Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-13 00:00:00

Обставини справи: 23.03.2023 року засобами поштового зв`язку АТ «Укрпошта» в Турківський районний суд Львівської області через свого представника адвоката Луку Т.М. з позовною заявою звернувся [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики, в якій просить стягнути з [PERSON] кошти за договором позики від 12.07.2022 в сумі 22 500,00 євро, три відсотки річних за порушення виконання зобов`язання в сумі 264,66 євро, пеню за договором позики від 12.07.2022р. в сумі 36 800,00 євро та судові витрати. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.03.2023 року у провадження судді Турківського районного суду Львівської області Ференц Р.І. передана дана справа. Предметом позову є стягнення боргу за договором позики. Зазначений спір відповідно до вимог ст.19 ЦПК України належить до компетенції судів щодо розгляду цивільних справ, оскільки ч.1 ст.19 ЦПК України передбачає, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Згідно ст.23 ЦПК України усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються місцевими загальними судами як судами першої інстанції. Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні перевірити належність справ до їх юрисдикції та підсудності. Підсудність є розподіл підвідомчих загальним судам цивільних справ між різними судами першої інстанції залежно від роду (характеру) справ, що підлягають розгляду, і від території, на яку поширюється юрисдикція того чи іншого суду. Територіальна підсудність є підсудність цивільної справи загальному суду в залежності від території, на яку поширюється юрисдикція даного суду. За її допомогою вирішується питання, яким з однорідних судів підсудна для розгляду відповідна справа. Критеріями даного виду підсудності зокрема виступають: місце проживання відповідача, місце заподіяння шкоди, місце знаходження спірного майна, місце розгляду первісного позову тощо. Згідно з ч.1 ст.27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом. Ч.ч.8,16 ст.28 ЦПК України передбачено, що позови, що виникають із договорів, у яких зазначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів і позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої ст..30 ЦПК України. Відповідно до постанови Верховної Ради України від 17.07.2020 року №807-ІХ «Про утворення та ліквідацію районів», яка набрала чинності 19.07.2020 року, в Україні утворено 136 нових та ліквідовано 490 районів, в тому числі, ліквідовано Турківський район Львівської області та утворено Самбірський район (з адміністративним центром у місті Самбір) у складі територій Бісковицької сільської, Боринської селищної, Добромильської міської, Новокалинівської міської, Ралівської сільської, Рудківської міської, Самбірської міської, Старосамбірської міської, Стрілківської сільської, Турківської міської, Хирівської міської територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України. Пунктом 3.1 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що до набрання чинності законом України щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку з утворенням (ліквідацією) районів відповідні місцеві суди продовжують здійснювати свої повноваження у межах територіальної юрисдикції, визначеної до набрання чинності Постановою Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» від 17.07.2020 року №807-IX, але не пізніше 01.01.2023 року. Спори, що виникають у зв`язку з неповерненням грошових коштів за наявної розписки вказують, що між сторонами існують відносини за договором позики, тобто порушення цивільного права особи, пов`язаного з невиконанням зобов`язання, відповідно до ст.ст.15, 16 ЦПК України розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, регулюються положеннями Цивільного кодексу України про позику, іншими актами цивільного законодавства, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, як суб`єкт цивільних, земельних, сімейних правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства. Зважаючи на вище вказане, справа підсудна Турківському районному суду Львівської області, оскільки ст.ст.23,27 ЦПК України передбачено, що усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються місцевими загальними судами як судами першої інстанції, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання або перебування такої особи. Стислий виклад позиції сторін по справі. Позиція особи, яка подала позов. Позивач в своєму позові зазначає, що 12.07.2022 року він надав відповідачу [PERSON] в присутності свідка [PERSON] позику в розмірі 22500,00 євро, про що було відповідачем складено відповідну розписку. Згідно з розпискою відповідач в момент її написання отримав у позивача [PERSON] у строкове платне користування кошти в сумі 22500,00 євро, які зобов`язувався повернути 2500,00 євро в повному обсязі своєчасно до 20.08.2022 року, та 20000,00 євро повернути в повному обсязі своєчасно до 20.09.2022 року, що підтверджується власноручно написаною розпискою відповідачем. Окрім цього, за користування коштами відповідачка зобов`язалась протягом усього періоду користування коштами сплатити пеню у розмірі одного відсотка від загальної суми за кожен день прострочення виплати. На день звернення в суд грошові кошти відповідач не повернув, відсотки не сплатив, у зв`язку з чим позивач вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав. З врахування вказаного, просить суд стягнути з відповідача кошти за договором позики від 12.07.2022 року в сумі 22500,00 євро, три відсотки річних за порушення