Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-19 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Універсальна» (далі - ПАТ «СК» Універсальна») звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі - [PERSON] ) про відшкодування шкоди в порядку регресу в розмірі 32 505,05 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 08.11.2021 [PERSON] керуючи транспортним засобом «Volkswagen», державний реєстраційний номер [NUMBER] , не вжив заходів, щодо недопущення його самовільного руху, перед виїздом, не впевнився в технічно справному стані стоянкового гальма, внаслідок чого автомобіль здійснив самовільний рух та допустив зіткнення з транспортним засобом «Jeep», державний номерний знак [NUMBER] . Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Volkswagen», державний реєстраційний номер [NUMBER] була застрахована за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР205935521. Внаслідок ДТП транспортним засобам було завдано механічних пошкоджень. Постановою суду від 22.11.2021 по справі №161/20601/21 відповідача було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Із заявою про виплату страхового відшкодування внаслідок настання страхового випадку звернувся потерпілий та надав всі необхідні документи, на підставі чого було складено страхові акти та здійснено виплати страхового відшкодування у розмірі 32 505,05 грн. Враховуючи наведене, позивач просить стягнути з [PERSON] в порядку регресу завдану шкоду у розмірі 32 505,05 грн. Ухвалою судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 21.12.2023 відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін. У відзиві на позовну заяву представник відповідача позовні вимоги не визнав, просив відмовити у задоволенні позову, мотивуючи тим, що для відшкодування шкоди в порядку регресу за правилами «г» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язково необхідно довести в сукупності такі факти, як спричинення страхувальником або водієм забезпеченого транспортного засобу дорожньо-транспортної пригоди та визначення в установленому порядку, що дорожньо-транспортна пригода була безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху. Разом з тим, із постанови Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22.11.2021 вбачається, що технічний стан автомобіля відповідача не був предметом дослідження при розгляді справи про адміністративне правопорушення та із даного питання жодних висновків судом не вирішувалось, також не встановлювалось чи є між діями відповідача та заподіяною шкодою безпосередній причинний зв`язок. У постанові суду тільки зазначено про суть порушення, викладеного у протоколі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП. Крім того, зазначив, що [PERSON] не притягувався до адміністративної відповідальності за експлуатацію транспортного засобу з технічними несправностями, з якими відповідно до встановлених правил його експлуатація заборонена (ч. 1 ст. 121 КУпАП). На підставі ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов наступних висновків. Так, судом встановлено, що [PERSON] 08.11.2021 о 10 год. 45 хв., керуючи транспортним засобом марки «VOLKSWAGEN GPLF 4», д.н.з. [NUMBER] по вул. Богдана Хмельницького, 26 в м. Луцьку не вжив заходів, щодо недопущення його самовільному руху, перед виїздом не впевнився в технічно справному стані стоянкового гальма, внаслідок чого автомобіль здійснив самовільний рух та здійснив наїзд на транспортний засіб марки «JEEP RENEGADE», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , чим порушив вимоги п. 2.3 (а), п. 15.12 Правил дорожнього руху. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження (а.с.9). