Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-27 00:00:00

У листопаді 2023 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем, зареєстрований 06 червня 2015 року Комінтернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №391. В обґрунтування пред`явлених позовних вимог зазначила, що з 06 червня 2015 року перебуває у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що між ними відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, між ними втрачено почуття любові та поваги один до одного, спільного господарства не ведуть, тому вважає, що шлюб потрібно розірвати. 04.12.2023 ухвалою судді відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлений належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Просила позовні вимоги задовільнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином через оголошення на офіційному веб-порталі Судової влади України відповідно до ч. 10 ст. 187 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов суду не подав. Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України та, зі згоди позивача, ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи та наявні у справі докази, встановив такі обставини. Сторони по справі з 06 червня 2015 року перебувають у шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] виданим 06 червня 2015 року Комінтернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №391. Під час державної реєстрації шлюбу відповідачка змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с.4). Сторони від шлюбу мають малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданим 04.01.2017 Комінтернівським районним у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіально управління юстиції у Харківській області (а.с.5); [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданим 05.05.2021 відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (а.с.6). Судом встановлено, що причиною розірвання шлюбу стали відсутність спільних інтересів, поваги один до одного, ведення спільного господарства, між сторонами наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, примирення між ними неможливе. За змістом ч. 1 ст. 24 СК України та ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Вимогами ч. 3, ч. 4 ст. 56 СК України закріплено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх до збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З огляду на обставини, встановлені судом, суд дійшов висновку, що підстави, які спонукали позивача до розірвання шлюбу, обґрунтовані, сім`я розпалася остаточно, тому подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливе, а збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому позов підлягає задоволенню. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, в зв`язку із задоволення позову в повному обсязі з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 1073,60 грн.

Outcome: approved