виконання зобов`язання відповідно до 625 ЦК України в сумі 264,66 євро, пеню за договором позики від 12.07.2022 року в сумі 36800,00 євро, а також стягнути понесені судові витрати пов`язані із сплатою судового збору за подання до суду позовної заяви. В судовому засіданні позивач підтвердив свої вимоги, просив позовну заяву задовольнити в повному обсязі, заперечив проти відзиву відповідача, оскільки зазначив, що він неодноразово надавав відповідачу позики, своїм відзивом відповідач намагається ввести в оману, оскільки долучені квитанції про повернення коштів вказують про розрахунки і повернення боргів до факту передавання коштів до часу написання розписки. В підтвердження цьому в судовому засіданні надав і просив долучити до матеріалів цивільної справи оригінал розписки від 12.07.2022 року. Представник позивача адвокат Лука Т.М. підтримав позовну заяву, підтвердив, що між сторонами виникли договірні відносини, дії відповідача вказують на затягування розгляду справи, на небажання повернути грошові кошти, просив позов задовольнити. Позиція відповідача. Відповідач [PERSON] не забезпечив самопредставництво, при допомозі участі у справі свого представника представив свої інтереси, будучи повідомленим про місце, дату та час розгляду справи належним чином, що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленнями про відправку поштового відправлення, причини не прибуття в суд не повідомив. Представник відповідача адвокат Винниченко М.П. в судові засідання не прибув, подав відношення до висунутого позову, проти позову заперечив, просив відмовити в задоволенні позову. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснив, що 12.07.2022 року був присутній при написанні розписки [PERSON] , розписка написана [PERSON] особисто, без будь-якого тиску, добровільно. В його присутності [PERSON] передав [PERSON] 22500,00 євро. Заяви (клопотання) учасників справи. Позивачем 23.03.2023 року подано позовну заяву. 22.05.2023 року представник позивача адвокат Лука Т.М. подав клопотання про звільнення від сплати судового збору з підстав, які вказані в клопотанні. 25.05.2023 року позивачем подано заяву та довідку про доходи за 2022 рік, отримані в Управлінні соціального захисту населення Самбірської районної державної адміністрації. 02.06.2023 року представник позивача адвокат Лука Т.М. надіслав докази сплати судового збору в розмірі, визначеному в ухвалі суду від 26.05.2013 року. Позивачем 16.08.2023 року подано відповідь на відзив. Від позивача інших клопотань і заяв на адресу суду не надходило. Відповідач 08.08.2023 року подав письмові пояснення у формі відзиву на позовну заяву. Відповідач 08.08.2023 року подав клопотання про відкладення розгляду справи. Відповідач 10.08.2023 року подав письмові пояснення у формі відзиву на позовну заяву. Відповідач 08.09.2023 року подав додаткові письмові пояснення враховуючи відповідь на відзив, заперечення. Від відповідача та її представника адвоката Винниченка М.П. інших клопотань і заяв на адресу суду не надходило. Процесуальні дії у справі. Згідно вимог ст.187 ЦПК України скеровано запит до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи. Відповідно до ч.ч. 6,7 ст. 187 ЦПК України судом 28.04.2023 року отримано відповідь з відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України у Львівській області, як виконавчого органу реєстрації місця проживання та перебування особи, в компетенцію якого входить реєстрація місця проживання фізичних осіб, щодо зареєстрованого місця проживання відповідача, відповідно до якої відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: с. Розлуч Самбірський район Львівська область 82512. Відповідно до ч.8 ст.187 ЦПК України судом 01.05.2023 року засобами підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» отримано відповіді №54620 від 01.05.2023 з Єдиного державного демографічного реєстру, відповідно до якої відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 15.05.2023 року відмовлено [PERSON] в задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору, позовну заяву залишено без руху, позивачу надано п`ятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків, вказаних в описовій частині ухвали, подавши у визначений ухвалою строк усі підтверджуючі документи (подати на юридичну адресу суду квитанцію про сплату судового збору в розмірі 13420,00 грн). Ухвалою суду від 23.05.2023 року продовжено [PERSON] п`ятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків, вказаних в описовій частині ухвали, подавши у визначений ухвалою строк усі підтверджуючі документи (подати на юридичну адресу суду довідку про доходи позивача за 2022 рік від Управління соціального захисту населення Самбірської районної державної адміністрації, код ЄДРПОУ 25258877 або квитанцію про сплату судового збору в розмірі 13420,00 грн). Ухвалою суду від 26.05.2023 року клопотання позивача [PERSON] про звільнення від сплати судового збору за подання позову задоволено частково, зменшено розмір судового збору до 5097,13 грн. Продовжено [PERSON] п`ятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків, вказаних в описовій частині ухвали, подавши у визначений ухвалою строк усі підтверджуючі документи (подати на юридичну адресу суду квитанцію про сплату судового збору в розмірі 5097,13 грн). Ухвалою суду від 12.06.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, відповідачці визначено строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали, встановлено відповідачці п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання суду відзиву на позовну заяву, надіслання копії такого відзиву та доданих до нього документів позивачу суду, право подати зустрічний позов в строк протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії цієї ухвали, встановлено позивачу п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання до суду відповідь на відзив, а відповідачці - заперечення. Сторонам роз`яснено що суд має право вирішити спір за наявними у справі матеріалами. Ухвалою суду від 13.09.2023 року закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду, визначено дати судового засідання. Судові засідання про справі призначалися 04.07.2023 року, 12.07.2023 року, 08.08.2023 року, 04.09.2023 року, 13.09.2023 року, 26.09.2023 року, 10.10.2023 року, 25.10.2023 року, 29.11.2023 року, 05.12.2023 року, 18.01.2024 року, 31.01.2024 року, 14.02.2024 року. Враховуючи неявку учасників справи, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд керується вимогами ч.1 ст.223 ЦПК України, якою передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Згідно вимог ст.131 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу зобов`язані під час провадження у справі повідомляти суд про зміну місця проживання (перебування, знаходження), роботи, служби. У разі неповідомлення про зміну адреси повістка надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку в порядку, визначеному ст.129 ЦПК України, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає. Згідно з п. 4 ч. 8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Згідно ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Суд вважає, що немає порушення прав сторін, оскільки справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані щодо своєчасного повідомлення особи про місце і час розгляду справи та якщо не надійшло клопотання про відкладення цього розгляду. 14.02.2024 року по справі постановлено вступну та резолютивну частини рішення. Відповідно до ст..247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Вирішуючи питання про розгляд справи у відсутність сторін по справі, суд враховує практику Європейського суду з прав людини стосовно критеріїв розумних строків, поведінку заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу (рішення у справах «Федіна проти України» від 02.09.2010 року, «Смірнова проти України» від 08.11.2005 року, «Матіка проти Румунії» від 02.11.2006 року, «Літоселітіс проти Греції» від 05.02.2004 року тощо), а також приймаючи до уваги рішення ЄСПЛ від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України» яким наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці Європейського Суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд прийшов до висновку про розгляд справи на підставі наявних у справі даних і доказів. Окрім цього, як зазначив ЄСПЛ у справі "Каракуця проти України" (заява №18986/06; п.57) суд зазначив, що це є обов`язок зацікавленої сторони виявляти особливу уважність, дбаючи про свої інтереси, та вживати необхідних заходів для отримання інформації про рух своєї справи (Teuschler v. Germany, №47636/99; Sukhorubchenko v. Russia, №69315/01, § 48; Gurzhyy v. Ukraine, №326/03.) Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у п.35 рішення ЄСПЛ у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" визначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Подібна позиція цього суду викладена, також у рішеннях у справах "Олександр Шевченко проти України" (заява N 8371/02, п.27, та "Трух проти України" заява N 50966/99), де суд наголосив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Судом при розгляді даної справи враховано позицію Верховного Суду відображену в п.34 постанови від 12.03.2019 року по справі №910/9836/18 де зазначено, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 року у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи, відповідні до них правовідносини та зміст спірних правовідносин. Згідно розписки написаної [PERSON] . 12.07.2022 року [PERSON] підтверджено, що в момент написання такої розписки [PERSON] отримав від [PERSON] в строкове платне користування кошти в сумі 22500,00 євро, які зобов`язувався повернути 2500,00 євро в повному обсязі своєчасно до 20.08.2022 року, та 20000,00 євро повернути в повному обсязі своєчасно до 20.09.2022 року. За користування коштами [PERSON] зобов`язувався протягом усього періоду користування коштами сплатити [PERSON] пеню у розмірі одного відсотка від загальної суми за кожен день прострочення виплати. Розписка написана в присутності свідка [PERSON] . Встановивши дійсні обставини справи, дослідивши докази позивача на обгрунтування заявлених вимог, суд, вирішуючи спір між сторонами, виходить з наступних мотивів та норм права. Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне. При ухваленні рішення відповідно до вимог ст..17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики ЄСПЛ» суд вважає за необхідне застосувати Конвенцію про захист прав і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права. Відповідно до ст..6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 04.XI.1950), яка згідно з частиною першою ст..9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Відповідно до ст..13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі. Реалізуючи передбачене ст.64 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту. Згідно з цивільним процесуальним законом кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України). Суд враховує, що практика ЄСПЛ вказує на необхідність оцінювати докази,

Outcome: approved