Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-18 00:00:00

[PERSON] , через свого представника-адвоката Мироненка О.О., заявила позов, за яким просила усунути [PERSON] від права спадкування до майна її чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] , та визнати недійсним заповіт [PERSON] , що посвідчений 20.01.2017 року державним нотаріусом Дванадцятої київської державної нотаріальної контори Щербиною Я.О. за реєстровим №8-41. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] помер батько позивачки [PERSON] . При зверненні позивача до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Халявки Н.М. із заявою про прийняття спадщину, як спадкоємця першої черги за законом, їй стало відомо, що спадкодавець склав заповіт, яким заповів все своє майно дружині [PERSON] . Позивачка вказує, що відповідачка не дбала про свого чоловіка, перешкоджала йому скласти заповіт, свідомо позбавляла його можливості скористатись необхідною медичною допомогою, не надавала продуктів харчування, відбирала засоби звязку тим самим позбавляла спадкодавця спілкування з рідними дітьми, і як наслідок довела його до тяжкого фізичного стану, що був близький до смерті. Наведені обставини на думку позивачки є підставою для усунення відповідачки від спадкування. Разом з тим, позивачка вказує, що спірний заповіт не відповідає дійсній волі спадкодавця. Ухвалою судді Святошинського районного суду м. Києва Миколаєць І.Ю. від 07.09.2017 року позов залишено без руху для усунення недоліків. У звязку з невиконанням вимог ухвали позов повернуто позивачу, про що суддею 05.12.2017 року постановлена ухвала. Постановою Київського апеляційного суду від 20.02.2018р. ухвалу від 05.12.2017 скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду. Ухвалою судді від 05.03.2018 року за позовом відкрите провадження, справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 08.08.2018 року провадження у справі зупинено до набрання законної сили судовим рішенням за результатами розгляду матеріалів кримінального провадження №12017100080001208 від 11.02.2017 р., що знаходиться в провадженні Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві. Постановою Київського апеляційного суду ухвала суду від 08.08.2018 скасовано, справу направлено для продовження розгляду по суті. Ухвалою суду від 10.11.2020 року підготовче провадження закрите, справу призначено до розгляду по суті. У зв`язку з відстороненням судді Миколаєць І.Ю. від здійснення правосуддя, справу прийнято до провадження цього складу суду зі стадії підготовчого провадження, про що суддею 08.04.2021 року постановлено ухвалу. Від представника відповідача надійшов відзив, за яким просить відмовити в задоволенні позову, за необгрунтованістю. Інших заяв по суті спору не надходило. Ухвалою суду від 29.11.2021 року підготовче провадження закрите, справу призначено до розгляду по суті. Позивачка в судове засідання не зявилась, про причини неявки не повідомила. З огляду на те, що судовий розгляд неодноразово відкладався через неявку позивачки, суд знаходить за можливе ухвалити рішення, на наявних доказах. Представник відповідача в судовому засіданні просив в задоволенні позову відмовити, за необгрунтованістю, надав пояснення, що зводяться до викладеного у відзиві. Судом встановлено таке. [PERSON] склав заповіт, що був посвідчений 12.04.2016 року державним нотаріусом Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори Щербиною Я.О. за реєстровим №8-339, за яким заповів належну йому на праві власності квартиру [ADDRESS] [PERSON] 11.07.2016 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. [PERSON] склав новий, як був посвідчений 20.01.2017року державним нотаріусом Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори Щербиною Я.О. за реєстровим №8-41, за яким заповів [PERSON] все своє майно, рухоме та нерухоме, де б воно не було і з чого б воно не складалося взагалі все, те що буде належати йому на день смерті і на що він за законом матиме право. [INFO] [PERSON] помер, у віці 73 роки, що підтверджується свідоцтвом про смерть. Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Халявкою Н.М. 01.03.2017 року до майна [PERSON] , померлого [INFO] , заведено спадкову справу №7/2017. З огляду на спадкову справу вбачається, що із заявами про прийняття спадщини за законом звернулись діти спадкодавця [PERSON] та [PERSON] , дружина спадкодавця [PERSON] подала заяву про прийняття спадщини за заповітом, до складу спадкового майна входить право власності спадкодавця на квартиру [ADDRESS] , та на житловий будинок і земельні ділянки, що розташовані за адресою: [ADDRESS] . Нотаріус 28.08.2017 року відмовила спадкоємцям [PERSON] та [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, про що винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій. Постанова обгрунтована тим, що спадкодавець [PERSON] скористався своїм правом та призначив спадкоємця до всього належного йому майна. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] не мають права на обовязкову частку у спадщині, що залишилась після [PERSON] . Згідно зі ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Статтями 1233-1235 ЦК України взначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Згідно з ч.ч. 1 та 2 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Статтею 1257 ч.2 ЦК України встановлено, що за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. Таке ж положення міститься і у ч. 3 ст. 203 ЦК України. Згідно зі ст. 231 ЦК України правочин, вчинений особою проти її справжньої волі внаслідок застосування до неї фізичного чи психічного тиску з боку другої сторони або з боку іншої особи, визнається судом недійсним. Частинами 1, 2 ст. 1224 ЦК України встановлено, що не мають права на спадкування особи, які умисно позбавили життя спадкодавця чи будь-кого з можливих спадкоємців або вчинили замах на їхнє життя. Не мають права на спадкування особи, які умисно перешкоджали спадкодавцеві скласти заповіт, внести до нього зміни або скасувати заповіт і цим сприяли виникненню права на спадкування у них самих чи в інших осіб або сприяли збільшенню їхньої частки у спадщині. З огляду на обгрунтування позову, саме вказані норми є підставами для заявлених вимог. Разом з тим, обовязок доказування обставин, що визначені вказаними нормами, лежить на позивачеві, про що судом неодноразово наголошувалось в судовому засіданні. Проте суду так і ненадано належних та допустимих доказів в обгрунтування доводів позову. Той факт, що заявою позивачки порушена кримінальна справа за фактом смерті її батька та неправомірного заволодіння його майном, сам по собі, не вказує на неправомірну поведінку відповідачки відносно спадкодавця. Похилий вік та тяжкий стан здоровя спадкодавця, за відсутності іншого, не можна розцінити як обставину, що не дозволяла йому при складенні спірного заповіту розуміти значення своїх дій та керувати ними. В задоволенні клопотань позивачки про призначенні у справі посмертної судово-медичної та посмертної судово-психіатричної експертизи судом відмовлено, за необгрунтованістю. Так в обгрунтування клопотань покладено лише протокол паталого-анатомічного дослідження трупа спадкодавця, який містить лише висновок про причину смерті [PERSON] , і не містить даних, що хворому надавалась неналежна медична допомога, як на те вказує позивачка. Крім того, клопотання заявлені поза межами строків визначених законом. Інших доказів позивачкою не надано. Напроти, з огляду на послідовність дій спадкодавця, а саме складення заповіту 12.04.2016 року, щодо частини належного майна на користь відповідачки, укладення шлюбу з відповідачкою в липні 2016 року та складення заповіту на все майно знову ж таки на користь відповідачки, вказують на переконання суду на те, що між ними існували тривалі відносини притаманні подружжю. Позивачкою не надано будь яких доказів, що вона опікувалась батьком, а такої опіки, з огляду на його вік та стан здоровя, він потребував. Діти спадкодавця забрали його від відповідачки незадовго до його смерті. Тому, суд погоджується з доводами відповідачки, що її чоловік не бажав залишити своє майно дітям, через нехтування ним. Відтак, суд приходить до переконання, що [PERSON] , за життя, свідомо розпорядився своїм майном на користь дружини [PERSON] , доказів, що давали б суду підставу для усунення останньої від спадкування не має. Отже в задоволенні позову слід відмовити, за необгрунтованістю. Клопотання про розподіл судових витрат не заявлено. Заходів забезпечення позову судом не вживались. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed