часток співвласників. Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права щодо спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, то, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), суд повинен передати співвласнику частину нерухомого майна, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо, без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню майна. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 травня 2021 року у справі N 501/2148/17 (провадження N 61-22087св19) зроблено висновок, що «відповідно достатті 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Виходячи з аналізу змісту наведених норм права, поняття «поділ» та «виділ» не є тотожними. При поділі майно, що знаходиться в спільній частковій власності, поділяється між усіма співвласниками, і правовідносини спільної часткової власності припиняються. При виділі частки правовідносини спільної часткової власності, як правило, зберігаються, а припиняються лише для співвласника, частка якого виділяється. Винятком з цього правила є ситуація, коли майно належить на праві спільної часткової власності двом співвласникам, тоді має місце поділ спільного майна. Тобто, поділ спільного майна відрізняється від виділу частки співвласника або припинення його права на частку в спільному майні однією суттєвою ознакою - у разі поділу майна право спільної часткової власності на нього припиняється». Судом встановлено, що житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] , належить: [PERSON] (1/2 частина), згідно Договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Бучацького районного нотаріального округу Іванів Л.І. від 05 лютого 2020 року, зареєстрованого в реєстрі за №422. [PERSON] (1/2 частина), згідно Договору купівлі-продажу, посвідченого Бучацькою державною нотаріальною конторою 28 січня 1992 року, зареєстрованого в реєстрі за №239. Згідно Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України №55 від 18 червня2007року, поділ та виділ частки в натурі здійснюється відповідно до законодавства з наданням Висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна або Висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна. Тобто, для вирішення питання про виділ в натурі частки нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, основним є розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки. Як роз`яснено в пункті 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 04 жовтня1991року "Про практику застосування законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок", при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Згідно Висновку щодо технічної можливості виділу частки з об`єкта нерухомого майна, виданого КП «Бучацьке бюро технічної інвентаризації» за №04 від 18.10.2023, за технічними показниками об`єкт може бути виділено з частки нерухомого майна з присвоєнням окремої адреси. Склад новоутвореного об`єкта нерухомого майна і його адреса: житловий будинок літ. «А» загальною пл. 116,8 кв.м„ кв.м., житловою пл. 65,4 кв.м., «1-1» коридор-сходи пл. 9.7 кв.м.. «1-2.» коридор пл. 6,0 кв.м.. «1-3» кухня пл. 9,0 кв.м., «1-4» санвузол пл. 2.8 кв.м.. «1-5» кімната пл. 12.2 кв.м., «1-6» кімната пл. 15.7 кв.м.. «1-7» кімната пл. 8.7 кв.м.. «2-1» сходи- коридор пл. 10.2 кв.м.. «2-2» коридор пл. 3.3 кв.м.. «2-3» санвузол пл. 5.2 кв.м., «2-4» кімната пл. 28.8 кв.м.. «2-5» гардероб пл. 5.2 кв.м. Господарські будівлі зблоковані літ. «Б». Господарські будівлі зблоковані літ. «В» Альтанка літ. «Г», що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Власник: [PERSON] . Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України). Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»). Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З огляду на встановлені обставини та наявні явні у справі докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову, у зв`язку із чим вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved