Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-14 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Гусятинського районного суду Тернопільської області з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача: служба у справах дітей Копичинецької міської ради Чортківського району Тернопільської області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів та просить суд позбавити [PERSON] , [INFO] батьківських прав відносно сина - [PERSON] , [INFO] ; стягувати з відповідача на її користь аліменти, на утримання сина - [PERSON] , [INFO] , визначені у розмірі 1/4 частки усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму, для дитини відповідного віку, щомісячно, з моменту звернення до суду та до досягнення дитиною повноліття. В обгрунтування позову посилається на те, що перебуваючи у незареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] у них народився син - [PERSON] , [INFO] . Син проживає разом із нею, вона самостійно займається вихованням та утриманням дитини. Відповідач залишив сім`ю, та протягом останніх п`яти років самоусунувся від виконання батьківських обов`язків відносно дитини, жодного разу не бачив дитини, не цікавиться його фізичним чи духовним розвитком, навчанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідним: харчуванням, медичним доглядом, лікуванням, не спілкується з дитиною, не надає матеріального забезпечення, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, не створює умов для отримання ним освіти, ухиляється від виконання обов`язків по вихованню свого сина. Ухвалою судді від 11.12.2023 відкрито провадження у цивільній справі та прийнято до розгляду позовну заяву, визначено загальний позовний порядок її розгляду, а також дату, час та місце проведення підготовчого засідання. 25.01.2024 ухвалою суду закрито підготовче провадження по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача: служба у справах дітей Копичинецької міської ради Чортківського району Тернопільської області про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів та призначено до судового розгляду по суті. Представник позивачки адвокат Білик Л.С. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю. Представник третьої особи - орган опіки і піклування в особі Служби у справах дітей Копичинецької міської ради Тернопільської області Сирник І.В. в судове засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд справи у відсутності представника третьої особи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився повторно, належним чином повідомлений про призначення справи про позбавлення батьківських прав до судового розгляду відповідно до положень ст.128 ЦПК України, шляхом розміщеного на офіційній веб-сторінці суду повідомлення про виклик відповідача у судове засідання. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, вважає за необхідне проводити заочний розгляд справи відповідно до приписів ст.280 ЦПК України. Суд, заслухавши вступне слово представника позивача, показання свідків, дослідивши докази, подані сторонами та письмові пояснення, викладені в заявах по суті справи, приходить до наступного. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи, батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] , згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 16.06.2009 Відділом реєстрації актів цивільного стану Новокаховського міського управління юстиції Херсонської області.( а.с.11) Згідно довідки №1380 від 25.10.2023, виданої Копичинецькою міською радою Чортківського району Тернопільської області, [PERSON] , [INFO] є внутрішньо переміщеною особою, з 14.09.2023 року проживає без реєстрації за адресою: [ADDRESS] (раніше проживала по [ADDRESS] ) та разом з нею, без реєстрації, проживає син - [PERSON] .(а.с.12) Згідно даних РТГ [PERSON] , [INFO] , на території Копичинецької міської ради не зареєстрований та не проживає, інша інформація про дану особу відсутня, відповідно до довідки №1381 від 25.10.2023 року, виданої Копичинецькою міською радою Чортківського району Тернопільської області.(а.с.13) Як слідує із Акта встановлення факту участі батька у вихованні дитини Копичинецької міської ради Тернопільської області №1379 від 5.10.2023 року, комісією проведено обстеження домогосподарства громадянки [PERSON] , яка є внутрішньо переміщеною особою та з 14.09.2023 року проживає за адресою: [ADDRESS] , в ході обстеження комісія встановила, що на даний час неповнолітній [PERSON] проживає разом зі своєю матір`ю [PERSON] по [ADDRESS] . З [PERSON] було проведено бесіду щодо участі батька у його вихованні та зі слів неповнолітнього з батьком він не бачився і не спілкувався більше 5 років, також місце перебування батька йому не відоме. Комісією опитано сусідів сім`ї [PERSON] , а саме [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] зі слів яких батька дитини [PERSON] вони не бачили.(а.