Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-27 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про зміну способу його участі у вихованні малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , встановивши його з урахуванням збільшених позовних вимог наступним чином: бачитися та спілкуватися з дитиною кожної другої суботи місяця з 13 год 00 хв до 16 год 00 хв в громадських місцях міста Чернігова, не забираючи дитину до себе додому, з урахуванням бажання малолітньої дитини, задовільного стану її здоров`я, розкладу навчання дитини в школі та відвідування позашкільних занять, повідомлення матері дитини про місце перебування, обов`язкового повернення дитини матері в обумовлений час, дотримання режиму харчування, відпочинку, правил безпеки, установлених для дітей даного віку (а.с.1-2, 54-55). Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 08.07.2021 в справі №751/5833/20 визначено спосіб участі відповідача у вихованні доньки, зокрема визначено дні, час зустрічей, умови їх проведення. Проте дитина категорично відмовляється від зустрічей з батьком, оскільки його поведінка щодо неї раніше викликала страх спілкування з ним. Відповідач вимагав проведення зустрічей за розкладом, незважаючи на хворобу дитини. Хоча зараз [PERSON] проживає в м. Одеса та не зустрічається з дитиною, однак остання боїться, що батько може приїхати та вимагати зустрічей з нею. Крім того, ЧРУП ГУНП в Чернігівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №12022270340000157 за ч. 2 ст. 156 КК України. За таких обставин до завершення всіх слідчих дій в інтересах дитини задля її безпеки та спокою, з метою запобігання вчиненню психологічного і фізичного насильства та примусових зустрічей необхідно змінити спосіб проведення зустрічей з батьком. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі Новозаводський районний суд м. Чернігова ухвалою від 19 вересня 2023 року відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче судове засідання. Відповідач та його представник подали відзиви на позовну заяву (а.с.66-67, 74-77), відповідно до яких просять відмови в задоволенні позову. Зазначають, що рішенням суду від 08.07.2021 визначений спосіб участі батька у вихованні доньки [PERSON] , зокрема встановлені час та день спілкування, умови зустрічей. Однак він не має змоги спілкуватися з дитиною, оскільки позивачка перешкоджає в цьому, переховує дитину, налаштовує її проти нього, рішення суду до цього часу не виконується. При цьому підстави позову є надуманими та не відповідають дійсності, а запропоновані [PERSON] зміни в порядку участі батька у спілкуванні з донькою порушують принцип рівності батьків у своїх правах щодо дітей. Ухвалою суду від 13 грудня 2023 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. Протокольною ухвалою суду від 23.01.2024 у судовому засіданні оголошена перерва для надання додаткових доказів. У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити з підстав, викладених у позові. Відповідач та його представник у судовому засіданні позов не визнали та просили відмовити в його задоволенні з підстав, викладених у відзиві. Представник третьої особи у судовому засіданні вважає, що відсутні підстави для задоволення позову. Просить прийняти рішення з урахуванням інтересів дитини. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин Сторони є батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.5). Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 08 липня 2021 року позовні вимоги [PERSON] задоволено частково; визначено способи участі [PERSON] у спілкуванні з малолітньою донькою [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , шляхом встановлення зустрічей батька з дитиною кожної другої та четвертої суботи місяця з 13.00 години до 17.00 години, за умови задовільного стану здоров`я дитини, повідомлення матері дитини про її місце перебування, повернення дитини за місцем проживання матері у визначений час, з дотриманням розкладу навчання, відвідувань гуртків, режиму харчування, відпочинку, правил безпеки, встановлених для дітей відповідного віку (а.с.3-4). На виконання вказаного рішення виданий виконавчий лист та Новозаводським ВДВС у м. Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 08.06.2022 відкрито виконавче провадження №69190586. У даному виконавчому провадженні проведення виконавчих дій неодноразово відкладалось (а.с.13-18), зокрема за заявою боржника та через хворобу стягувача (а.с.80-83). 19.09.2023 виконавчий документ повернутий стягувачу [PERSON] за його заявою (а.с.139). З протоколу індивідуального діагностичного обстеження [PERSON] вбачається, що дитина в цілому сприймає позитивно ту родину в якій наразі проживає (мама, вітчим, сама дитина); на малюнках вітчим ототожнюється з батьківською фігурою; фігура біологічного батька сприймається вкрай негативно, викликає тривогу, негативізм, емоційний ступор; діагностовано високий рівень тривожності (а.с.6). Згідно психодіагностичного обстеження дитини, яке проведено 14.12.2021 року психологом ГО ЧМА «Конкордія», вбачається, що в житті [PERSON] значущу роль відіграє мати. Вітчима дівчинка сприймає, як рідного батька і відноситься до нього з теплом та любов`ю. Відношення до рідного батька [PERSON] у дівчинки негативне і пов`язане з неприємними спогадами (а.с.7-8). 11.01.2022 відкрито кримінальне провадження №12022270340000157 за ч. 2 ст. 156 КК України, по даному провадженню потерпілою є [PERSON] (а.с.9). Відповідно до пояснень сторін, постановою слідчого від 31.12.2022 дане кримінальне провадження закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України. Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи №154/169 від 23.06.2022 у даному кримінальному провадженні ознак паталогічної схильності до фантазування [PERSON] , [INFO] , не виявлено. У [PERSON] виявлений рівень інтелектуальної норми, як таких виражених особливостей у неї не виявлено у зв`язку з віковою не сформованістю особистості. В цілому підекспертна має довільну змішану пам`ять, яка в свою чергу не перешкоджає їй правильності сприйняття, запам`ятовування, відтворення фактів, що мають значення для кримінального провадження та давати про них правильні свідчення. Рівень розумового розвитку [PERSON] відповідає рівню інтелектуальної норми (а.с.10-12). Рішенням виконавчого комітету Чернігівської міської ради №791 від 07.12.2023 затверджено висновок щодо зміни способу участі [PERSON] у вихованні малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , відповідно до якого орган опіки та піклування вважає за доцільне залишити без змін спосіб участі відповідача у вихованні доньки, визначений рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 08.07.2021 (а.с.99-100). У судовому засіданні, у відповідності до ст. 171 СК України, з`ясовувалась думка малолітньої дитини [PERSON] щодо її спілкування з батьком, яка в присутності педагога суду пояснила, що батько декілька разів приходив до неї та вона виходила з ним поспілкуватися за вимогою мами. На даний час вона не хоче спілкуватися з ним. Пояснила, що наразі позашкільні гуртки не відвідує. ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін Статтею 141 СК України та ч. 3 ст. 11 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно із ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Статтею ст. 153 СК України визначено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно з ч. ч. 2 та 3 ст. 157 СК України, той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Згідно з ст. ст. 11, 15 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Положеннями Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 3, ст. 9 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, яка набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини; держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Таким чином, міжнародними та національними нормами законодавства України закріплено, що дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Також передбачено обов`язок того із батьків, який проживає окремо, брати участь у вихованні дитини. У іншого з батьків виникає зустрічний обов`язок - не чинити цьому перешкоди. Питання справедливої рівноваги між інтересами батьків та інтересами дитини неодноразово аналізувалося Європейським судом з прав людини, практика якого відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» і ч. 4 ст. 10 ЦПК України застосовується судами України як джерело права. Так, у рішенні від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України», заява № 31111/04, ЄСПЛ зазначав, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага та, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Закріплений статтею 13 ЦПК України принцип диспозитивності передбачає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до статей 79, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За правилами статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 08 липня 2021 року визначено способи участі батька [PERSON] у спілкуванні з малолітньою донькою [PERSON] . Надані позивачем докази на підтвердження зміни порядку та способу участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною не є підставою для зменшення кількості та часу побачень відповідача з донькою, установлених рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 08 липня 2021 року. Також суд враховує, що наразі відповідач мешкає у м.Одесі, тому з дитиною не спілкується у визначений рішенням суду час. Також, 19.09.2023 виконавчий документ, виданий на виконання рішення суду, повернутий стягувачу [PERSON] за його заявою. Суд погоджується із способом участі відповідача у вихованні дитини, визначеним рішенням суду та запропонованим у висновку органу опіки та піклування, який вважає за доцільне його залишити без змін, оскільки найбільше відповідає обставинам справи та інтересам малолітньої дитини, дозволяє налагодити психологічний контакт дитини з батьком та не порушує звичайних для дитини умов життя. За таких обставин, беручи до уваги вимоги закону щодо обов`язку батьків у вихованні дитини, свідоме бажання відповідача спілкуватися з донькою, відсутність будь-яких випадків, коли законом обмежене право відповідача на спілкування з донькою, думку малолітньої дитини та висновок органу опіки та піклування щодо відсутності підстав змінювати визначений спосіб участі батька, суд вважає, що на даний час відсутні підстави для зміни попереднього порядку участі батька у вихованні дитини, встановленого судовим рішенням, а тому у задоволенні позову слід відмовити. V. Розподіл судових витрат Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначений ст. 141 ЦПК України. За правилами ч. 1, 2 цієї статті судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. Позивачем понесені та документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в сумі 1 073,60 грн. Оскільки в задоволенні позову відмовлено повністю, відповідно п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України понесені позивачем судові витрати не підлягають відшкодуванню. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed