Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-27 00:00:00

Представник позивача Балагурак В.В., яка діє на підставі довіреності №5579-К-Н-О від 24.11.2020 року (а.с. 66), звернулася до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором №б/н від 20.03.2012 з [PERSON] , який є спадкоємцем боржника [PERSON] , якийпомер 17.09.2020, в розмірі 19201,07 грн., мотивуючи тим, що спадкодавцем порушено договірні зобов`язання в частині своєчасного повернення кредиту у строки та на умовах, передбачених договором, а відповідач прийняв спадщину до складу якого входять у тому числі кредитні зобов`язання померлого позичальника. Дана цивільна справа перебувала у провадженні судді Котелевського районного суду Полтавської області Калиновської Л.В. відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи №535/1539/22 між суддями Котелевського районного суду Полтавської області від 29.09.2022. Ухвалою судді від 11.10.2022 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду у порядку спрощеного провадження (а.с. 76, 80, 81). Ухвалою Котелевського районного суду Полтавської області від 15.11.2022 витребувано докази: з Центру надання адміністративних послуг Котелевської селищної ради довідку про склад сім`ї та реєстрацію осіб за адресою: [ADDRESS] , станом на дату смерті [PERSON] , який помер [INFO] ; з Котелевської державної нотаріальної контори, а саме копію спадкової справи заведеної після померлого [INFO] [PERSON] (а.с. 86, 87). Розпорядженням керівника апарату Котелевського районного суду Полтавської області «Щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ» від 23.01.2023 року № 184, через припинення суддею Калиновською Л.В. виконання повноважень судді Котелевського районного суду Полтавської області, у зв`язку із закінченням строку її відрядження з Дергачівського районного суду Харківської області, у провадженні якої перебувала вказана цивільна справа, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 535/1539/22 (а.с. 109). Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Котелевського районного суду Полтавської області від 23.01.2023 року справа №535/1539/22 надійшла на розгляд судді Шолудько А.В. (а.с. 110). Ухвалою судді Котелевського районного суду Полтавської області Шолудько А.В. від 17.03.2023 року справу №535/1539/22 прийнято до свого провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження (а.с. 112). До суду надійшов відзив від 23.10.2023 року на позовну заяву, поданий представником відповідача адвокатом Сідько С.І., яка діє на підставі ордера про надання правничої (правової) допомоги серії ВІ №1172185 від 10.10.2023 року (а.с. 130), в якому вказала, що відповідач за законом не може вважатися єдиним спадкоємцем, а тому позивачем не вірно визначено коло відповідачів; вимога кредитора щодо пред`явлення своїх вимог, передбачена ст. 1282 ЦК України, стосується всіх спадкоємців, однак позивач не надав належних доказів того, що ним в піврічний термін було повідомлено про пред`явлену в судовому порядку вимогу всіх спадкоємців; АТ КБ «Приватбанк» не зазначив й не надав жодного доказу про наявність у спадкодавця на праві власності за життя будь-якого рухомого/нерухомого майна і його вартості; крім того, позивач не довів, що при укладенні кредитного договору [PERSON] було ознайомлено саме з умовами надання споживчого кредиту фізичним особам, на які посилається позивач у своїй позовній заяві. Своїм підписом у анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг [PERSON] тільки засвідчив, що ця заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становлять між ним і банком договір про надання банківських послуг, однак ці Умови не містять його підпису, не мають реквізитів, необхідних для офіційного документа (дата, номер). Таким чином, вказані позивачем Умови батьком відповідача не підписані і докази передачі їх екземпляра позичальнику відсутні, у зв`язку з цим вони не можуть вважатися Договором на отримання кредитних коштів, як стверджує в своїй позовній заяві позивач. Таким чином, підстави для задоволення позовних вимог АТ КБ «Приватбанк» відсутні. Також, представник відповідача зазначає, що ухвалою Котелевського районного суду Полтавської області від 17.03.2023 року у справі №535/1539/22 відповідачу надано 15-ти денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву та доказів, що підтверджують обставини на яких ґрунтуються заперечення відповідача. Однак, із позовом та доданими до нього документами відповідач (через уповноваженого ним представника) мав змогу ознайомитись лише 12.10.2023 року, також необхідно було додатковий час для збору інформації для обґрунтування даного відзиву, що є поважною причиною пропуску строку на подання відзиву. Зважаючи на вищевикладене вважаємо, що строк на подання відзиву підлягає поновленню (а.с. 139-150). Відповідно до ч. 7 ст. 178 ЦПК України, відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі. Судом встановлено, що ухвала Котелевського районного суду Полтавської області від 17.03.2023 року про прийняття провадження у справі №535/1539/22 отримана [PERSON] 21.03.2023 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №3860021711411 (а.с. 119). Отже, при прийняті провадження судом чітко визначено та вказані строки, протягом яких відповідач має право подати відзив на позов, тобто до 06.04.2023 року. Представник відповідача подає відзив до суду 23.10.2023 року. Згідно з ч. 7 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи вище викладене, а також не зазначення і не підтвердження належними доказами відповідачем та його представником поважності причин пропуску строку для подання відзиву як у самому відзиві так і під час судового розгляду, суд дійшов висновку, що справа вирішується за наявними матеріалами без урахування відзиву на позовну заяву відповідача від 23.10.2023 року. Представник позивача Меркулова В.В., яка діє на підставі довіреності №34-К-Н-О від 09.01.2023 року (а.с. 159), подала відповідь на відзив в якому зазначає, що відповідач постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а тому вважається таким, що прийняв спадщину, заяву про відмову від спадщини у встановлений строк не подав; згідно матеріалів справи відсутня інформація про те чи зареєстровано за боржником рухоме і не рухоме майно, банком буде підготовлено клопотання про направлення запитів до органів державної влади з метою встановлення наявності нерухомого та рухомого майна; АТ КБ «Приватбанк» не пропущено строк пред`явлення кредиторських вимог до спадкодавця померлого; позичальником було підписано заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, підписавши заяву банк та клієнт приєднуються і зобов`язуються виконувати умови, викладені в Умовах та правилах надання банківських послуг, Тарифах банку договорі банківського обслуговування в цілому, сторонами при укладанні договору були обговорені усі істотні умови, до суду було надано виписку з карткового рахунку, де чітко прослідковується, що позичальнику встановлено кредитний ліміт та вбачається, що позичальник користувався грошима, отримував кошти через банкомат, здійснював розрахунки через термінали в касах магазинів, а отже й отримав кредитну картку «Універсальна», оскільки проведення вказаних операцій є неможливим без наявності картки, з розрахунку заборгованості та наданої виписки про рух коштів чітко вбачається, до позичальник частково сплачував заборгованість за договором погашення відображені в графі «Сума погашення за наданим кредитом», виписка з банківського рахунку містить інформацію про рух коштів на балансі карткового рахунку позичальника - баланс станом на дату укладання договору (надана сума кредиту), всі операції за картковим рахунком (з визначенням дати проведення операції та чітким визначенням проведеної операції, зазначенням суми на балансі рахунку після поведеної операції), виписка по картковому рахунку та розрахунок заборгованості є належними та допустимими доказами по справі, банк надав кошти шляхом встановлення кредитного ліміту, таким чином між банком і позичальником укладено договір, який ніким не оспорений; відповідачем розрахунок заборгованості не спростований, контррозрахунок не наданий, судово-економічні експертизи по справі не призначались (а.с. 153 - 163). Ухвалою судді Котелевського районного суду Полтавської області Шолудько А.В. від 14.12.2023 року клопотання представника позивача [PERSON] про витребування доказів від 27.10.2023 року за вих.№2407603711 повернуто заявнику без розгляду (а.с. 166, 167). Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином (а.с. 169 на звороті, 173, 174), про причини неявки суд не повідомив та клопотання про відкладення розгляду справи до суду не подав. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином (а.с. 170), заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження та клопотання про відкладення розгляду справи до суду не подав. Представник відповідача адвокат Сідько С.І. у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового розгляду повідомлена належним чином (а.с. 171), подала до суду заяву про розгляд справи без участі відповідача та його представника, проти задоволення вимог заперечують в повному обсязі, з підстав викладених у відзиві (а.с. 175, 176). Згідно з ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. З огляду на вказані обставини та приписи процесуального закону, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи на підставі наявних у суду матеріалів за відсутності сторін та їх представників, які повідомлені про дату, час та місце судового розгляду належним чином та подали заяви про розгляд справи без їхньої участі. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно з ч. 6 ст. 259 ЦПК України у виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи. Відповідно до положень ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05.09.2022 у справі №1519/2-5034/11 зазначено, що згідно з ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. З урахуванням розумності положення ч. 5 ст. 268 ЦПК України слід розуміти таким чином: у разі ухвалення судового рішення за відсутності учасників справи, суд повинен зазначати датою ухвалення ту дату, на яку було призначено розгляд справи, та вказувати у резолютивній частині дату складення повного судового рішення. Проте у разі зазначення судом датою ухвалення судового рішення дати складення повного судового рішення, внаслідок чого дата судового засідання та дата ухвалення судового рішення не співпадатимуть, це не є порушенням прав сторін. Суд вирішив можливим розглянути справу у спрощеному позовному провадженні за наявними у справі матеріалами, на підставі наявних у справі доказів. З матеріалів справи, наявних у ній доказів, суд приходить до переконання, що у задоволенні позовних вимог АТ КБ «ПРИВАТБАНК» необхідно відмовити в повному обсязі з наступних підстав. Частиною 1 статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно з ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до п. 2. Статуту Акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК», АТ КБ «ПРИВАТБАНК» є правонаступником всіх прав та зобов`язань Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК», яке було правонаступником всіх прав та обов`язків закритого акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», яке було правонаступником всіх прав та обов`язків товариства з обмеженою відповідальністю Комерційний банк «ПриватБанк» (а.с. 69, 70). Матеріалами справи встановлено, що 20.03.2012 року [PERSON] звернувся до ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву клієнта фізичної особи про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку, також у ній зазначено, [PERSON] погодився, що дана заява разом із пам`яткою клієнта, Умовами й Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним і банком договір про надання банківських послуг, а також ознайомився та погодився з Умовами й Правилами надання банківських послуг, Тарифами банка, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді (далі - анкета заява) (а.с. 27). На підтвердження отримання [PERSON] кредиту й виникнення заборгованості боржника перед кредитором, позивачем надано: копію анкети-заяви; витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» (а.с. 28); копію витягу Умов та правил надання банківських послуг (а.с. 29-54); розрахунок заборгованості за договором №б/н від 20.03.2012 станом на 31.05.2015 року (а.с. 8-10); розрахунок заборгованості за договором №б/н від 20.03.2012 станом на 30.06.2019 року (а.с. 11-14); розрахунок заборгованості за договором №б/н від 20.03.2012 станом на 30.09.2020 року (а.с. 15, 16); розрахунок заборгованості за договором №б/н від 20.03.2012 станом на 13.01.2022 року, відповідно до якого заборгованість відповідача, що визначена позивачем до стягнення, перед АТ КБ «ПРИВАТБАНК» становить 19201,07 грн. (а.с. 17); довідку про надання кредитної картки (а.с. 55); довідку про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки [NUMBER] оформленої на [PERSON] (а.с. 26); виписку за період 18.03.2010-17.01.2022 стосовно [PERSON] , [INFO] , ІПН [NUMBER] (а.с. 18-25). Позивач просить стягнути заборгованість за тілом кредиту, обґрунтовуючи розмір і порядок нарахування, відповідно до анкети-заяви, Витягу з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку й Витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», які викладені на банківському сайті: www.privatbank.ua. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме з таким змістом Витягу з Умов й правил надання банківських послуг в ПриватБанку та Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» ознайомився і погодився [PERSON] , підписуючи заяву-анкету про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання [PERSON] кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо встановлення та зміни кредитного ліміту, сплати відсотків за користування кредитними коштами, комісії, неустойки, строку дії договору, та інші умови. Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані [PERSON] . Умови та Правила надання банківських послуг у ПриватБанку, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про кредитний ліміт, відсотків за користування кредитними коштами, комісії, та інших умов, надані позивачем Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з Умов й правил надання банківських послуг в ПриватБанку не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із [PERSON] кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Наданий позивачем Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», судом не приймаються до уваги оскільки у вказаному Витязі, зазначено чотири види кредитних карт «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна Contract», «Універсальна GOLD» з різними відсотковими ставками, та АТ КБ «ПриватБанк» не надав суду доказів щодо типу виданої позичальнику кредитної картки. З наданих позивачем документів не можливо встановити який вид кредитної картки обрав [PERSON] . Також суд вважає, що позивачем не було доведено правових підстав для нарахування [PERSON] , зазначених у виписці відсотків, членських внесків, щомісячних платежів за страховку «Захист на кожен день», та штрафу, оскільки в анкеті - заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про кредитний ліміт, відсотки, членські внески, щомісячні платежі за страховку, встановлення відповідальності у вигляді штрафу за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру, а надані Умови й правила надання банківських послуг в ПриватБанку і Тарифи обслуговування кредитних карт «Універсальна», позичальником підписані не були. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть №00032361896 від 01.09.2021 (а.с. 104, 105). АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося до Котелевської державної нотаріальної контори з претензією кредитора від 24.06.2021 року, у якій просило: включити кредиторські вимоги банку в спадкову масу, про що зробити запис в книзі обліку спадкових справ; повідомити спадкоємців померлого про наявність заборгованості перед банком у розмірі 19201,07 грн.; повідомити банк чи зверталися спадкоємці із заявами про прийняття спадщини, відомості про осіб, які подали заяву про прийняття або відмову від прийняття спадщини після смерті боржника, відомості про видані свідоцтва про право на спадщину, та про осіб, які такі свідоцтва отримали (а.с. 61, 92, 93). Листом Котелевської державної нотаріальної контори Полтавської області від 08.09.2021 року за вих. №301/02-16, АТ КБ «ПриватБанк» повідомлено, що на підставі їхньої претензія кредитора заведена спадкова справа №67/2021 щодо майна померлого [INFO] [PERSON] (а.с. 62). 28.09.2021 року позивач направив відповідачу лист-претензію з вимогою оплати заборгованості за кредитним договором №б/н від 04.09.2012, укладеним між АТ «КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] (а.с. 63, 64). Відповідно до положень ст. ст. 1216-1218, 1220-1221 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. За змістом ст. ст. 1222-1223 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємцями за заповітом можуть бути юридичні особи та інші учасники цивільних відносин (стаття 2 цього Кодексу). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з довідкою виконавчого комітету Котелевської селищної ради Полтавської області №1710 від 22.05.2023 року [PERSON] , який помер [INFO] , був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] ). При цьому на 17.09.2020 року за вищевказаною адресою був зареєстрований син [PERSON] , [INFO] (а.с. 127). Відповідно до ч. 2 ст. 1281 ЦК України кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину (ч. 3 ст. 1281 ЦК України). Абзацом 2 пункту 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснено, що якщо спадкоємець прийняв спадщину стосовно нерухомого майна, але зволікає з виконанням обов`язку, передбаченого статтею 1297 ЦК України, зокрема з метою ухилення від погашення боргів спадкодавця, кредитор має право звернутися до нього з вимогою про погашення заборгованості спадкодавця, розмір якої може бути визначений за правилами статті 625 цього Кодексу. За змістом наведених вище норм матеріального права задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ним у спадщину майна. Тобто, до спадкоємців боржника обов`язок перед позикодавцями (кредиторами) спадкодавця виникає лише у межах, передбачених статтею 1282 ЦК України, тобто в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Згідно з матеріалами спадкової справи №67/2021, наданої Котелевською державною нотаріальною конторою Полтавської області на виконання ухвали суду від 15.11.2022 року, 02.12.2022 до Котелевської державної нотаріальної контори Полтавської області надійшла претензія кредитора ПАТ КБ «ПриватБанк» від 24.06.2021 року (а.с. 92, 93). У матеріалах спадкової справи відсутні заяви про прийняття спадщини, та інформація щодо спадкового майна й видачі свідоцтва про право на спадщину (а.с. 91-108). Суд бере до уваги положення п. 32 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», в якому зазначено, що з урахуванням положення статті 1282 ЦК України спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобов`язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобов`язання фактично не пов`язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями. Обґрунтовуючи позовні вимоги покладенням обов`язку сплати заборгованості спадкоємцем у межах вартості спадкового майна, позивач не зазначив й не надав жодного доказу про наявність у [PERSON] на праві власності будь-якого рухомого/нерухомого майна. Не містять такі відомості й матеріали спадкової справи, які витребувані судом ухвалою від 15.11.2022 року. Крім того, позивач не довів, що на час смерті [PERSON] мав кредитні зобов`язання перед АТ КБ «ПриватБанк» у тому розмірі, як зазначено в позовній заяві. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 3 ст. 12 ЦПК України, ч. 1, ч. 6 ст. 81 ЦПК України). Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про стягнення заборгованості за кредитним договором із спадкоємця, необхідно відмовити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: dismissed