Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-20 00:00:00

\~ \~ \~ \~До Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] , [PERSON] , третя особа Магдалинівська селищна рада, про визнання прав власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом. В обґрунтування позовних вимог вказує, що [INFO] помер його батько, [PERSON] . Після його смерті залишилася спадщина, яка складається із домоволодіння, що розташоване в [ADDRESS] , з приватизованою присадибною земельною ділянкою загальною площею 0,3715 га, що включає земельну ділянку площею 0,1500 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер 1222355100:03:002:0745, та земельну ділянку площею 0,2215 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 1222355100:03:002:0751. Домоволодіння складається з будинку (позначеному на технічному паспорті літ.А), сіней (літ.а), сараю (літ.Б,Е,Ж,К), вбиральні (літ.В), навісу (літ.Г,З), погреба (літ.ПГ, ПГ1), шийки погреба (літ.Д), скважини (№1), споруд (№2-5). Загальна площа будинку становить 44,1 м2, жила 21,1 м2. У встановлений законом строк позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. На частину спадкового майна присадибну земельну ділянку йому видано свідоцтво про право на спадщину. Отримати свідоцтво про право на спадщину на домоволодіння він не має можливості за відсутності правовстановлюючого документу, що посвідчує право власності на нерухоме майно. Зважаючи на відсутність правовстановлюючого документу на нерухоме майно, приватним нотаріусом винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, в якій роз`яснено про неможливість видачі свідоцтва на спадщину та рекомендовано звернутися до суду для вирішення питання щодо оформлення спадкових прав. Позивач просить визнати за ним право власності на домоволодіння, розташоване в [ADDRESS] , яке складається із житлового будинку загальною площею 44,1 м2, жилою 21,1 м2 (позначено в технічному паспорті літ.А), сіней (літ.а), сараю (літ.Б,Е,Ж,К), вбиральні (літ.В), навісу (літ.Г,З), погреба (літ.ПГ, ПГ1), шийки погреба (літ.Д), скважини (№1), споруд (№2-5), з приватизованою присадибною земельною ділянкою загальною площею 0,3715 га, що включає земельну ділянку площею 0,1500 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд кадастровий номер 1222355100:03:002:0745, та земельну ділянку площею 0,2215 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 1222355100:03:001:0751, що належало батькові [PERSON] , який помер [INFO] , по праву спадкування за заповітом. Ухвалою від 20 жовтня 2023 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрито загальне позовне провадження та призначене підготовче судове засідання, витребувано від приватного нотаріуса Новомосковського районного нотаріального округу Солодовник В.В. копію спадкової справи після померлого [INFO] [PERSON] . Відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву. Ухвалою суду від 07.11.2023 року виправлено описку в ухвалі Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 20.10.2023 року в частині зазначення прізвища померлого [PERSON] 09.11.2023 року приватним нотаріусом Новомосковського районного нотаріального округу Солодовник В.В. на виконання ухвали суду надано копію спадкової справи після померлого [INFO] [PERSON] (а.с.36-125). Ухвалою суду від 15.01.2024 року залучено до участі у розгляді справи в якості третьої особи Магдалинівську селищну раду. Ухвалою суду від 01.02.2024 року закрито підготовче провадження та цивільна справа призначена до судового розгляду. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позовну заяву та просив її задовольнити. Додатково суду пояснив, що його батьки за життя збудували будинок та почали виготовляти необхідні документи, але не встигли зареєструвати право власності на будинок. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги визнає та просить їх задовольнити (а.с.146). Представник третьої особи - Магдалинівської селищної ради у судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутність. Рішення просить прийняти згідно вимог Закону (а.с.160-161). Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до\~ст.4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Як передбачено\~ст.ст.12\~13\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках. Відповідно до\~ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.10). Померлий [PERSON] є батьком позивача [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.41). За життя [PERSON] склав заповіт, посвідчений 05 травня 2014 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Швецовою Н.В., зареєстрований в реєстрі за №872, відповідно до якого заповів все своє майно [PERSON] (а.с.46). Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 11.08.2023 року №1013, позивач [PERSON] отримав спадщину після [PERSON] , яка складається з земельної ділянки площею 0,15 га, розташованої за адресою [ADDRESS] з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер земельної ділянки 1222355100:03:002:0745, яка належала спадкодавцеві на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, індексний номер 33833471 від 18.02.2015 року, орган державної реєстрації прав: Реєстраційна служба Магдалинівського районного управління юстиції Дніпропетровської області (а.с.11). Згідно витягу з Державного реєстру речових прав, за позивачем [PERSON] 11.08.2023 року зареєстровано право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 1222355100:03:002:0745 площею 0,15 га, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право на спадщину від 11.08.2023 року №1013 (а.с.12). Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 11.08.2023 року №1014, позивач [PERSON] отримав спадщину після [PERSON] , яка складається з земельної ділянки площею 0,2215 га, розташованої за адресою [ADDRESS] з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер земельної ділянки 1222355100:03:002:0751, яка належала спадкодавцеві на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, індексний номер 33830895 від 18.02.2015 року, орган державної реєстрації прав: Реєстраційна служба Магдалинівського районного управління юстиції Дніпропетровської області (а.с.13). Згідно витягу з Державного реєстру речових прав, за позивачем [PERSON] 11.08.2023 року зареєстровано право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 1222355100:03:002:0751 площею 0,2215 га, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право на спадщину від 11.08.2023 року №1014 (а.с.14). Згідно інформаційної довідки Комунального підприємства «Новомосковське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради від 19.09.2023 року №454/02-23, право власності на нерухоме майно, розташоване за адресою [ADDRESS] в КП «Новомосковське МБТІ» ДОР» не зареєстровано (а.с.18). Згідно технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок за адресою [ADDRESS] , паспорт виготовлений 14.07.2014 року на замовлення [PERSON] , житловий будинок побудований у 1955 році, господарські будівлі та споруди у 1960, 1990 та 2014 роках (а.с.15-17). Згідно постанови приватного нотаріуса Новомосковського районного нотаріального округу Солодовник В.В. від 11.08.2023 року [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у видачі свідоцтва на спадщину за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , оскільки не підтверджується належність йому спадкового майна, а саме: житлового будинку, господарських будівель, споруди, [ADDRESS] (а.с.21). На виконання ухвали суду від 20.10.2023 року надано копію спадкової справи після померлого [INFO] [PERSON] (а.с.36-125), з якої вбачається, що спадкоємцями, які відповідно до ст.1241 ЦК України мають право на обов`язкову частку у спадковому майні, є відповідачі [PERSON] (дружина померлого) та [PERSON] (мати померлого). Як вбачається з наявної в матеріалах спадкової справи довідки КП «Новомосковське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради» від 30.05.2023 №240/02-23, право власності на нерухоме майно, розташоване за адресою [ADDRESS] не зареєстровано, технічна документація не виготовлялась (а.с.123). Відповідно до статей 1216,1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За правилами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 12611265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості є набуття спадкодавцем зазначеного права в установленому законодавством України порядку. Для набуття права власності в установленому законом порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду, земельну ділянку. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав, зокрема, в нотаріальному порядку. У пункті 3.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24 травня 2001 року № 127, міститься перелік об`єктів (будівельних робіт), які не належать до самочинного будівництва. Зокрема, зазначено, що до самочинного будівництва не належать індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них побудовані до 05 серпня 1992 року. Відповідно до пункту 42 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127, документом, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом індивідуального (садибного) житлового будинку, садового, дачного будинку, господарської (присадибної) будівлі та споруди, прибудови до них, побудованих до 05 серпня 1992 року, є технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна. Відповідно до ч. 1, 3, 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», в редакції на час відкриття спадщини, державна реєстрація прав є обов`язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав. Права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. Право власності на збудоване до набрання чинності зазначеним Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його будівництва, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення. Аналіз зазначених норм законодавства дає підстави дійти висновку про те, що до збудованих до 05 серпня 1992 року житлових будинків, закон не передбачав процедуру введення нерухомого майна в експлуатацію при оформленні права власності, а документом, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом індивідуального (садибного) житлового будинку, садового, дачного будинку, господарської (присадибної) будівлі та споруди, прибудови до них, побудованих до 05 серпня 1992 року, є технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна. Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 13 червня 2012 року у справі № 6-54цс12 та поставі Верховного Суду від 10 жовтня 2018 року у справі № 557/1209/16-ц. Належним документом, що засвідчує факт існування об`єкта нерухомого майна й містить його технічні характеристики, є технічний паспорт на такий об`єкт, виготовлений за результатом його первинної технічної інвентаризації. При розгляді справи встановлено, що нотаріусом відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину з підстав відсутності правовстановлюючих документів на спірне домоволодіння. Відповідно до довідки КП «Новомосковське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради» від 30.05.2023 №240/02-23, право власності на нерухоме майно, розташоване за адресою [ADDRESS] не зареєстровано, технічна документація не виготовлялась. У позовній заяві позивач не зазначає, коли саме та на якій підставі [PERSON] набув право власності на вказаний житловий будинок, не зазначає рік завершення спорудження житлового будинку та господарських споруд. Як вбачається з копії технічного паспорту від 14.07.2014 року, виготовленого на замовлення [PERSON] , житловий будинок побудований у 1955 році, господарські будівлі та споруди у 1960, 1990 та 2014 роках (а.с.15-17). Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, у тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права в установленому законодавством України порядку. Однак у справі відсутні докази набуття такого права померлим батьком позивача, а тому підстав для задоволення позову немає. Право власності на спірний будинок з господарськими будівлями та спорудами за [PERSON] зареєстровано не було, будь-якого документу, що засвідчує виникнення речового права на таке майно за спадкодавцем позивачем також не надано. Технічний паспорт, виготовлений ФОП [PERSON] 14 липня 2014 року, на замовлення [PERSON] , не свідчить про доведеність заявлених позовних вимог, оскільки сам по собі не доводить факту належності спірного домоволодіння спадкодавцю. У частині третій статті 12, частині першій статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). Згідно з частинами першою, другою статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до частини першої статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмет доказування. Таким чином, позивач не довів належними і допустимими доказами набуття у передбаченому законом порядку спадкодавцем права власності на спірне домоволодіння, тому підстави для визнання за позивачем права власності на нерухоме майно відсутні. Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог. Оскільки у\~задоволенні позову\~відмовлено,\~відповідно до\~ч.2\~ст.141\~ЦК України\~судові витрати,\~пов`язані\~з розглядом\~справи,\~покладаються на\~позивача.

Outcome: dismissed