Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-18 00:00:00

Позивач ТОВ "Енера Вінниця» звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення боргу за спожиту електричну енергію, мотивуючі свої вимоги тим, що позивач відповідно до ліцензії, наданої постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) № 429 від 14.06.2018, починаючи з 01.01.2019 здійснює діяльність із постачання електричної енергії споживачам. Боржник [PERSON] приєдналася до публічного договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги та фактичного споживання обсягів електричної енергії опублікованого на сайті товариства за адресою [ADDRESS] по особовому рахунку № [NUMBER] . Розрахунки між споживачем та електропостачальником здійснюється згідно з даними отриманими від адміністратора комерційного обліку (АТ «Вінницяобленерго» в порядку передбаченому Кодексом комерційного обліку. Доказом що по об`єкту відповідача здійснюється розподіл електричної енергії є наявність укладеного договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії, що підтверджується присвоєнням за точкою ЕІС - коду за її адресаою. Так, за умовами договору, постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору. Проте, станом на дату подачі даного позову, відповідач має заборгованість перед ТОВ "Енера Вінниця» за спожиту електричну енергію у розмірі 22169,28 грн, що підтверджується довідкою споживача станом на 30.10.2023 по особовому рахунку № [NUMBER] за період з жовтня 2022 по листопад 2023 року. Добровільно відповідач сплатити заборгованість відмовляється, в зв`язку з чим позивач вимушений звернутись до суду з даним позовом та просить стягнути з відповідача на його користь зазначену суму боргу та понесені витрати по сплаті судового збору. Ухвалою суду від 21.12.2023 року по данній справі було відкрито провадження. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явився, попередньо надав заяву про розгляд справи у його відсутність за наявними у справі матеріалами. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явилася, хоча належним чином повідомлялася про час та місце розгляду справи, причини її неявки суду невідомі. До суду повернуся конверт, який направлявся на адресу відповідача про виклик до суду, в якому зазначено причина повернення «Адресат відсутній за вказаною адресою». Згідно з положеннями ч.7 та 8 ст.128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Таким чином, відповідач [PERSON] вважається належним чином повідомленою про розгляд справи судом, відзиву на позовну заяву не надіслала. З огляду на вищезазначене суд, на підставі ч.5 ст.279 ЦПК України розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Врахувавши позицію позивача, викладену у поданій заяві, дослідивши письмові докази у справі та надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов такого висновку. Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст.6 Європейської Конвенції про захист прав людини гарантує кожній особі право на справедливий суд. Відповідно до ч.1 ст.1 ЦК України цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників. Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Ч.1 ст.628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. За змістом ст.627 ЦК України з урахуванням положень ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагентів, визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Спірні правовідносини між сторонами регулюються ЦК України та законом України "Про ринок електричної енергії" та Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою НКРЕКП №312 від 14.03.2018. Відповідно до п.п.67, 84, 93 ч.1 ст.1 Закону України "Про ринок електричної енергії", постачальник універсальної послуги - це визначений відповідно до цього Закону електропостачальник, який виконує зобов`язання щодо надання універсальної послуги; універсальна послуга - це постачання електричної енергії побутовим та малим непобутовим споживачам, що гарантує їхні права бути забезпеченими електричною енергією визначеної якості на умовах, визначених відповідно до цього Закону, на всій території України; споживач - це фізична особа, у тому числі фізична особа - підприємець, або юридична особа, що купує електричну енергію для власного споживання. Згідно ч.4 ст.63 Закону України «Про ринок електричної енергії» постачальник універсальних послуг здійснює постачання електричної енергії у порядку, визначеному правилами роздрібного ринку, та на умовах договору постачання універсальних послуг. Договір про постачання універсальних послуг є публічним договором приєднання та розробляється постачальником універсальної послуги на підставі типового договору, форма якого затверджується Регулятором. Постачальник універсальних послуг розміщує договір постачання універсальних послуг на своєму офіційному веб-сайті. Пункт 7 «Правил роздрібного ринку електричної енергії», що затверджені постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №312, встановлює, що договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника, шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії (за умови надання рахунка постачальником універсальної послуги), або підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг. Згідно з ч.ч.1 та 2 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов`язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору. Судом встановлено, що з 01.01.2019 ТОВ «Енера Вінниця» є постачальником універсальних послуг на території Вінницької області, згідно додатку 3 до постанови НКРЕКП від 26.10.2018 №1268, на якого відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії" покладається виконання функції універсальної послуги на закріпленій території,затверджених постановою НКРЕКП №1268 від 26.10.2018. На підтвердження наведеного позивачем надано суду роздрукований примірник договору постачання універсальних послуг, розміщеного на офіційному сайті постачальника (а.