с.14). Допитана в якості свідка [PERSON] суду пояснила, що є донькою позивача [PERSON] . На даний час вони проживають разом з нею та неповнолітнім [PERSON] , як внутрішньо переміщені особи в [ADDRESS] . Колишній цивільний чоловік її матері [PERSON] залишив свою сім`ю ще 5 років тому, не телефонує, не цікавиться життям дитини, нічого не присилає та матеріально не допомагає взагалі. Свідок [PERSON] підтвердила показання свідка [PERSON] . Додатково пояснила, що є сестрою позивача. Їх колишній зять [PERSON] дійсно близько 5 років не спілкується з сином. Вихованням Івана займається [PERSON] . Ще коли вони проживали в м. Нова Каховка між [PERSON] та її цивільним чоловіком [PERSON] погіршилися стосунки. Більше 5 років тому він пішов з сім`ї і з того часу припинив спілкування з сином [PERSON] . Як вбачається із змісту рішення Служби у справах дітей Копичинецької міської ради від 18 січня 2024 року №14, виконавчий комітет вирішив затвердити висновок виконавчого комітету про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно його малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Згідно висновку служби у справах дітей Гусятинської селищної ради виконавчого комітету Копичинецької міської ради, як органу опіки та піклування від 18.01.2024 року №14 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно до його неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , виконавчий комітет, як орган опіки та піклування, вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Як слідує із мотивувальної частини висновку, зі слів неповнолітнього [PERSON] , з батьком він не бачився та не спілкувався більше 5 років. Батько перестав цікавитися життям сина, станом його здоров`я, фізичним розвитком, не займався вихованням, в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання сина не надавав. [PERSON] одна займалась вихованням та матеріальним забезпеченням сина [PERSON] . За час навчання неповнолітнього [PERSON] в академічному ліцеї «Спектр», батько дитини [PERSON] участі у вихованні сина не брав, контакту зі навчальним закладом не підтримував, успішністю сина не цікавився. Із пояснень сусідів, можна зробити висновок, що за час проживання в м.Копичинці Чортківського району Тернопільської області батько дитини [PERSON] до сина [PERSON] не навідувався, вихованням не займався. Відповідно до статті 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї, зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний, моральний розвиток. Ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини є однією з підстав для позбавлення батьківських прав згідно пункту 2 частини 1 статті 164 Сімейного кодексу України. Аналогічні положення містяться в роз`ясненнях Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав". Так, зокрема, пунктом 15 Постанови роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. В абзаці 2 пункту 16 Постанови роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Враховуючи вищевикладене судом встановлено, що відповідач [PERSON] умисно ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо виховання його неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , а саме: не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, його навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на його фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до його внутрішнього світу. Таким чином встановлені судом обставини суд розцінює як свідоме ухилення від виховання дитини відповідачем, а тому позов про позбавлення його батьківських прав є обґрунтованим та підлягає до задоволення. При цьому суд зазначає, що позбавлення батьківських прав не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє особу, яка позбавлена батьківських прав, на спілкування з дитиною і побачення з нею, а також права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Указана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 29.09.2021 у справі № 459/3411/17. Відтак суд доходить висновку, що рішення про позбавлення батьківських прав відповідача відповідає якнайкращим інтересам дитини, не позбавляючи при цьому відповідача можливості за його бажанням піклуватися про дитину. Більше того за правилами ст. 169 СК України позбавлені батьківських прав батьки вправі звернутися до суду з позовом про поновлення батьківських прав за умови зміни своєї поведінки, якщо це буде відповідати інтересам дитини. Згідно приписів ч.ч.2,3 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. При визначенні розміру аліментів суд виходить з такого. Мінімально необхідний рівень матеріального забезпечення дитини відповідного віку встановлений на законодавчому рівні. Частина 2 ст. 182 СК України визначає, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Так, згідно зі ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік» прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років з 01.01.2023 становить 2833 грн. Частиною 1 ст. 183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви (ч. 1 ст. 191 СК України). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Так, у судовому засіданні сторона позивача зазначила, що бажає користуватись правом на отримання від відповідача аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] . Відомості про доходи відповідача суду також не надані. Разом з тим, зважаючи, що і подання даного позову зумовлене у тому числі необхідністю покращення матеріального становища дитини шляхом збільшення розміру соціальної допомоги від держави, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини у розмірі частки заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частина 1 ст. 141 ЦПК України визначає, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч. 6 ст. 141 ЦПК України). Так, при зверненні до суду з даним позовом позивачка не сплачувала судовий збір у сумі 1073,60 грн, за позовну вимогу про позбавлення батьківських прав, на підставі п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», оскільки звільнена від сплати судового збору, що підтверджується пенсійним посвідченням по інвалідності 2 гр. №2925703661 від 28.06.2023 року.(а.с.15) Відтак з урахуванням вказаних норм закону сплачений судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави. Також, приймаючи до уваги, що згідно з вимогами п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 1073,60 грн.

Outcome: approved