Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-12 00:00:00

Позивач звернувся до Орджонікідзевського міського суду із позовною заявою до відповідача про позбавлення батьківських прав. Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідач свідомо ухиляється від виховання дитини [PERSON] , [INFO] . Її життям та здоров`ям не цікавиться, участі у вихованні та розвитку не бере, що є підставою для позбавлення останнього батьківських прав. В судове засідання позивач та її представник не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, надали заяви, згідно яких просять задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та розглянути справу за їхньої відсутності, проти винесення заочного рішення по справі не заперечують. Повноважний представник Адміністрації Шевченківського району Управління - служби у справах дітей в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив, відзив не надав. Відповідно до ст.280 ЦПК України суд ухвалює по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до наступного висновку. Як встановлено в судовому засіданні, 16.05.2014р. між сторонами укладено шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану PC Солонянського районного управління юстиції у Дніпропетровської області, актовий запис №44. У шлюбі народилася дитина, [PERSON] [INFO] . 03 травня 2019 року Рішенням Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області шлюб розірвано. 26 жовтня 2020 року Рішенням Бабушкінського районного суду м Дніпропетровська Ухвалено рішення щодо стягнення з відповідача аліментів. Згідно розрахунку державного виконавця сума боргу зі сплати аліментів станом на 30.05.2023р. становить 122014, 50 грн, 50 коп. Дитина [PERSON] зареєстрована та проживає разом із позивачем [PERSON] за адресою [ADDRESS] . та знаходиться на повному утриманні матері. Відповідно акту обстеження від 08.06.2023р: умови проживання задовільні, батько дитини - [PERSON] [INFO] вихованням дитини не займається, з дитиною не проживає тривалий час. [PERSON] працює у Комунальному закладі освіти № СЗШ № 21» з 01 вересня року на посаді - оператор комп`ютерного набору. Як вказує позивач, відповідач злісно ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не сплачує аліментів, жодної матеріальної допомоги не надає, з дитиною ніяких стосунків не підтримує, не спілкується, не виявляє уваги, турботи, доля дитини його не цікавить. Дитина не отримує від батька подарунків на свята. Відповідач не займається вихованням дитини, не цікавиться її життям, не має наміру бачитись з дитиною, не цікавиться її станом здоров`я та навчанням. Відповідач свідомо нехтує своїми обов`язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення відповідача до своїх батьківських обов`язків. Крім того, відповідач неодноразово притягувався до адміністративної та кримінальної відповідальності. Підтвердженням цього є інформація, що міститься на сайті державної судової системи. Також, як вбачається із висновку адміністрації Шевченківського району Дніпровської міської ради як органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно дитини [PERSON] , [INFO] , адміністрація Шевченківського району Дніпровської міської ради як орган опіки та піклування дійшла висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно дитини [PERSON] , [INFO] . Нормами Сімейного кодексу України встановлено, що кожний із батьків зобов`язаний піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, проявляти у відношенні неї батьківське піклування, зобов`язаний виховувати та утримувати дитину до її повноліття. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Відповідно до ч.2 ст.150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ч.2 ст.141 СК України, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею (ч.2 ст.157 СК України). Згідно ч.4 ст.155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, установленої законом. Батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. У відповідності до п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно із ст.165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. У відповідності до п.16 Постанови Пленуму ВСУ №3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав", ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно із ст.3 "Конвенції про права дитини", прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 р. (набрала чинності для України 27 вересня 1991 р.), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Частина 2 статті 171 СК України визначає, що дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. На підставі викладеного, зважаючи на те, що відповідач свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками та ухиляється від виховання дитини, суд приходить до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його дитини [PERSON] , [INFO] , отже вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення. Згідно з п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Outcome: approved