Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Димитровського міського суду Донецької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначив, що 05 листопада 2010 року між ним та відповідачем було укладено шлюб. Від шлюбу мають дитину: сина - [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, їм не вдалося зберегти сім`ю та жити заради дитини. Спільне господарство не ведеться, проживають окремо. Позивач вважає подальше спільне життя та примирення з відповідачем не можливим. Просить розірвати шлюб між ним та відповідачем. Ухвалою Димитровського міського суду Донецької області від 24 листопада 2023 року справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу передано до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області. Ухвалою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 18 грудня 2023 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач до судового засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, на позовних вимогах наполягає, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідача було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду цивільної справи. Однак, відповідач в судове засідання не прибула, про наявність поважних для цього причин суд не повідомила, відзив на позов не подала. Відповідно до частини 3 статті 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; Частина 4 цієї статті передбачає, що у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Частина 1 статті 280 ЦПК України передбачає, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, про поважність причин неявки не повідомив, відзиву на позов не подав, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З огляду на це, суд вважає за можливе здійснювати заочний розгляд цивільної справи за правилами глави 11 розділу ІІІ ЦПК України. Частиною 2 статті 247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про шлюб [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, який зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Димитровського міського управління юстиції Донецької області 05 листопада 2010 року, актовий запис №335 (а.с.4). Від шлюбу мають дитину: сина - [PERSON] , [INFO] (а.с.3). Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться, проживають окремо. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу не можливе. Стаття 110 СК України передбачає право позивача на пред`явлення позову про розірвання шлюбу. Відповідно до статті 112 Сімейного Кодексу України, суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушення до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки встановлені законом. Враховуючи викладене, суд вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Згідно статті 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач не надала суду клопотання про відновлення дошлюбного прізвища, тому суд залишає їй прізвище « [PERSON] ». На підставі викладеного,

Outcome: approved