Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-26 00:00:00

\~ \~ \~ \~07.02.2024 року до Київського районного суду м.Полтави надійшла заява [PERSON] про винесення додаткового рішення по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів. В заяві вказувала на те, що 02.02.2024 року рішенням Київського районного суду м.Полтави позов [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів було задоволено частково. Однак, зазначеним судовим рішенням не було вирішено питання інших витрат, пов`язаних з розглядом справи, а саме витрат на професійну правничу допомогу. В судовому засіданні 02.02.2024 року адвокат Ткаченко А.В. зробила заяву, що докази на підтвердження розміру витрат будуть подані до Київського районного суду м.Полтави протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. Окрім цього, на виконання норм цивільно-процесуального права у поданому до Київського районного суду м.Полтави відзиву на позовну заяву про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів, було зазначено, що розрахунок суми судових витрат, які [PERSON] понесла у зв`язку з розглядом справи складаються з витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5\~000,00 грн. Понесені нею витрат підтверджуються квитанціями про сплату, договором про надання правової (правничої) допомоги № Т-06/06/23 від 20.06.2023 року, детальним описом робіт та наданих послуг, актом наданих послуг та виконаних робіт від 06.02.2024 року. У зв`язку з тим, що 02.002.2024 року рішенням суду позовні вимоги [PERSON] були задоволені не в повному обсязі, а на 33%, тому з позивача на користь відповідача підлягають стягненню судові витрати розмір, яких складає 67% від суми понесених витрат, що складає 3\~350 грн. В зв`язку з чим, заяву про винесення додаткового рішення просила задовольнити в повному обсязі. \~ \~ \~ \~В судове засідання [PERSON] та її адвокат Ткаченко А.В. не з`явилися, попередньо надали клопотання про розгляд справи за їх відсутності, заяву підтримують в повному обсязі, просять задовольнити. \~ \~ \~ \~ [PERSON] в судовому засіданні, щодо заяви про винесення додаткового рішення заперечував в повному обсязі та просив відмовити. \~ \~ \~ \~За наявності у справі достатніх доказів, суд приходить до висновку про розгляд справи за відсутності відповідача [PERSON] та адвоката Ткаченко А.В. Згідно з п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. \~ \~ \~ \~Суд, заслухавши відповідача [PERSON] , дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що в провадженні Київського районного суду м.Полтави перебувала цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів. 02.02.2024 року рішенням суду позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] , [INFO] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі частини всіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто з [PERSON] , [INFO] на користь держави судовий збір в розмірі 1073 грн. 60 коп. В задоволенні інших позовних вимог відмовлено. Також судом встановлено, що відповідачу [PERSON] правову допомогу надавала адвокат Ткаченко А.В., що підтверджується договором про надання правової (правничої) допомоги № Т-06/06/23 від 20.06.2023 року. Відповідно до ч.1 ст.\~133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частиною 1 ст.137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно ч.2 вищевказаної статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно до ч.2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в задоволенні позову на позивача, у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до частини другої статті 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. При визначенні суми відшкодування понесених особою витрат на професійну правничу допомогу, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру, виходячи із конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Вказані критерії застосовує Європейський Суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява № 19336/04), зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). При вирішенні питання, щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного. Як вбачається з матеріалів справи, судом було відмовлено в частині позовних вимог щодо визначення місця проживання [PERSON] , [INFO] з батьком [PERSON] . Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд виходив з того, що дитині [PERSON] , [INFO] , на час розгляду справи по суті виповнилось 14 років, він є неповнолітньою дитиною, місце проживання визначається ним самим, і він вирішив проживати з батьком. А тому, фактично, на час розгляду справи, потреба у вирішенні питання щодо визначення місця проживання [PERSON] , [INFO] відпала. Отже, в судовому засіданні вирішувалося питання лише щодо стягнення аліментів. Виходячи з цього, можна з робити висновок, що судом позовні вимоги було задоволено в повному обсязі. Крім того, при вирішення питання, щодо ухвалення додаткового рішення, суд звертає увагу на те, що позивач [PERSON] має незначні доходи, на його утриманні перебуває син [PERSON] , а також те, що він сплачує аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] . На підставі вище викладеного, приходжу до висновку, що в задоволенні заяви [PERSON] про винесення додаткового рішення по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів слід відмовити. \~ \~ \~ \~

Outcome: dismissed