с.7-11). У відповідності до абз.5 п.13 розділу XVII Закону України «Про ринок електричної енергії», пункту 7 Правил роздрібного ринку електричної енергії, фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема, надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунку постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії. У відповідності до п.13 Перехідних положень Закону України «Про ринок елекричної енергії», передача постачальнику універсальних послуг персональних даних побутових та малих непобутових споживачів під час здійснення заходів з відокремлення оператора системи розподілу не потребує отримання згоди та повідомлення таких споживачів про передачу персональних даних і вважається такою, що здійснена в загальносуспільних інтересах з метою забезпечення постачання електричної енергії споживачам. Відповідно до п.13 розділу XVII Закону України «Про ринок електричної енергії», п.2,4,8 постанови НКРЕКП №312 від 14.03.2018 «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії» у зв`язку з реформою у сфері енергетики, всі діючі станом на 31.12.2018 побутові споживачі постачальника за регульованим тарифом, які продовжили споживання електричної енергії після 01.01.2019 року приєднались до умов публічного договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг. Згідно п.3.2.13 Правил роздрібного ринку електричної енергії, договір про постачання електричної енергії споживачу вважається укладеним з дати відкриття особового рахунка за об`єктом споживача. Водночас відповідно до п.3.1.9 Правил роздрібного ринку електричної енергії, споживання електричної енергії без укладення відповідних договорів на роздрібному ринку не допускається. З досліджених доказів, наданих позивачем, судом встановлено, що на ім`я відповідача [PERSON] , як споживача електричної енергії відкрито особовий рахунок № [NUMBER] за об`єктом споживача, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.12). Відповідно до довідок про споживання за період з 10.2022 по 11.2023 споживача [PERSON] по особовому рахунку № [NUMBER] вбачається, що відповідач здійснив часткову оплату за спожиту електричну енергію, зазначене свідчить про згоду надану відповідачем на укладення договору з позивачем про постачання електричної енергії, на умовах запропонованих останнім (а.с.13-14). Таким чином, суд приходить до висновку, що фактичне споживання [PERSON] відповідних обсягів електричної енергії з 10.2022 року та наявність відкритого на її ім`я особового рахунку (п.3.2.13 Правил) свідчить про його приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, що був розміщений на офіційному веб-сайті ТОВ «ЕнераВінниця», як з постачальником за регульованим тарифом, шляхом вчинення споживачем дій, що засвідчують його бажання укласти договір, а саме фактом споживання, оплати електричної енергії, відкриття особового рахунку (п.3.2.13 Правил). Згідно ст.714 ЦК України, за договором постачання електричними та іншими ресурсами через мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Згідно підпунктів 1-4 п.5.5.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії, споживач електричної енергії зобов`язаний користуватися електричною енергією виключно на підставі договору; сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів; за умови неповної оплати за спожиту електричну енергію припинити власне електроспоживання відповідно до умов договору; здійснювати оплату рахунків, виставлених на підставі актів про порушення цих Правил та умов договору. Ціни (тарифи) на універсальні послуги у спірний період застосовувались відповідно до постанови НКРЕ №220 від 26.02.2015 року за тарифами (цінами) для населення, що діяли в період, за який розраховується розмір заборгованості (а.с.15-17). Згідно п.5.10 договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, оплата рахунка постачальника за цим договором має бути здійснена споживачем у строки, визначені в рахунку, але не менше 5 робочих днів від дати отримання споживачем цього рахунку, або протягом 5 робочих днів від строку оплати, зазначеного в комерційній пропозиції, прийнятій споживачем. Як вбачається з рахунку за електроенергію споживачу по особовому рахунку з жовтня 2022 року по листопад 2023 року визначено, що розмір оплати за спожиту електронергію, з урахуванням сплачених коштів становить 22169,28 грн. (а.с.13-14). Однак, в порушення умов договору, вимог Правил роздрібного ринку електричної енергії та ст.ст.509, 526, 530 ЦК України, відповідач у встановлений строк не здійснив оплату в повному обсязі за спожиту електричну енергію, що була поставлена йому позивачем. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.ч.1,2 ст.614 ЦК України, особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Таким чином, у зобов`язальних правовідносинах діє принцип презумпції винуватості боржника. Надані позивачем суду докази відповідають змісту ст.ст.77, 80ЦПК України щодо належності, допустимості, достовірності кожного з них окремо та у своїй сукупності, та суд вважає їх достатніми для прийняття у справі законного та справедливого рішення. За змістом ст.ст.509, 526 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог інших актів цивільного законодавства. Згідно ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Отже, суд вважає, що позивач виконав взяті на себе договірні зобов`язання перед відповідачем та здійснив постачання електроенергії для електроустановок на об`єкт споживача, водночас відповідач своїх зобов`язань не виконав та не оплатив за спожиту електроенергію в повному обсязі, чим порушив вимоги Правил роздрібного ринку електричної енергії та умови Договору, а відтак суд приходить до висновку про наявність фактичних та правових підстав для задоволення вимог позивача про стягнення з відповідача заборгованості за надані послуги з електроенергії в розмірі 22169,28 грн. При подачі позову до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 2684 грн., тому відповідно до ст.141 ЦПК України, сума сплаченого судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved