Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до Соснівського районного суду м. Черкаси з вказаною заявою. В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , з яким заявник проживала однією сім`єю з 1984 року. [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Ткаченко І.П. про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом. Постановою приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Ткаченко І.П. від 08 червня 2023 року заявнику відмовлено у зв`язку з ненаданням доказів на підтвердження факту постійного проживання заявника зі спадкодавцем однією сім`єю не менше п`яти років до моменту відкриття спадщини. Враховуючи викладене, заявник звернулась до Соснівського районного суду м. Черкаси з вказаною заявою. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 16 серпня 2023 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 04 жовтня 2023 року клопотання представника заявника - адвоката Заінковської В.В. задоволено; залучено до участі в цивільній справі за заявою [PERSON] , заінтересована особа - Черкаська міська рада, про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, перекладача жестової мови та клопотання про допит свідків в судовому засіданні. В судовому засіданні заявник та представник заявника заявлені вимоги підтримали та просили їх задовольнити з викладених в заяві підстав. Представник заінтересованої особи - Черкаської міської ради в судове засідання не з`явився, представник Черкаської міської ради - Кирман В.О. звернувся з заявою про розгляд справи без його участі. В судовому засіданні свідок [PERSON] повідомила, що сім`ю [PERSON] та [PERSON] свідок знає з дитинства; заявник - [PERSON] та [PERSON] завжди проживали однією сімєю, були завжди разом, разом вели господарство, мали спільний побут. В судовому засіданні свідок [PERSON] повідомила, що [PERSON] та [PERSON] були в зареєстрованому шлюбу, який був розірваний, але, [PERSON] та [PERSON] продовжували жити однією сім`єю; повторно шлюб не реєстрували. [PERSON] є вітчимом свідка. [PERSON] та [PERSON] отримували пенсію, оскільки їм було встановлено інвалідність в зв`язку з вадами слуху. Крім того, [PERSON] працювала та отримувала заробітну плату. [PERSON] та [PERSON] вели спільний побут, разом приqмали участь у спільних витратах на сім`ю; разом робили ремонт в квартирі власними силами, нікого не наймали; будівельні матеріали купували і за кошти [PERSON] , і за кошти [PERSON] ; [PERSON] , крім того, брала грошові кошти в кредит на ремонт квартири. [PERSON] та [PERSON] разом здійснювали оплату за комунальні послуги; готували їжу; купували продукти харчування та предмети побуту; вели спільний сімейний бюджет. В судовому засіданні свідок [PERSON] повідомила, що [PERSON] та [PERSON] з 1983 року жили разом однією сім`єю в зареєстрованому шлюбі. Cвідок проживала у них на квартирі. До 2019 року свідок працювала у ВГОІ «Українське товариство глухих» і знала, що [PERSON] та [PERSON] завжди жили разом. Свідкові навіть не було відомо про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] , оскільки вони завжди були разом. У ВГОІ «Українське товариство глухих» одинокі особи перебували на окремому обліку. [PERSON] та [PERSON] на обліку, як одинокі особи, у ВГОІ «Українське товариство глухих» не перебували. Всі завжди вважали їх сім`єю. В судовому засіданні свідок [PERSON] повідомив, що [PERSON] та [PERSON] є сусідами свідка і проживають в сусідній квартирі 37 років поспіль. Свідку відомо, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний, але, вони продовжували жити разом однією сім`єю, завжди були разом; вели спільний побут; разом ходили в магазин ; разом готували їжу; разом відвідували знайомих. Заслухавши заявника, представника заявника, покази свідків, дослідивши матеріали справи, надані учасниками справи докази, дослідивши їх всебічно, повно, об`єктивно, безпосередньо в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Згідно ч.2 ст.19 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження. Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України, в судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб № 00033946913 від 30 листопада 2021 року, 15 листопада 1984 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Черкаси Черкаського міського управління юстиції зареєстрований шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». 12 грудня 1990 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Соснівському району міста Черкаси Черкаського міського управління юстиції шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданого повторно Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), 12 грудня 1990 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний, про що 12 грудня 1990 року складено відповідний актовий запис № 838; після розірвання шлюбу заявнику присвоєно прізвище « [PERSON] ». Згідно свідоцтва про право власності на житло [NUMBER] , виданого Департаментом економіки та розвитку Черкаської міської ради 13 травня 2016 року, квартира за адресою: [ADDRESS] , на праві спільної часткової власності належить: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у мсті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 09 листопада 2021 року, в м. Черкаси, у віці 63 років, [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , місце народження: Україна, Одеська область, Котовський район, с. Н.Кульна; про що 09 листопада 2021 року складений відповідний актовий запис за №3639. Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 67542288 від 30 листопада 2021 року, приватним нотаріусом ЧМНО Ткаченко І.П. заведено спадкову справу № 70/2021, номер у спадковому реєстрі 68750077; спадкодавець [PERSON] . Згідно інформації про реєстрацію місця проживання Департаменту «Центр надання адміністративних послуг» від 06 липня 2023 року, [PERSON] з 15 лютого 1985 року до 03 грудня 2021 року був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Згідно довідки до акту огляду МСЕК серії 10 ААБ № 081145, [PERSON] , [INFO] , встановлено ІІІ групу інвалідності з дитинства по слуху. Згідно довідки до акту огляду МСЕК серії 10 ААБ № 089443, [PERSON] , [INFO] , встановлено ІІІ групу інвалідності з дитинства по слуху. Згідно довідки Черкаської обласної організації УТОГ ВГОІ «Українське товариство глухих» від 19 липня 2023 року за вих. № 42, [PERSON] та [PERSON] перебували на обліку в Черкаській територіальній організації УТОГ, як особи з порушенням слуху, і разом проживали за адресою: [ADDRESS] , були активними членами вказаної організації, разом відвідували організаційні та культмасові заходи. Факт постійного проживання заявника разом з [PERSON] однією сім`єю також підтверджується доданими до заяви спільними [PERSON] з [PERSON] фотографіями за період з 1991 року по 2018 рік. Згідно акту опитування сусідів № 1204 від 01 серпня 2023 року, [PERSON] та [PERSON] проживали разом за адресою: [ADDRESS] , з 1983 року по [INFO]. Згідно акту опитування сусідів №1 від 26 липня 2023 року, складеного [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім`єю за адресою: [ADDRESS] , з 1991 року і до [INFO]. Згідно акту опитування сусідів №2 від 26 липня 2023 року, складеного [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім`єю за адресою: [ADDRESS] , з 1991 року і до [INFO]. В судовому засіданні свідок [PERSON] повідомила, що сім`ю [PERSON] та [PERSON] свідок знає з дитинства; заявник - [PERSON] та [PERSON] завжди проживали однією сімєю, були завжди разом, разом вели господарство, мали спільний побут. В судовому засіданні свідок [PERSON] повідомила, що [PERSON] та [PERSON] були в зареєстрованому шлюбу, який був розірваний, але, [PERSON] та [PERSON] продовжували жити однією сім`єю; повторно шлюб не реєстрували. [PERSON] є вітчимом свідка. [PERSON] та [PERSON] отримували пенсію, оскільки їм було встановлено інвалідність в зв`язку з вадами слуху. Крім того, [PERSON] працювала та отримувала заробітну плату. [PERSON] та [PERSON] вели спільний побут, разом примали участь у спільних витратах на сім`ю; разом робили ремонт в квартирі власними силами, нікого не наймали; будівельні матеріали купували і за кошти [PERSON] , і за кошти [PERSON] ; [PERSON] , крім того, брала грошові кошти в кредит на ремонт квартири. [PERSON] та [PERSON] разом здійснювали оплату за комунальні послуги; готували їжу; купували продукти харчування та предмети побуту; вели спільний сімейний бюджет. В судовому засіданні свідок [PERSON] повідомила, що [PERSON] та [PERSON] з 1983 року жили разом однією сім`єю в зареєстрованому шлюбі. Cвідок проживала у них на квартирі. До 2019 року свідок працювала у ВГОІ «Українське товариство глухих» і знала, що [PERSON] та [PERSON] завжди жили разом. Свідкові навіть не було відомо про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] , оскільки вони завжди були разом. У ВГОІ «Українське товариство глухих» одинокі особи перебували на окремому обліку. [PERSON] та [PERSON] на обліку, як одинокі особи, у ВГОІ «Українське товариство глухих» не перебували. Всі завжди вважали їх сім`єю. В судовому засіданні свідок [PERSON] повідомив, що [PERSON] та [PERSON] є сусідами свідка і проживають в сусідній квартирі 37 років поспіль. Свідку відомо, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний, але, вони продовжували жити разом однією сім`єю, завжди були разом; вели спільний побут; разом ходили в магазин ; разом готували їжу; разом відвідували знайомих. Відповідно до ст.ст. 1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 нього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до абз. 3 п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", «місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст. 29, ч.2 ст. 1221 ЦК України. Згідно ч.1 ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення. Згідно з пп. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем. Постановою приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Ткаченко І.П. від 08 червня 2023 року заявнику відмовлено у зв`язку з ненаданням доказів на підтвердження факту постійного проживання заявника зі спадкодавцем однією сім`єю не менше п`яти років до моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Згідно п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30 травня 2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки. На підставі вищевикладеного, відповідно до ст.ст. 15, 16, 1216-1218, 1221, 1264,1268, 1269 ЦК України та

Outcome: approved