Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-27 00:00:00

Стислий виклад позиції заявника. 24.01.2024 [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання її матері [PERSON] з [PERSON] однією сім`єю понад п`ять років, по день смерті [PERSON] [INFO] . В обґрунтування заяви посилається на те, що її мати [PERSON] постійно проживала та була зареєстрована по [ADDRESS] , померла [INFO] . З 2010 року разом з нею за вказаною адресою проживав рідний брат матері [PERSON] , за яким остання здійснювала догляд та похоронила його після смерті [INFO] . За життя [PERSON] та її брат [PERSON] успадкували по частці земельної частки (паю), що належала їх матері. В подальшому [PERSON] фактично прийняла спадщину після смерті брата [PERSON] , оскільки станом на день його смерті вони проживали однією сім`єю, за однією адресою понад 5 років, однак не оформила свої спадкові права. Вона, як єдиний спадкоємець [PERSON] позбавлена можливості оформити спадщину на майно успадковане матір`ю після смерті брата [PERSON] , що підтверджується відповідним листом нотаріуса, відповідно до якого їй рекомендовано звернутися до суду. В судовому засіданні заявниця [PERSON] підтримала заяву, просила її задовольнити з підстав, викладених у заяві. Суду пояснила, що її матір [PERSON] проживала в с. Жилинці Шепетівського району Хмельницької області. Рідний брат матері в 90 роках розлучився зі своєю дружиною та поїхав проживати до російської федерації, де проживала ще одна сестра. Там він прожив 11 років та повернувся в Україну в с. Жилинці у батьківську хату. Однак будинок потребував ремонту, дядько хворів онкологією, не мав фізичної можливості його ремонтувати, тому її матір [PERSON] запропонувала брату [PERSON] проживати з нею. Оскільки дядько після розлучення з дружиною не спілкувався з нею та дітьми, то догляд за ним здійснювала матір заявниці, вони жили як одна сім`я, мали взаємні права та обов`язки, вели спільне господарство, спільний бюджет. У 2000 році мати та її брати [PERSON] , [PERSON] оформили спадщину на земельну частку (пай) після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Дядько [PERSON] помер [INFO] , його діти не приїжджали на поховання та повідомили, що не мають наміру спадкувати після його смерті, до нотаріальної контори не зверталися. Матір мала намір оформити спадщину після смерті брата, однак не встигла зібрати усі необхідні документи та померла. Доводи заінтересованих осіб. Представник заінтересованої особи - Шепетівської міської ради Хмельницької області подала заяву про розгляд справи у відсутності представника, при вирішенні справи покладається на розсуд суду. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. 24.01.2024 суд відкрив окреме провадження в справі, призначив її до розгляду на 28.02.2024, запропонував заявниці забезпечити явку свідків у судове засідання, витребував у нотаріальної контори копії спадкових справ після смерті [PERSON] , [PERSON] . Встановлені судом фактичні обставини, з посиланням на докази. Судом встановлено, що мати заявниці [PERSON] постійно проживала та була зареєстрована по [ADDRESS] до дня смерті [INFO] . З 2010 року разом з нею за вказаною адресою проживав рідний брат [PERSON] , за яким остання здійснювала догляд та похоронила його після смерті [INFO] . За життя мати заявниці [PERSON] та її брат [PERSON] успадкували після смерті власної матері [PERSON] за законом по частині земельної частки (паю). [INFO] помер [PERSON] в с. Жилинці Шепетівського району Хмельницької області, де проживав без реєстрації місця проживання. Після його смерті спадкова справа не заводилася. [PERSON] фактично прийняла спадщину після смерті брата [PERSON] , оскільки станом на день його смерті вони проживали однією сім`єю, за однією адресою понад 5 років. Свої спадкові права у встановленому законом порядку не оформила. Заявниця звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, оформила спадкові права на частину майна, що належало матері, однак позбавлена можливості оформити спадщину на майно, що її мати фактично успадкувала після смерті брата [PERSON] , у зв`язку з відсутністю відомостей про зареєстроване місце проживання спадкодавця. Факт спільного проживання матері заявниці [PERSON] із братом [PERSON] з 2010 року і на день його смерті підтверджено в судовому засіданні також показаннями свідків [PERSON] та [PERSON] , які суду показали, що проживають в с. Жилинці Шепетівського району Хмельницької області. Добре знають заявницю, яка після одруження проживає в Івано-Франківській області, знали її матір [PERSON] , яка до дня смерті проживала у с. Жилинці, до досягнення пенсійного віку працювала прибиральницею в місцевій школі. Їм відомо, що разом з матір`ю заявниці проживав рідний брат останньої [PERSON] . Він хворів, тому вона його доглядала до дня смерті. Разом проживали тривалий час, більше п`яти років, займалася його похованням. Чи були у [PERSON] дружина та діти, їм не відомо, оскільки в село до батька не приїздили та не займалися його похованням. Викладені обставини підтверджуються копіями паспорту заявниці, свідоцтва про її народження, витягом з Державного реєстру актів цивільного стану про реєстрацію шлюбу заявниці та зміну прізвища, копіями свідоцтв про смерть [PERSON] , [PERSON] , копіями свідоцтва про право на спадщину, довідкою Плесенського Старостинського округу про спільне проживання [PERSON] та [PERSON] , копіями спадкових справ після смерті [PERSON] та [PERSON] , іншими матеріалами справи. Застосовані норми права. Згідно п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ст.ст. 1218, 1220, 1221, 1223, 1264 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього кодексу. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 1258 ЦК спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1262 ЦК у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 2 ст. 3, ст. 4 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Згідно п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Мотиви та висновки суду. Судом встановлено, що матір заявниці [PERSON] та брат останньої [PERSON] з 2010 року та на час відкриття спадщини - станом на день смерті [PERSON] проживали однією сім`єю за адресою: [ADDRESS] , як рідні брат та сестра, мали взаємні права та обов`язки, вели спільне господарство, мали спільний бюджет. Після смерті [PERSON] спадкова справа не відкривалася, спадкоємців першої черги, які б успадкували майно після його смерті не має. Отже [PERSON] вважається такою, що прийняла спадщину після смерті брата [PERSON] , оскільки не відмовилася від неї у встановленому порядку. Встановлення даного факту має для заявниці юридичне значення, оскільки його встановлення необхідно для прийняття нею спадщини, яку її матір фактично прийняла після смерті брата [PERSON] . Заслухавши пояснення заявниці, свідків, дослідивши безпосередньо в судовому засіданні докази, оцінивши їх у сукупності з точки зору належності, допустимості, достовірності, а також достатності і взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що заяву належить задовольнити, оскільки встановлення даного факту породить для заявника юридичні наслідки та іншого шляху для підтвердження цього факту не існує. Розподіл судових витрат. Відповідно до ч.7 ст.294 ЦПК України судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved