Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-13 00:00:00

23.09.2022 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська звернулась [PERSON] (представник позивача адвокат Кадникова Л.Г.) із позовною заявою до Комунального закладу «База спеціального Медичного постачання» Дніпропетровської обласної ради» (далі КЗ «База спеціального Медичного постачання» ДОР», КЗ «БСМП» ДОР», відповідач) про скасування наказів, стягнення коштів та моральної шкоди, в якій позивач, з урахуванням її зміненої редакції від 25.01.2023 року та ухвали суду від 06.03.2023 року про її прийняття до розгляду, просить суд: - скасувати наказ №247 від 15.08.2022 року про винесення догани [PERSON] ; - скасувати наказ №338 від 17.10.2022 року про винесення догани [PERSON] ; - стягнути з Комунального закладу «База спеціального Медичного постачання» Дніпропетровської обласної ради» на користь [PERSON] : - щомісячну премію за 6 (шість) місяців на загальну суму 91832,00 грн; - премію до Дня Незалежності України на підставі наказу №262 від 25.08.2022 року в сумі 7264,00 грн; - виплату в сумі 5000,00 грн окремо за липень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2022 року та січень 2023 року за роботу в програмі Є-дата, загальна сума невиплати по вказаній роботі складає за шість місяців 30000,00 грн; - премію за підсумками роботи за 2022 рік в сумі 33950,00 грн; - премію за грудень 2022 року в сумі 14000,00 грн; - премію за січень 2023 року в сумі 7264,00 грн; - загальна сума премій до стягнення становить 191574,00 грн; - стягнути з Комунального закладу «База спеціального Медичного постачання» Дніпропетровської обласної ради» на користь [PERSON] спричинену моральну шкоду в сумі 30000,00 грн; - стягнути з Комунального закладу «База спеціального Медичного постачання» Дніпропетровської обласної ради» на користь [PERSON] понесені витрати на правову допомогу за попереднім розрахунком в загальній сумі 20457,00 грн та витрати на сплату судового збору. І. Стислий виклад позиції учасників справи. В обґрунтування своїх позовних вимог, з урахуванням їх зміненої редакції від 25.01.2023 року та ухвали суду від 06.03.2023 року про їх прийняття до розгляду, письмових пояснень від 01.02.2023 року та від 03.03.2023 року, як відповіді на відзив, позивач зазначила, що вона не погоджується з винесеними відносно неї наказами про оголошення їй доган. Так, позивач зазначила, що вона не відмовлялась від ознайомлення з наказом №246 від 11.08.2022 року, а складений акт №3 про те, що їй як головному бухгалтеру нібито було запропоновано відрядження в м. Кам`янське терміном на один день для прийому об`єкта нерухомого майна в оперативне управління, а вона відмовилась від відрядження, не відповідає дійсності. Позивачу ніхто, ані керівник підприємства, ані будь-хто з членів комісії, не доводив про те, що їй було виписано посвідчення про відрядження на 15.08.2022 року для її проїзду до м.\~Кам`янське для огляду та прийому об`єкту нерухомого майна. Такого посвідчення про відрядження не існувало та не існує. Крім того, 15.08.2022 року ніхто зі співробітників не збирався їхати у відрядження у м. Кам`янське. В журналі обліку відряджень по КЗ «БСМП» ДОР» повинен реєструватися бланк відрядження та його реєстрація, працівник відділу кадрів реєструє в цьому журналі з дозволу головного бухгалтера відрядження та бланк посвідчення, а після відрядження авансовий звіт та посвідчення на відрядження головному бухгалтеру здається головному бухгалтеру для складання звітності та оплати відрядження. Але на позивача не було ані виписки, ані авансового звіту. Позивач зазначила, що відповідно до наказу №246 від 11.08.2022 року «Про створення комісії по прийому нерухомого майна», з трьох осіб, яким видане посвідчення на відрядження на 16.09.2022 року, тільки один [PERSON] інженер з охорони праці був призначений до складу комісії для прийому об`єкта нерухомого майна у м.\~Кам`янське, а інші особи [PERSON] секретар та [PERSON] водій не входили до складу комісії. При таких обставинах позивач стверджує, що ні стара комісія, ні нова комісія не приїздили до об`єкта нерухомого майна, не відбулось будь-яких дій відносно огляду та прийому об`єкта нерухомого майна. Тоді позивач не зрозуміла, за що їй була винесена догана наказом від 15.08.2022 року №247, та вказаний наказ позивач вважає безпідставним, таким, що підлягає скасуванню. З приводу наказу №338 від 17.10.2022 року, то позивач зазначила, що відповідно до довідки №15 від 05.10.2022 року, відповідальною особою за нарахування заробітної плати (премій, інших заохочувальних виплат) була заступник головного бухгалтера [PERSON] . При цьому відповідно до відповіді Департаменту охорони здоров`я Дніпропетровської обласної військової адміністрації від 07.11.2022 року за №8769/0/29/22, вхідний №414 від 10.11.2022 року, до компетенції департаменту не належить вирішення питання щодо проведення професійної атестації з метою можливості зайняття посади головного бухгалтера КЗ «База спеціального медичного постачання» ДОР». Тому позивач вважає, що всі звинувачення про її професійні якості висунуті керівником закладу безпідставно. Також позивач вважає, що керівник підприємства виявляв до неї упереджене ставлення та казав їй, що він все одно її звільнить, незважаючи ні на які події та судові рішення. Позивач посилається на те, що протягом тривалого часу вона не отримує премії та виплати за роботу в програмі Є-дата, зазнала моральної шкоди внаслідок душевних переживань, принижень, стресу, втратила психологічну рівновагу, витрачає безцінний час, щоб відновити свої порушені права. Спричинену їй моральну шкоду позивач оцінює у розмірі 30000,00 грн. З-поміж іншого позивач вказала, що вона планує понести витрати на правничу допомогу за попереднім розрахунком 20457,00 грн. Тому позивач звернулась до суду з позовом про скасування наказів про оголошення їй догани, стягнення грошових коштів за невиплачені премії та заохочувальні виплати та у відшкодування моральної шкоди, просить суд його задовольнити у повному обсязі. 03.02.2023 року та 15.03.2023 року представник відповідача [PERSON] подала до суду відзив на позовну заяву, з урахуванням її зміненої редакції, та заперечення, додаткові письмові пояснення, в яких зазначила, що накази про оголошення доган позивачу були прийняті на законних підставах. Так, відповідно до Правил внутрішнього трудового розпорядку, Положення «Про бухгалтерську службу КЗ «База спеціального Медичного постачання» ДОР», Посадової інструкції головного бухгалтера, саме на позивача покладається обов`язок по здійсненню планування та організації бухгалтерського обліку господарсько-фінансової діяльності закладу та контролю за економним використанням матеріальних, трудових та фінансових ресурсів, збереження власності закладу. Крім того, головний бухгалтер організовує облік майна господарських операцій, товарно-матеріальних цінностей та грошових засобів. Відповідно до наказу від 15.08.2022 року №247, догану позивачу було винесено за невиконання розпорядження директора закладу в період воєнного стану, відмову в прийнятті участі в комісії для прийняття об`єкту нерухомого майна в оперативне управління закладу, а не за неприйняття об`єкту нерухомого майна в оперативне управління. З приводу відрядження працівників закладу в м. Кам`янське 15.09.2022 року, то відповідач вважає, що даний факт не має жодного відношення до розгляду справи. Позивачу вже вдруге через місяць 15.09.2022 року як головному бухгалтеру було запропоновано відрядження в м. Кам`янське на один день для прийому об`єкта нерухомого майна в оперативне управління на підставі рішення Дніпропетровської обласної ради №206-12/VIII від 28.07.2022 року, однак позивач відмовилась від відрядження. Про це складений акт №3 від 15.09.2022 року, але цей акт не має жодного відношення до розгляду справи, бо був складений вже після винесення догани позивачу. При цьому, за твердженнями відповідача, акт №3 від 15.09.2022 року був прийнятий на законних підставах та доводить той факт, що позивач після отримання догани за відмову у прийнятті участі в комісії для прийняття об`єктів нерухомого майна в оперативне управління закладу, знову відмовилась виконувати розпорядження директора закладу. Посилання позивача на п.\~8.4 Положення «Про бухгалтерську службу КЗ «База спеціального Медичного постачання» ДОР», на думку відповідача, є безпідставними, бо позивач не отримувала безпосередньо за чеками та іншими документами готівкові кошти і товарно-матеріальні цінності, а була включена до складу комісії по прийому нерухомого майна в м.\~Кам`янське в оперативне управління. За твердженнями представника відповідача, щодо п. 4.3 Посадової інструкції головного бухгалтера, то п. 4.3 оцінка роботи проводиться директором бази та Головним управління охорони здоров`я Дніпропетровської обласної держадміністрації за підсумками роботи за квартал, півріччя, рік вважати пунктом 4.4 посадової інструкції. Описка в посадовій інструкції є технічною помилкою, вона не впливає на правильність та функціональні обов`язки позивача. Крім того, з 01.11.2022 року діє нова посадова інструкція, з якою позивач ознайомлена 01.11.2022 року. З Правилами внутрішнього трудового розпорядку позивач була ознайомлена 18.11.2021 року, про що свідчить її особистий підпис. За поясненнями представника відповідача з приводу наказу №338 від 17.10.2022 року, головний бухгалтер закладу повинна інформувати в письмовій формі директора закладу про неправомірність наказу про преміювання, однак позивач цього не зробила, що призвело до неправомірного використання бюджетних коштів. Неналежне виконання позивачем своїх посадових обов`язків призвело до непередбачених виплат та премій робітникам закладу. Позивач по виходу з лікарняного перевірила нарахування заробітної плати та нарахування одноразових премій працівникам закладу у серпні 2022 року, премій до професійного свята «День бухгалтера» та «День Незалежності України», однак не здійснила контроль за економним використанням матеріальних та фінансових ресурсів, не здійснила погодження документів, пов`язаних з витрачанням фонду заробітної плати, встановленням посадових окладів, надбавок, доплат, так як відповідно до посадової інструкції головного бухгалтера та Положення про бухгалтерську службу закладу, це входить до обов`язків головного бухгалтера закладу. Позивач відмовилась надати протоколи засідань комісій управління Державної казначейської служби України у Центральному районі м. Дніпра з оцінки виконання головним бухгалтером [PERSON] своїх повноважень після 2017 року. На період дії воєнного стану введенні обмеження на проведення атестації на професійну придатність головних бухгалтерів, тому директор КЗ «БСМП» ДОР» звернувся до Департаменту охорони здоров`я Дніпропетровської обласної військової адміністрації з питанням про призначення атестаційної комісії для проведення професійної атестації на можливість зайняття посади головного бухгалтера комунального закладу. Оскільки вона неналежним чином виконує свої посадові обов`язки, досягла критичного пенсійного віку (71 рік), не має повної вищої освіти, відповідного професійного спрямування за освітньо-кваліфікаційним рівнем магістра, що негативно впливає на роботу всієї бухгалтерії комунального закладу. Департамент охорони здоров`я Дніпропетровської обласної військової адміністрації розглянув лист директора закладу та повідомив, що до компетенції департаменту це питання не належить. Позивач була ознайомлена з наказом №338 від 17.10.2022 року, відповідно до ст. 149 КЗпП України, при ознайомленні з наказом отримала його копію. З приводу позовних вимог про стягнення грошових коштів з виплати премій, інших заохочувальних виплат, моральної шкоди, представник відповідача зазначила, що такі вимоги є безпідставними, бо відповідно до ч. 3 ст. 151 КЗпП України, протягом дії дисциплінарного стягнення заходи заохочення до працівника не застосовуються. При цьому проведеною перевіркою головним фахівцем контрольно-ревізійного відділу при Департаменті охорони здоров`я облдержадміністрації Белинською Т.Є. було встановлено, що нарахування та виплата одноразової премії працівникам закладу у серпні 2022 року на загальну суму 156204,00 грн, а саме: премії до «Дня Незалежності України» (наказ від 25.08.2022 року №262) на суму 120551,00 грн є незаконною та не передбачена Положенням про преміювання (довідка №15 від 05.10.2022 року). Крім того, виплати за роботу в програмі Є-дата головному бухгалтеру закладу не передбачені, ані Положенням про преміювання, ані колективним договором закладу. Виплату відшкодування моральної шкоди відповідач вважає недоведеною, бо не встановлено наявності вини відповідача у спричиненні позивачу моральної шкоди. Також представник відповідача вважає недоведеними вимоги позивача про стягнення витрат на правничу допомогу, бо нею не надано квитанцій, платіжного доручення чи іншого розрахункового документа на підтвердження сплати адвокату гонорару за надання правової допомоги. З огляду на викладене, представник відповідача просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог. У заяві від 14.02.2024 року про долучення додаткових доказів представник відповідача [PERSON] додатково зазначила, що у зв`язку із систематичним порушенням головним бухгалтером [PERSON] Правил внутрішнього трудового розпорядку, Посадової інструкції, згідно з наказами №247 від 15.08.2022 року, №338 від 17.10.2022 року, №356 від 01.11.2022 року «Про оголошення догани», головний бухгалтер [PERSON] систематично не виконувала своїх обов`язків та притягувалась до дисциплінарної відповідальності, проте застосовані заходи дисциплінарного заходу не дали позитивних наслідків і працівник знову вчинила дисциплінарний проступок. Це призвело до її звільнення наказом №23 від 26.01.2023 року «Про звільнення головного бухгалтера [PERSON] », преміювання за періоди: серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2022 року та січень 2023 року [PERSON] , як показники виконання своїх обов`язків, не здійснювалось (окрім серпня 2022 року у розмірі 7264,00 грн до свята «День Бухгалтера» за відпрацьовані минулі роки), що підтверджується розрахунковими листами за 2022/2023 роки. Невиконання прямих обов`язків головним бухгалтером [PERSON] випливає, зокрема, з її освіти, яка не відповідає кваліфікаційним вимогам до посади (п. 6.1 Посадової інструкції головного бухгалтера, з якою позивач ознайомлена 01.11.2022 року). Згідно з дипломом, серії [NUMBER] , виданим 28.06.1980 року Дніпропетровським фінансовим технікумом, [PERSON] має середню спеціальну освіту. Відповідно до норм чинного законодавства, технікуми готують молодших спеціалістів, згідно з Законом України «Про освіту» від 23.05.1991 року №1060-ХІІ та Законом України «Про вищу освіту» від 05.03.2002 року №2984-ІІІ. Однак, відповідно до п. 11 Загальних положень Довідника кваліфікаційних характеристик професій працівників (Випуск 1 «Професії працівників, що є загальними для всіх видів економічної діяльності»), затвердженого наказом Мінпраці та соцполітики від 29.12.2004 року №336, особи, які не мають відповідної освіти або стажу роботи, установлених кваліфікаційними вимогами, але мають достатній практичний досвід та успішно виконують у повному обсязі покладені на них завдання та обов`язки, можуть бути, як виняток, залишені на займаній посаді. Під час судового розгляду справи по суті спору позивач та її представник підтримали позовні вимоги у повному обсязі та просили суд їх задовольнити, підстави звернення до суду з позовом пояснили суду таким чином, як про це вказано вище. Позивач пояснила, що вона працювала на підприємстві відповідача з 2006 року на посаді головного бухгалтера. Спірні події відбулись 12.08.2022 року щодо прийняття до експлуатації споруд та будівель у м. Кам`янське. Раніше вони з керівником завжди радились з будь-яких питань, будівля була в занедбаному стані та позивач хотіла рекомендувати директору порядок прийняття будівлі до експлуатації, щоб потім не було проблем з НАБУ та заведена кримінальна справа. Як зазначила позивач, 15.08.2022 року вона нервувала та їй повідомили, що відносно неї винесуть дві догани та звільнять. Проте вона як головний бухгалтер бажала завжди радитись з директором з фінансової сторони. Вона написала пояснювальну 15.08.2022 року на вимогу директора, та 15.08.2022 року, 17.10.2022 року отримала дві догани. При цьому 26.01.2023 року її було звільнено. Позивач завжди сумлінно виконувала всі вимоги та завдання з фінансової сторони як головний бухгалтер, не бажала порушувати фінансову дисципліну. Тому, на думку позивача, все так і сталося. Копій наказів про догани позивач не отримувала, проте ознайомилась з ними, акти вона не бачила, їй ніхто нічого не сказав. Також позивач пояснила, що вона дізналась про те, що комісія їде до Кам`янського у відрядження у листопаді 2022 року, акт №3 їй попався випадково та вона не знала про відрядження, її підписів на посвідченні на відрядження немає. Позивач не отримувала від керівника ані усних розпоряджень, ані письмових розпоряджень, з наказом про відрядження вона не була ознайомлена. Інший бухгалтер [PERSON] написала скаргу до департаменту, щоб розглянули питання відносно її преміювання та за результатами розгляду її скарги провели фінансову перевірку діяльності заступника головного бухгалтера [PERSON] , про що є акт КРУ (контрольно-ревізійне управління) довідка. На той час позивач перебувала на лікарняному. В оскаржуваному наказі №338 від 17.10.2022 року підставою для оголошення їй догани стало те, що позивач не має відповідної освіти та має пройти атестацію. Проте акт КРУ складений був відносно [PERSON] , проте наказом від 26.01.2023 року звільнили позивача. За твердженнями позивача, вона виконувала належним чином свої посадові обов`язки, виконувала роботу в програмі Є-дата. Представник позивача у судовому засіданні пояснила, що представник відповідача [PERSON] стала працювати на підприємстві відповідача з листопада 2022 року та з цього часу стали з`являтися певні документи. Відносно позивача було винесено дві догани оскаржуваними наказами від 15.08.2022 року №247 та від 17.10.2022 року №338. Так, з приводу оскаржуваного наказу про догану №247 представник позивача вказала, що позивач, у свою чергу, не відмовилась ознайомлюватися з наказом комісії про прийом нерухомого майна та ознайомилась з ним тільки 12.08.2022 року, а 11.08.2022 року наказу не було. З наказом №246 позивач ознайомилась 12.08.2022 року у п`ятницю, а по п`ятницях керівника підприємства завжди немає на робочому місці та позивач не могла з ним поспілкуватися. Тоді позивач написала пояснювальну записку. 15.08.2022 року на жодного члена комісії не було виписано посвідчення для відрядження. Також представник позивача наголосила на тому, що на час виникнення спору існувала інша посадова інструкція головного бухгалтера, а описка відображена в новій посадовій інструкції головного бухгалтера. Відповідно до акта №3 про відрядження, у відрядження не поїхала позивач, проте у відрядження не поїхало ще три особи, та про відрядження особу повідомляють заздалегідь. Натомість позивач не відмовлялась їхати у відрядження, бо про це їй стало відомо пізніше. З приводу другого наказу про догану №338 представник позивача пояснила, що КРУ провело перевірку та встановило, що фінансові порушення були допущені заступником головного бухгалтера [PERSON] , а не позивачем. Відповідно до акту КРУ, наказом №338 було передбачено доплату за складність та напруженість у роботі, перелік посад вказаний в колективному договорі. При цьому наказ про преміювання працівників був скасований не КРУ, а самим директором наказом від 22.08.2022 року, та в акті КРУ не вказано, що [PERSON] є винною у винесенні цих наказів. Клопотання про доплати було 25.01.2022 року, а скасоване було тільки 22.08.2022 року. Невідповідність освіти не може бути підставою для оголошення працівнику догани. Відповідачем не був встановлений факт того, що позивач не відповідає займаній посаді головного бухгалтера. До часу звільнення не було атестації стосовно головного бухгалтера [PERSON] . Твердження представника відповідача [PERSON] з приводу притягнення позивача до адміністративної відповідальності представник позивача вважає необґрунтованими та нічим не підтвердженими, та в оскаржуваних наказах керівник закладу не посилався на будь-які постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Також представник позивача вказала, що позивач до дня звільнення мала отримувати всі премії та виплати, в тому числі виплату за роботу в програмі Є-дата. Оскільки ці виплати передбачені колективним договором за додаткову роботу. Протягом часу роботи у відповідача позивач виявила себе як старанний працівник, мала багато підлеглих, отримувачів товару, працювала із контрагентами комунального закладу, укладала контракти на мільйони гривень по всій Дніпропетровській області, у закладу було багато постачальників, позивачу довіряли і коло спілкування з нею було великим. У спірний період ніхто на підприємстві не міг з нею спілкуватися під страхом звільнення. У позивача є онуки, діти, які за неї переживали, бо після спірних подій у позивача підвищувався тиск, вона втратила психологічну рівновагу, відчувала тиск на роботі з боку відповідача. Тому позивач оцінила завдану їй моральну шкоду у розмірі 30000,00 грн. При цьому позивач понесла витрати на правничу допомогу у розмірі 48983,00 грн. Представник відповідача [PERSON] під час судового розгляду справи по суті спору заперечувала проти задоволення позовних вимог та просила суд відмовити у їх задоволенні, пояснивши підстави своїх заперечень таким чином, як про це вказано у заявах по суті справи та у додаткових поясненнях. Представник відповідача [PERSON] пояснила, що на вимогу позивача їй було надано копії оскаржуваних наказів, про що позивач писала заяви. Позивач не писала директору доповідну записку, а тільки намагалась усно пояснити, що будівлю не можна прийняти в експлуатацію. Позивач знала про створення комісії, але з наказом не ознайомилась, про що складено акт про відмову від ознайомлення з ним. Пояснювальною запискою від 15.08.2022 року позивач запропонувала внести зміни до наказу про створення комісії про перевірку та виїзду на місце огляду об`єкта. Директор прийняв рішення про вирішення питання про прийняття об`єкта до експлуатації. З наказом №247 від 15.08.2022 року позивач була ознайомлена, проте відмовилась підписувати його та ставити дату ознайомлення. Позивачу була оголошена догана за те, що вона не виконала розпорядження директора про виїзд на місце розташування об`єкта для вирішення питання про прийняття об`єкта в експлуатацію. Відповідно до п. 4.3 Внутрішнього трудового розпорядку, оцінка роботи проводиться директором. Також за поясненнями представника відповідача, в акті КРУ, викладеному в довідці, вказано, що на позивача як на головного бухгалтера покладений обов`язок по контролю за витрачанням коштів заробітної плати, по перевірці нарахування заробітної плати. Тиск на позивача не здійснювався, ніхто нікого не залякував, всі з позивачем спілкувались нормально. 15.09.2022 року члени комісії виїхали на об`єкт, коли позивач відмовилась. Про це складено акт неможливості прийняти об`єкт та його не зареєстрував державний реєстратор. Позивач не написала з цього приводу доповідну записку на ім`я керівника закладу, а якби написала, то їй не було б оголошено про догану. Також представник відповідача зазначила, що позивач не написала доповідної записки на ім`я керівника закладу щодо порушень, допущених її заступником [PERSON] . Представник відповідача [PERSON] також заперечувала проти задоволення позовних вимог та просила суд відмовити у їх задоволенні, зазначивши, зокрема, те, що позивач неодноразово притягалась до адміністративної відповідальності за систематичні порушення, допущені у роботі, про що є постанови по справам про адміністративні правопорушення. ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 30.09.2022 року було залишено без руху позовну заяву та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви. 18.10.2022 року позивач усунула недоліки позовної заяви та надала суду виправлену редакцію позовної заяви, докази сплати судового збору у розмірі 1984,80 грн. Ухвалою суду від 19.10.2022 року було відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. 10.11.2022 року представник позивача подала до суду заяву про збільшення позовних вимог та 07.12.2022 року клопотання про витребування доказів до заяви про збільшення позовних вимог. 09.12.2022 року представник відповідача подавала відзив на позов. Ухвалою суду із занесенням до протоколу судового засідання від 21.12.2022 року було прийнято до розгляду заяву про збільшення позовних вимог від 10.11.2022 року. 22.12.2022 року представник позивача подала до суду відповідь на відзив та клопотання про витребування доказів. 04.01.2023 року представник відповідача подала до суду заяви із запереченнями проти задоволення клопотання представника позивача про витребування доказів та копії наказів №№322, 345/ПР, 377, акт приймання-передачі об`єкта нерухомого майна, заперечення по суті спору як відзив щодо заяви про збільшення позовних вимог. 25.01.2023 року представник позивача подала до суду відповідь на відзив та додаткову заяву про збільшення позовних вимог. Ухвалою суду із занесенням до протоколу судового засідання від 03.02.2023 року було прийнято відмову представника позивача від клопотань про витребування доказів. Ухвалою суду із занесенням до протоколу судового засідання від 03.02.2023 року було прийнято відмову представника позивача від заяви про збільшення позовних вимог від 10.11.2022 року. Ухвалою суду від 03.02.2023 року було залишено без руху змінену редакцію позовної заяви від 25.01.2023 року, якою збільшені позовні вимоги, в цивільній справі за позовом [PERSON] до Комунального закладу «База спеціального Медичного постачання» Дніпропетровської обласної ради про скасування наказу, стягнення коштів та моральної шкоди, та встановлено позивачу п`ятиденний строк\~для усунення недоліків зміненої редакції позовної заяви з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху, визначені недоліки зміненої редакції позовної заяви від 25.01.2023 року, якою збільшені позовні вимоги, позивачу постановлено усунути шляхом надання суду: оригіналу квитанції про доплату судового збору у розмірі 231,74 грн. Ухвалою суду від 06.03.2023 року було прийнято до розгляду змінену редакцію позовної заяви від 25.01.2023 року в цивільній справі за позовом [PERSON] до Комунального закладу «База спеціального Медичного постачання» Дніпропетровської обласної ради про скасування наказів, стягнення коштів та моральної шкоди. Ухвалою суду від 06.03.2023 року було задоволено клопотання представника відповідача про виклик свідків в цивільній справі та викликано в судове засідання для допиту в якості свідків: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Ухвалою суду від 10.04.2023 року було відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача про витребування доказів в цивільній справі. У судове засідання 14.02.2024 року з`явились всі учасники справи. Під час судового розгляду справи суд заслухав усні пояснення учасників справи по суті спору, дослідив письмові докази, що містяться в матеріалах справи, заслухав заключні позиції учасників справи. У судовому засіданні 14.02.2024 року судом було проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази. Судом встановлено, що у період з 13.03.2006 року по 26.01.2023 року позивач [PERSON] працювала головним бухгалтером КЗ «БСМП» ДОР», що підтверджується копіями трудової книжки позивача від 08.01.1972 року та наказу від 26.01.2023 року №23 «Про звільнення головного бухгалтера [PERSON] », відповідно до якого позивача було звільнено 26.01.2023 року із займаної посади за грубе порушення трудових обов`язків, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 41 КЗпП України. Відповідно до витягу з рішення Дніпропетровської обласної ради «Про деякі питання управління майном, що належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Дніпропетровської області» від 28.07.2022 року №206-12/VIII, обласна рада вирішила, передати майно, що належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Дніпропетровської області: об`єкти нерухомого майна з господарського відання обласного комунального підприємства «Фармація», розташованого за адресою: м. Кам`янське, вул. В`ячеслава Чорновола (25 будівля аптеки, будівлі складу, гаражі) в оперативне управління КЗ «БСМП» ДОР». Відповідно до наказу «Про створення комісії по прийому нерухомого майна» від 11.08.2022 року №246, директор КЗ «БСМП» ДОР» Постолов Ю. наказав, прийняти об`єкти нерухомого майна з господарського відання обласного комунального підприємства «Фармація», розташованого за адресою: м. Кам`янське, вул. В`ячеслава Чорновола (25 будівля аптеки, будівлі складу, гаражі) в оперативне управління КЗ «БСМП» ДОР»; створити комісію по КЗ «БСМП» ДОР» у складі: голова комісії: директор КЗ «БСМП» ДОР» Постолов Ю., заступник голови комісії: головний бухгалтер Биценко Н.Д.; члени комісії: бухгалтери КЗ «БСМП» ДОР» [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до акта КЗ «БСМП» ДОР» №1 від 11.08.2022 року, інспектор з кадрів Абраменкова В.Л. у присутності секретаря Мунтян Т.Е. склали акт про те, що головному бухгалтеру [PERSON] було запропоновано ознайомитись з наказом №246 від 11.08.2022 року та поставити свій підпис про ознайомлення. Відповідно до наказу «Про оголошення догани головному бухгалтеру» від 15.08.2022 року №247, у зв`язку з неодноразовим невиконанням розпорядження директора КЗ «БСМП» ДОР» Постолова Ю.М., в період воєнного стану, а також відмова від участі в комісії на виконання рішення Дніпропетровської обласної ради №206-12/VIII від 28.07.2022 року, було оголошено догану [PERSON] , головному бухгалтеру закладу, за порушення розділу 3 Правил внутрішнього трудового розпорядку, п. 4.3 розділу 4 посадової інструкції; підстава: акт про відмову про ознайомлення з наказом №246 від 11.08.2022 року, пояснювальна записка [PERSON] . За змістом пояснювальної записки від 15.08.2022 року, [PERSON] зазначила, зокрема, що будинки і споруди є товарно-матеріальними цінностями, які оприбутковуються та відображаються у балансі та звітності. Тому вона вважала, що потрібно переглянути наказ і внести зміни до наказу. Відповідно до акта КЗ «БСМП» ДОР» №2 від 15.08.2022 року, інспектор з кадрів Абраменкова В.Л. у присутності секретаря Мунтян Т.Е. склали акт про те, що головному бухгалтеру [PERSON] було запропоновано ознайомитись з наказом №247 від 15.08.2022 року та поставити свій підпис про ознайомлення. [PERSON] відмовилась поставити свій підпис про ознайомлення. Відповідно до наказу КЗ «БСМП» ДОР» від 22.08.2022 року №258 «Про скасування виплат за складність та напруженість у роботі», у зв`язку зі зменшенням об`єму роботи, директор КЗ «БСМП» ДОР» Постолов Ю. наказав скасувати виплату за складність та напруженість у роботі з 01.08.2022 року бухгалтерам [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до наказу директора КЗ «БСМП» ДОР» від 13.09.2022 року №300 «Про зміни в складі комісії по прийому нерухомого майна», внесені зміни до наказу №246 від 11.08.2022 року, склад комісії: голова комісії: директор КЗ «БСМП» ДОР» Постолов Ю.М, заступник голови комісії: головний бухгалтер Биценко Н.Д., члени комісії: економіст [PERSON] , бухгалтери [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до акта КЗ «БСМП» ДОР» №3 від 15.09.2022 року, економіст [PERSON] у присутності заступника головного бухгалтера [PERSON] , економіста [PERSON] , бухгалтера [PERSON] склали акт про те, що головному бухгалтеру [PERSON] було запропоновано відрядження в м. Кам`янське 15.09.2022 року, терміном на один день для прийому об`єкта нерухомого майна в оперативне управління на підставі рішення Дніпропетровської обласної ради №206-12/VIII від 28.07.2022 року (наказ №246 від 11.08.2022 року, із змінами згідно з наказом №300 від 13.09.2022 року), [PERSON] відмовилась від відрядження. Відповідно до наказу директора КЗ «БСМП» ДОР» від 17.10.2022 року «Про оголошення догани головному бухгалтеру» №338, у зв`язку з невиконанням посадової інструкції, Положення про бухгалтерський, облік закладу головним бухгалтером, а також за повну відсутність контролю за економним використанням матеріальних, трудових і фінансових ресурсів, пов`язаних з використанням фонду заробітної плати, а також на підставі довідки КРУ за №15 від 05.10.2022 року, головному бухгалтеру закладу [PERSON] було оголошено догану; додаток: пояснювальна записка головного бухгалтера, резолюція директора; так як [PERSON] не відповідає кваліфікаційним вимогам (а саме повна вища освіта магістр, спеціаліст), які є обов`язковими для головного бухгалтера обласного закладу, ініціювати створення атестаційної комісії за участю бухгалтерії, планово-економічного відділу Департаменту охорони здоров`я Дніпропетровської обласної військової адміністрації та управління бухгалтерського обліку, фінансів та моніторингу діяльності Дніпропетровської обласної ради, для вирішення питання відповідності кваліфікаційним вимогам для зайняття посади головного бухгалтера КЗ «БСМП» ДОР» [PERSON] . Із вказаним наказом позивач ознайомилась 19.10.2022 року, про що є її підпис. Відповідно до пояснювальної записки [PERSON] та доповідної записки від 10.10.2022 року, [PERSON] , зокрема, пояснила, що премія за серпень місяць 2022 року нараховувалась, коли вона перебувала на лікарняному з 23.08.2022 року по 29.08.2022 року. Заробітна плата і премія була зареєстрована 29.08.2022 року у Казначействі. Заступник головного бухгалтера [PERSON] нараховувала премії із дозволу директора. За резолюцією директора [PERSON] на зворотному аркуші доповідної записки [PERSON] від 10.10.2022 року, головний бухгалтер повинен інформувати директора про неправомірність наказу про преміювання, що призвело до неправильного використання бюджетних коштів. Відповідно до довідки від 05.10.2022 року №15 перевірки питань, викладених у зверненні [PERSON] та [PERSON] від 06.09.2022 року, стосовно неправомірних дій керівництва КЗ «БСМП» ДОР», яке зареєстроване в департаменті охорони здоров`я Дніпропетровської обласної військової адміністрації 06.09.2022 року №Є-1756/0/220-22, складеної головним фахівцем контрольно-ревізійного відділу при департаменті охорони здоров`я облдержадміністрації [PERSON] за підписами директора КЗ «БСМП» ДОР» Постолова Ю.М. та головного бухгалтера КЗ «БСМП» ДОР» Биценко Н.Д., в ході перевірки встановлено нарахування та виплата одноразових премій працівникам закладу у серпні 2022 року на загальну суму 156204,00 грн, а саме: премії до професійного свята «День бухгалтера» на суму 35653,00 грн та День Незалежності України на суму 120551,00 грн; бухгалтер [PERSON] отримала премію до Дня бухгалтера у сумі 4195,00 грн, бухгалтер [PERSON] отримала премію у сумі 3898,00 грн; до Дня Незалежності України бухгалтери [PERSON] та [PERSON] премію не отримували. Виплати вищевказаних премій працівникам закладу не передбачені Положенням про преміювання. Згідно з функціональними обов`язками, визначеними посадовою інструкцією, відповідальною особою за нарахування заробітної плати (премій, інших заохочувальних виплат), була заступник головного бухгалтера [PERSON] . Відповідно до розділу 3 Правил внутрішнього трудового розпорядку, прийнятого зборами трудового колективу КЗ «БСМП» ДОР», протокол №1 від 18.11.2021 року, вказані основні зобов`язання працівників КЗ «БСМП» ДОР», зокрема, працівники КЗ «БСМП» ДОР» зобов`язані суворо дотримуватися дисципліни, якісно та сумлінно виконувати свої посадові обов`язки та розпорядження директора закладу. З Правилами внутрішнього трудового розпорядку позивач як головний бухгалтер ознайомилась 18.11.2021 року. Відповідно до пунктів 2.6, 4.3 розділу 4 Посадової інструкції головного бухгалтера [PERSON] від 18.03.2010 року, головний бухгалтер забезпечує суворе дотримання касової і розрахункової дисципліни, витрат, отриманих у заснуваннях банків засобів по призначенню, що здійснює порядок зберігання бухгалтерських документів і бухгалтерського архіву (п.2.6). Несе відповідальність як за помилкові дії, так і за бездіяльність та неприйняття необхідних рішень; оцінка роботи проводиться директором бази та Головним управління охорони здоров`я Дніпропетровської обласної держадміністрації за підсумками роботи за квартал, півріччя, рік (п.4.3). На момент виникнення спірних правовідносин правонаступником Головного управління охорони здоров`я Дніпропетровської обласної держадміністрації є Департамент охорони здоров`я Дніпропетровської обласної військової адміністрації. З посадовою інструкцією [PERSON] була ознайомлена 18.03.2010 року. 01.11.2022 року була затверджена нова редакція Посадової інструкції головного бухгалтера [PERSON] , з якою вона ознайомилась 01.11.2022 року. Відповідно до пунктів 8.1, 8.2, 8.6, 8.7, 8.8 Положення «Про бухгалтерську службу КЗ «БСМП» ДОР», головний бухгалтер: погоджує документи, пов`язані з витрачанням фонду заробітної плати, встановленням посадових окладів, надбавок, доплат; узгоджує посадові інструкції працівникам бухгалтерської служби та матеріально відповідальним особам на складах; у разі тимчасової відсутності головного бухгалтера (відрядження, відпустки, тимчасової втрати працездатності тощо) виконання його обов`язків покладаються на заступника головного бухгалтера; за відпрацьований рік Казначейством проводиться оцінка виконання головним бухгалтером своїх повноважень відповідно до порядку, затвердженого Мінфіном; у разі невиконання або неналежного виконання покладених на нього повноважень несе відповідальність, згідно із законом. Відповідно до умов пунктів 3.10, 3.11 колективного договору між роботодавцем та трудовим колективом КЗ «БСМП» ДОР» від 18.02.2022 року, схваленого на зборах трудового колективу 04.02.2022 року, протокол №2, працівникам, які водночас із основною роботою додатково виконують роботу за іншою професією або обов`язки тимчасово відсутнього працівника, за розширену зону обслуговування, за ведення військового мобілізаційного обліку встановлювати доплати до посадового окладу за основною посадою, згідно із Законом України «Про оплату праці» в розмірі до 50% посадового окладу; надавати працівникам матеріальну допомогу на оздоровлення в розмірі посадового окладу при виході в чергову відпустку. Відповідно до Положення про преміювання працівників КЗ «БСМП» ДОР», відповідно до п. 3 ст. 247 КЗпП України виплата премії працівникам здійснюються згідно з наказом директора на підставі спільного рішення директора та постанови тарифікаційної комісії. В разі притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності, винесення йому догани протягом дії догани (до 1 року або її скасування) заохочення у вигляді премії до нього не застосовується на підставі ст. 151 КЗпП України. На спростування факту роботи позивача в єдиному веб-порталі Є-дата представник відповідача надала суду копії: наказів від 12.06.2017 року та від 29.06.2017 року №139, доповідну Биценко Н.Д. від 14.06.2017 року. У свою чергу, позивач на підтвердження факту роботи в програмі Є-дата надала суду роздруківки із сайту єдиного веб-порталу Є-дата за період з 02.03.2018 року по 20.01.2023 року. Відповідно до пояснень заступника головного бухгалтера КЗ «БСМП» ДОР» Ольховік Т.Б. від 06.03.2023 року, згідно з колективним договором, а саме положенням про преміювання, не передбачено виплата премії за роботу в програмі Є-дата. Факт нарахування та виплати премій та заохочувальних доплат працівникам КЗ «БСМП» ДОР» при наявності економії заробітної плати підтверджується копіями: наказів від 25.01.2022 року №18, від 11.08.2022 року №244/Пр, від 25.08.2022 року №262, від 27.09.2022 року №322, від 27.10.2022 року №345/пр, від 28.11.2022 року №377, від 25.08.2022 року №261, від 26.12.2022 року №398, від 26.12.2022 року №397. На підтвердження факту відсутності оформлення на позивача документів про відрядження та відсутності позивача у складі комісії вона надала суду копію журналу обліку відряджень по ОКЗ «База спецмедпостачання», в якому вказано, зокрема, що 16.09.2022 року у відрядження були направлені: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Це також підтверджується копією наказу від 15.09.2022 року №302 «Про відрядження» та актом від 16.09.2022 року «Про виїзд на об`єкт нерухомого майна, розташованого за адресою: [ADDRESS] ». Відповідно до листа від 07.11.2022 року Департаменту охорони здоров`я Дніпропетровської обласної військової адміністрації, до компетенції департаменту охорони здоров`я облдержадміністрації не належить вирішення питання щодо проведення професійної атестації з метою можливості зайняття посади головного бухгалтера КЗ «БСМП» ДОР». Відповідно до копії диплома, серії [NUMBER] , від 28.06.1980 року, виданого Дніпропетровським фінансовим технікумом, [PERSON] було присвоєно кваліфікацію бухгалтера-фінансиста. Відповідно до розрахункового листа за 2022 рік та відповідно до наказів КЗ «БСМП» ДОР», у період з серпня 2022 року по січень 2023 року позивач не отримувала премій та заохочувальних виплат, її посадовий місячний оклад складає 7264,00 грн. На підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу у загальному розмірі 48983,00 грн позивач надала суду копії: договору про надання правничої допомоги від 22.09.2022 року разом з додатками, акти приймання-передачі наданих послуг, квитанції. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] , [INFO] , показала, що вона працює на посаді економіста в КЗ «БСМП» ДОР» та перебувала у трудових відносинах з позивачем, вони разом працювали. Керівник підприємства надав розпорядження їхати на огляд приміщення, проте [PERSON] відмовилась їхати, на підставі чого їй була оголошена догана. Так, керівником закладу була створена комісія та визначений її склад, до якого входила і позивач. З огляду на це, [PERSON] було запропоновано поїхати, але вона відмовилась, тому було складено акт про відмову позивача їхати на огляд приміщення. Директор не здійснював на свідка тиск щодо заборони спілкуватися з [PERSON] . Після відмови [PERSON] їхати на огляд приміщення склали наказ та змінили склад комісії. Після виїзду на об`єкт комісією було встановлено, що приміщення перебуває в неналежному стані, про що складено відповідний акт. Головний бухгалтер як керівник мала бути у комісії, але вона відмовилась. На час складання акта про відмову [PERSON] у виїзді на об`єкт свідок була секретарем керівництва. [PERSON] не ходила до керівництва та зазначила, що вона не бажає їхати. Свідок доповіла керівнику, що [PERSON] бажає змінити склад комісії, але керівник сказав, що склад комісії вже є. Економістом свідок стала у 2023 році, а акти складала як секретар. Свідок як секретар запропонувала [PERSON] поїхати у відрядження на 15.09.2022 року. Проте [PERSON] відмовилась їхати 15.09.2022 року у відрядження, тому наступного дня 16.09.2022 року поїхали свідок та інженер. До складу нової комісії входила свідок, інженер та водій, керівник направив їх на нове відрядження. Пакет документів на відрядження свідок отримала. Акт про відмову [PERSON] їхати у відрядження складався у приймальній у присутності осіб, які були присутні у приймальній, за відсутності [PERSON] , інші особи чули про це, але не були присутніми при цьому. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] , [INFO] , показав, що він перебував з [PERSON] у трудових відносинах. [PERSON] не виконала розпорядження директора щодо питання про прийняття майна в оперативне управління у м.\~Кам`янське. Комісією були виявлені руїни приміщення, про що складено акт. Свідок чув, що [PERSON] відмовилась виконувати розпорядження директора, не погоджувалась з рішенням ДОР та з директором. Свідок вважає, що є наказ директора та його треба виконувати, він виконав наказ директора про відрядження. Проте свідок не пам`ятає як [PERSON] відмовилась виконувати розпорядження директора. Свідок входив до складу комісії з прийняття майна, був направлений на відрядження 15.09.2022 року разом з [PERSON] та [PERSON] . Керівнику закладу він особисто та [PERSON] доклали про поїздку. Акт він не складав, але ознайомився з ним, поставив підпис. Свідок показав, що під час відрядження на об`єкт він був старшим та проводив фотографування. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] , [INFO] , показала, що вона перебувала з [PERSON] у трудових відносинах як заступник головного бухгалтера, та коли [PERSON] перебувала на лікарняному, то виконувала посадові обов`язки головного бухгалтера. [PERSON] зобов`язана була повідомити керівника про помилку у нарахуванні премії, але не повідомила. Керівником підприємства було винесено наказ №338. Свідок також показала, що їй відомо про те, що був наказ щодо виїзду на об`єкт та [PERSON] не погодилась з ним. [PERSON] як головний бухгалтер не виконала свій обов`язок щодо визначення преміювання. З цього приводу департаментом була проведена перевірка за скаргою та виявлено неправомірну виплату, проте не було проведено фінансової перевірки. Спірні правовідносини між сторонами виникли з приводу про скасування наказів про оголошення доган, стягнення премій та інших заохочувальних виплат, моральної шкоди. ІV. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. З приводу позовних вимог про скасування наказів №247 від 15.08.2022 року та №338 від 17.10.2022 року про оголошення доган [PERSON] , суд зазначає таке. Відповідно до положень ст. 139 Кодексу законів про працю України (далі КЗпП України), працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимоги нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. Відповідно до положень ст. 140 КЗпП України, трудова дисципліна на підприємствах, в установах, організаціях забезпечується створенням необхідних організаційних та економічних умов для нормальної високопродуктивної роботи, свідомим ставленням до праці, методами переконання, виховання, а також заохоченням за сумлінну працю. У трудових колективах створюється обстановка нетерпимості до порушень трудової дисципліни, суворої товариської вимогливості до працівників, які несумлінно виконують трудові обов`язки. Щодо окремих несумлінних працівників застосовуються в необхідних випадках заходи дисциплінарного і громадського впливу. Згідно з ч. 1 ст. 147 КЗпП України, за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано такий захід стягнення як, зокрема, догана. Відповідно до ч. 1 ст. 148 КЗпП України, дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення. Ознакою порушення трудової дисципліни є наявність проступку в діях або бездіяльності працівника. Дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків. Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку. Саме на роботодавцеві лежить обов`язок надати докази фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати всі обставини, за яких вчинено проступок. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності в обов`язковому порядку має бути встановлена вина як одна із важливих ознак порушення трудової дисципліни. За відсутності вини працівник не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності. Відповідно до положень ст. 149 КЗпП України, до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Також постановою Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 року №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» визначено, що при розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни судам необхідно з`ясувати, в чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями\~147-149 КЗпП України\~правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок тощо. У наказі про накладення дисциплінарного стягнення обов`язково має бути зазначено, в чому полягає порушення трудової дисципліни, тобто має бути вказівка на фактичні обставини, які послужили підставою для застосування заходу дисциплінарного стягнення. Наказ про накладення дисциплінарного стягнення повинен обов`язково містити нормативне посилання, тобто роботодавець повинен зазначити назву, статтю, її частину, абзац, пункт, підпункт нормативно правового акту чи акту локального нормотворення, на підставі якого працівник притягується до дисциплінарної відповідальності. Виконання всіх цих вимог є безумовною запорукою правильного та законного оформлення прийнятого роботодавцем рішення, що одночасно виступає гарантією дотримання трудових прав працівників. Аналіз викладених вище норм вказує, що під час вирішення питання про притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності на роботодавцеві лежить обов`язок щодо визначення: в чому конкретно проявилося порушення працівником трудової дисципліні з додержанням власником або уповноваженим ним органом передбачених статтями 147-149 КЗпП України правил і порядку застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок, зазначення фактичних обставин вчинення дисциплінарного проступку. Для накладення дисциплінарного стягнення необхідна наявність сукупності таких умов: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку. Невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин умисно або з необережності. Аналогічні правові висновки були зроблені Верховним Судом в постанові від 20.07.2020 року, справа №554/9493/17, провадження №61-38286св18, які враховуються судом, з огляду на положення ч. 4 ст. 263 ЦПК України. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У ході судового розгляду справи судом було встановлено, що оскаржувані накази не містять посилання на те, в чому саме полягає порушення трудової дисципліни [PERSON] , тобто відсутня вказівка на фактичні обставини, які стали підставою для застосування такого заходу дисциплінарного стягнення як оголошення їй догани. Відповідач не довів належними та допустимими доказами наявність вини позивача у невиконанні чи неналежному виконанні своїх трудових обов`язків, скоєне без поважних причин умисно або з необережності. Так, зокрема, наказ №247 містить загальне посилання на розділ 3 Правил внутрішнього трудового розпорядку та п.4.3 розділу 4 Посадової інструкції, а у наказі №338 вказано лише про невідповідність позивача кваліфікаційним вимогам та необхідність ініціювання атестаційної комісії для вирішення питання про відповідність позивача займаній посаді головного бухгалтера. Водночас у п. 4.3 розділу 4 Посадової інструкції головного бухгалтера вказано про те, що оцінка роботи позивача проводиться директором та Головним управлінням охорони здоров`я Дніпропетровської облдержадміністрації (наразі Департамент охорони здоров`я Дніпропетровської обласної військової адміністрації) за підсумками роботи за квартал, півріччя, рік. Відповідач не надав суду належних доказів на підтвердження того, що оцінка роботи позивача, відповідно до наказу №247, була проведена з дотриманням вказаного порядку. Тим більше, що в наказі №247 не вказано, яке саме розпорядження відмовилась виконувати позивач або не виконала таке. Суд відхиляє як безпідставні посилання відповідача на наявність технічної помилки, допущеної в посадовій інструкції, бо на момент притягнення позивача до дисциплінарної відповідності за наказом №247 діяла редакція посадової інструкції від 18.03.2010 року, та будь-яких виправлень до неї не вносилось станом на 15.08.2022 року. Також суд бере до уваги те, що відповідач не врахував всіх фактичних обставин, що виникли навколо вирішення питання про направлення позивача у складі комісії у відрядження, нарахування премій у період перебування позивача на лікарняному, коли відповідальною особою за нарахування заробітної плати (премій, інших заохочувальних виплат) була заступник головного бухгалтера [PERSON] , не довів суду належними та допустимими доказами факт направлення позивача у відрядження на об`єкт нерухомого майна, від участі в якому вона би відмовилась. Тим більше, що показаннями свідків було доведено те, що вони тільки чули та їм відомо, що позивач відмовилась від участі у відрядженні, проте не були свідками цієї події. Хоча акт про відмову позивача від відрядження відповідачем був складений. Відповідач не вказав у наказі №338, який зв`язок мають події щодо відрядження комісії на об`єкт нерухомого майна у період 15.09.2022 року 16.09.2022 року та висновки директора закладу про невідповідність позивача займаній посаді, відповідно до наказу №338. Тому суд вважає безпідставним оголошення відповідачем догани щодо невідповідності позивача займаній посаді за відсутності належних доказів. Тим більше, що за поясненнями представника відповідача з посиланнями на лист департаменту, атестація позивача, відповідно до наказу №338, не проводилась, з огляду на обмеження, встановлені на час воєнного стану. Проте, незважаючи на це, відповідач оголосив позивачу догану за її невідповідність займаній посаді, не дотримавшись встановленого порядку атестації на відповідність займаній посаді головного бухгалтера закладу та без відповідної оцінки департаменту за підсумками її роботи. Суд враховує і те, що станом на момент виникнення спірних правовідносин у 2022 році позивач тривалий час працювала на посаді головного бухгалтера, а саме з 2006 року, з урахуванням вже наявної у неї освіти за кваліфікацією «бухгалтер-економіст» та отримувала позитивні результати її атестації, зокрема у 2017 році, що підтверджується витягом з протоколу №2 засідання комісії з оцінки виконання головним бухгалтером установи своїх повноважень управління Державної казначейської служби України у Центральному районі м. Дніпра від 28.04.2017 року. Тобто у ході судового розгляду справи судом не було встановлено наявності всіх складових дисциплінарного проступку для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності. Відповідно до ч. 1, ч. 5, ч. 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1, ч. 2, ч. 3 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що оскаржувані накази про оголошення позивачу доган є протиправними та підлягають скасуванню. З приводу позовних вимог про стягнення грошових коштів за виплачені премії, інші заохочувальні виплати, моральної шкоди, суд зазначає таке. Відповідно до положень ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування\~ моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Якщо інше не встановлено законом,\~ моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування\~ моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала\~ моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до положень ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом. Так, до загальних умов цивільно-правової відповідальності відносяться: 1) протиправний характер поведінки (дій чи бездіяльності) особи, на яку передбачається покласти відповідальність (чи настання інших спеціально передбачених законом або договором обставин); 2) наявність у потерпілої особи шкоди або збитків; 3) причинний зв`язок між протиправною поведінкою порушника і наступними шкідливими наслідками; 4) вина правопорушника. Сукупність перерахованих умов, за загальним правилом необхідних для покладання цивільно-правової відповідальності на конкретну особу, називається складом цивільного правопорушення. Відсутність хоча б одного із зазначених умов відповідальності, як правило, виключає її застосування. Встановлення даних умов здійснюється саме у зазначеній черговості, оскільки відсутність одного з попередніх умов позбавляє сенсу встановлення інших (наступних) умов. Аналогічні правові висновки викладені в постанові Верховного Суду України від 09.08.2017 року, справа №908/2138/16, за якою для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, за відсутності хоча б одного із цих елементів цивільна відповідальність не настає. Відповідно до\~положень ст. 151 КЗпП України, якщо протягом року з дня накладення дисциплінарного стягнення працівника не буде піддано новому дисциплінарному стягненню, то він вважається таким, що не мав дисциплінарного стягнення. Якщо працівник не допустив нового порушення трудової дисципліни і до того ж проявив себе як сумлінний працівник, то стягнення може бути зняте до закінчення одного року. Протягом строку дії дисциплінарного стягнення заходи заохочення до працівника не застосовуються. Відповідно до положень ст. 237-1 КЗпП України, відшкодування роботодавцем моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 247 КЗпП України, виборний орган первинної профспілкової організації на підприємстві, в установі, організації, зокрема, разом з роботодавцем вирішує питання оплати праці працівників, форм і систем оплати праці, розцінок, тарифних сіток, схем посадових окладів, умов запровадження та розмірів надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних виплат. Згідно з частинами 1, 2 ст. 15 Закону України «Про оплату праці», форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною, галузевими (міжгалузевими) і територіальними угодами. У разі, коли колективний договір на підприємстві не укладено, роботодавець зобов`язаний погодити ці питання з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником), що представляє інтереси більшості працівників, а у разі його відсутності - з іншим уповноваженим на представництво органом. Конкретні розміри тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок робітникам, посадових окладів службовцям, а також надбавок, доплат, премій і винагород встановлюються з урахуванням вимог, передбачених частиною першою цієї статті. Аналогічні за змістом положення також закріплені у ст. 97 КЗпП України. Суд, вирішуючи позовні вимоги щодо стягнення з відповідача спірних сум премій, доплат, враховує те, що позбавлення позивача премій та доплат за спірний період було пов`язано саме з її притягненням до дисциплінарної відповідальності, оскільки в обґрунтування прийнятого рішення відповідач посилається на статті\~147,\~151 КЗпП України. Тим більше, що до серпня 2022 року позивач отримувала премії та всі належні їй виплати у повному обсязі, що підтверджується копіями наказів директора. Суд бере до уваги те, що відповідач не вказав конкретні норми положення про преміювання, відповідно до яких позивач була позбавлена права на їх виплату. Хоча у розділі ІІ цього нормативного документу, передбачена можливість позбавлення працівника премії у випадку притягнення його до дисциплінарної відповідальності. Про це зазначала і представник відповідача у судовому засіданні. Тому позбавлення позивача премій і доплат за спірний період було пов`язано саме з притягненням її до дисциплінарної відповідальності у виді оголошення доган наказами №247 та №338, а не з іншими обставинами. Зокрема, з висновком КРУ, викладеним у довідці від 05.10.2022 року відносно працівників [PERSON] та [PERSON] . Тим більше, що довідка від 05.10.2022 року була складена фахівцем КРУ на перевірку скарг інших працівників закладу, а не позивача. Тому висновки, викладені в довідці від 05.10.2022 року, не беруться судом до уваги. Згідно з усталеною судовою практикою, при вирішені спорів про виплату премій, винагороди за підсумками роботи за рік чи за вислугу років, надбавок i доплат, необхідно виходити з нормативно-правових актів, якими визначено умови та розмір цих виплат. Працівники, на яких поширюються зазначені нормативно-правові акти, можуть бути позбавлені таких виплат (або розмір останніх може бути зменшено) лише у випадках i за умов, передбачених цими актами. З мотивів відсутності коштів, у проведенні вказаних виплат може бути відмовлено в тому разі, коли вони обумовлені в зазначених актах наявністю певних коштів чи фінансування (постанова ВС від 09.09.2019 року, справа № 174/780/16-ц). Аналіз викладеного вище вказує, що позовні вимоги про стягнення з відповідача спірних грошових сум є похідними від основних позовних вимог про скасування оскаржуваних наказів про оголошення позивачу доган. Суд, враховуючи встановлення протиправності їх винесення та їх скасування, дійшов висновку, що позивач має право на виплату їй премій та заохочувальних виплат за спірний період, відповідно до умов колективного договору. Проте зі змісту наказів про преміювання працівників закладу, які отримували премії та доплати у спірний період, видно, що їх розмір було розраховано відповідачем при наявності економії фонду заробітної плати. Так, зокрема, кожному працівнику був визначений певний розмір премій та заохочувальних виплат, з урахуванням розміру їх посадового окладу та економії фонду заробітної плати, розмір цих премій, виплат у кожного працівника є різним. Суд відхиляє як безпідставні посилання позивача на розмір окладу її заступника, яка отримувала премії та виплати у спірний період, оскільки це не стосується суті спору та застосування методу аналогії в такому випадку є помилковим. Позивачем не наведено порядку нарахування та розрахунку щомісячних премій та виплат, доплат за роботу в програмі Є-дата, премій за підсумками роботи за 2022 рік, за грудень 2022 року, за січень 2023 року, виходячи з розміру її посадового окладу та економії фонду заробітної плати, не доведені належними та допустимими доказами позовні вимоги про стягнення з відповідача щомісячних премій та виплат за липень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2022 року та січень 2023 року, за роботу в програмі Є-дата за шість місяців на суму 30000,00 грн, премій за підсумками роботи за 2022 рік в сумі 33950,00 грн, за грудень 2022 року в сумі 14000,00 грн, за січень 2023 року в сумі 7264,00 грн. Водночас зі змісту наказу директора КЗ «БСМП» ДОР» від 25.08.2022 року «Про преміювання працівників до свята День Незалежності України» №262 видно, що грошова премія працівникам закладу, присвячена Дню Незалежності України, була нарахована іншим працівникам в розмірах одного посадового окладу, при наявності економії фонду заробітної плати. Так, відповідно до розрахункового листа за 2022 рік, розмір посадового окладу головного бухгалтера [PERSON] становить 7264,00 грн. Тому позовна вимога про стягнення з відповідача премії до Дня Незалежності України на підставі наказу №262 від 25.08.2022 року в розмірі посадового окладу 7264,00 грн є обґрунтованою та підлягає задоволенню, оскільки за відсутності дисциплінарного стягнення така премія їй би була виплачена, як і іншим працівникам, та така виплата не була скасована. Також суд вважає недоведеними позовні вимоги про стягнення з відповідача моральної шкоди у розмірі 30000,00 грн, оскільки позивач не довела належними та допустимими доказами наявності у неї шкоди або збитків внаслідок дій відповідача щодо оголошення їй доган, а відшкодування роботодавцем моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Тому розглядувані позовні вимоги підлягають задоволенню в частині стягнення з відповідача на користь позивача премії до Дня Незалежності України на підставі наказу «Про преміювання працівників до свята День Незалежності України» №262 від 25.08.2022 року у розмірі 7264,00 грн, а у задоволенні іншої їх частини слід відмовити. З приводу вирішення питання про розподіл судових витрат, суд зазначає таке. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати , зокрема, на професійну правничу допомогу. Відповідно до положень частин 1 - 6 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до частин 2, 3, 4, 8 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються , інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Відповідно до\~ст. 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», договір про надання правової допомоги це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Аналіз викладених вище положень чинного законодавства України визначає, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо, а договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності. Відповідно до\~ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються: складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Тобто, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суд виходить зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами\~ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». Суд бере до уваги те, що для вирішення питання про відшкодування витрат на правничу допомогу від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою (постанова Верховного Суду від 02.10.2019 року, справа № 815/1479/18, додаткова постанова Верховного Суду від 05.09.2019 року, справа № 826/841/17, додаткова постанова Верховного Суду від 06.03.2019 року, справа №\~922/1163/18). З урахуванням положень ч. 4 ст. 263 ЦПК України, суд бере до уваги вказані правові висновки Верховного Суду, при вирішенні питання про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу. Крім того, суд зазначає, що відповідно до\~ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. У справі «East/West Alliance Limited» проти України» Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10 % від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі «Ботацці проти Італії» (Bottazzi v. Italy), заява № 34884/97, п. 30). Угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також чи була їх сума обґрунтованою (рішення щодо справедливої сатисфакції у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece)). Згідно з ст. 1, ч. 1 ст. 3, ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VI, судовий збір це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів і включається до складу судових витрат. Суд зазначає, що порядок повернення судового збору регламентований, зокрема ст.\~7 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №\~3674-VI та\~Порядком повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 року №\~787. Відповідно до положень ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі, зокрема, зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. Відповідно до п. 5, п. 10 Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 року № 787, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.09.2013 року за № 650/24182, повернення судового збору (крім помилково зарахованого) здійснюється за судовим рішенням, яке набрало законної сили. Заява та подання або копія судового рішення, засвідчена належним чином, подаються до відповідного головного управління Казначейства за місцем зарахування платежу до бюджету, Казначейства. Суд, вирішуючи питання про розподіл судових витрат пропорційно задоволеній частині позовних вимог, відповідно до ст. 141 ЦПК України, дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача сплаченого судового збору у загальному розмірі 1065,04 грн: 7264,00 грн х 2215,75 : 221574,00 грн = 72,64 грн (за майнові позовні вимоги); 992,40 грн + 72,64 грн = 1065,04 грн (992,40 грн за позовні вимоги немайнового характеру та 72,64 грн за позовні вимоги майнового характеру). Також, як видно з наданих письмових доказів, на підтвердження понесених позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу у загальному розмірі 48983,00 грн, їй була надана професійна правнича допомога адвокатом Кадниковою Л.Г. При цьому позивач підтвердила понесені неї витрати на правничу допомогу належними та допустимими доказами, зокрема, копіями договору про надання правничої допомоги від 22.09.2022 року разом з додатками, актів приймання-передачі наданих послуг, квитанцій. З огляду на викладене вище, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача про стягнення з відповідача на її користь витрат, понесених на професійну правничу допомогу пропорційно до задоволеної частини позовних вимог, а саме: 48983,00 грн : 2 = 24491,50 грн (немайнові та майнові позовні вимоги); 7264,00 грн х 24491,50 грн : 221574,00 грн = 802,92 грн; 24491,50 грн + 802,92 грн = 25294,42 грн. V. Висновки суду за результатами розгляду позовної заяви та вирішення питання про розподіл судових витрат. З урахуванням викладеного вище, суд вважає за необхідне частково задовольнити позовні вимоги [PERSON] , та скасувати оскаржувані накази №247 та №338, стягнути з відповідача на користь позивача премію до Дня Незалежності України на підставі наказу «Про преміювання працівників до свята День Незалежності України» №262 від 25.08.2022 року у розмірі 7264,00 грн, а у задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити, стягнути відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1065,04 грн, зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області повернути з Державного бюджету України на користь [PERSON] переплачену суму судового збору у розмірі 10 (десять) копійок, стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 25294,42 грн, а у задоволенні іншої частини вимог позивача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відмовити.

Outcome: partial