Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-21 00:00:00

Представник - адвокат Мороко Сергія Олеговича, в інтересах [PERSON] , законний представник якої є [PERSON] , [INFO] звернулися до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області із заявою про видачу обмежувального припису. В обґрунтування заяви зазначено, що [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] ), із своєю матір`ю [PERSON] , батьком [PERSON] , сестрою [PERSON] , та дідом [PERSON] , який є заінтересованою особою у справі. Протягом тривалого часу заінтересованою особою створені нестерпні умови для спільного проживання за адресою у Квартирі-1. [PERSON] висловлюється на адресу заявника та інших мешканців нецензурною лайкою, поведінка та висловлювання [PERSON] можуть сприйматись як погроза завдати фізичного болю або в інший спосіб спричинити негараздів для [PERSON] , її матері та сестри. Всі ці дії відбуваються у стані сильного алкогольного сп`яніння [PERSON] оскільки він зловживає спиртними (алкогольними) напоями. Тобто, перебуваючи у стані сп`яніння заінтересована особа застосовує по відношенню до заявника словесні образи, приниження, залякування. Неоднократні факти домашнього насильства з боку [PERSON] відносно малолітньої [PERSON] , негативно впливають на психічне здоров`я останньої. Постановою Шосткинського міськрайонного суду Сумської області винесеною 01 червня 2023 року у справі №589/2307/23 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 170 грн. Постановою Шосткинського міськрайонного суду Сумської області винесеною 20 грудня 2023 року у справі №589/5952/23 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді громадських робіт строком 40 (сорок) годин. Відтак неодноразові, протиправні дії [PERSON] щодо малолітньої [PERSON] негативно впливають на її психічне здоров`я, та свідчать про те, що існує високий рівень вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства. Оскільки існує вірогідність продовження вчинення домашнього насильства, тому заявник просить видати обмежувальний припис відносно кривдника строком на 6 місяців та заборонити [PERSON] : - перебувати в місці спільного проживання (перебування) з [PERSON] у Квартирі-1; - обмежити спілкування в місці спільного проживання (перебування) з [PERSON] у Квартирі-1. Представник - адвокат Мороко С.О. та законний представник [PERSON] в судовому засіданні заяву про видачу обмежувального припису підтримали, в її обґрунтування послалися на обставини зазначені в цій заяві. Додатково законний представник зазначила, що [PERSON] зловживає спиртними напоями, виганяє дітей та її з Квартири-1, створює нестерпні умови для проживання. Дитина живе у страху, не може запросити подруг додому, бо дід завжди п`яний і кричить. [PERSON] несе загрозу для дитини, заважає їй навчатися. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце його проведення повідомлений належним чином. Заяви або клопотання до суду не надав. Суд, заслухавши, представника, законного представника, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 18 листопада 2023 року інспектором ВРПП Шосткинського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області, винесений терміновий заборонний припис стосовно кривдника [PERSON] , [INFO] , серія [NUMBER] , у зв`язку із скоєнням, останнім, 18 листопада 2023 року близько 11 години 00 хвилин домашнього насильства відносно [PERSON] . Заходи термінового заборонного припису стосовно кривдника: зобов`язання залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи; заборона на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи; заборона в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою. Терміновий заборонний припис стосовно кривдника винесений строком на три доби з 16 години 40 хвилин 18 листопада 2023 року та діє до 16 години 40 хвилин 21 листопада 2023 року. (а.с.6) Із свідоцтва про народження, серія [NUMBER] , виданого 11 грудня 2015 року Виконкомом Воронізької селищної ради Шосткинського району Сумської області, вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] , про що 11 грудня 2015 року складено відповідний актовий запис №64, і її батьками є: батько [PERSON] , мати [PERSON] . (а.с.7) Згідно із статтями 12, 13 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно, зокрема, для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб. Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року №3477-IV, визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського Суду як джерело права. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно із усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Справа «Серявін та інші проти України», №4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух. Судом встановлено, що [PERSON] є малолітньою онукою [PERSON] . Відносно [PERSON] 18 листопада 2023 року винесено терміновий заборонний припис стосовно кривдника. Згідно із статтею 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07 грудня 2017 року за №2229-VIII (далі - Закон №2229-VIII) обмежувальним приписом стосовно кривдника є встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Враховуючи положення Закону №2229-VIII, обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи, а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях. Частиною 2 ст. 3 Закону №2229-VIII визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - подружжя, батьки (мати, батько) і дитина (діти), особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти, дід (баба) та онук (онука). Відповідно до ст. 24 Закону №2229-VIII, до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: терміновий заборонний припис стосовно кривдника; обмежувальний припис стосовно кривдника; взяття на профілактичний облік кривдника та проведення з ним профілактичної роботи; направлення кривдника на проходження програми для кривдників. Право звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника мають постраждала особа або її представник (ч. 1 ст. 26 Закону №2229-VIII). Згідно із ч. 2 - 4 ст. 26 Закону №2229-VIII обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи). Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Згідно із ст. 350-6 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» на строк від одного до шести місяців. Відтак в діях [PERSON] щодо [PERSON] , яка є малолітньою, є загроза її психічному здоров`ю. Така поведінка [PERSON] свідчить про те, що життя і здоров`я малолітньої [PERSON] перебуває під постійною загрозою. Враховуючи усі надані заявником докази, з огляду на встановлені судом обставини, суд, приходить до висновку, що наявні обґрунтовані ризики вчинення [PERSON] домашнього насильства психологічного та фізичного характеру щодо малолітньої [PERSON] , тому вважає за необхідне видати обмежувальний припис відносно [PERSON] , тобто заява підлягає задоволенню. Крім того, на виконання вимог частини 2 статті 350-8 ЦПК України, суд вважає необхідним повідомити про видачу обмежувального припису уповноважений підрозділ органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) [PERSON] для взяття особи, стосовно якої видано або продовжено обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також виконавчий орган міської ради за місцем проживання (перебування) [PERSON] . В силу ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави. Згідно із ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання.

Outcome: partial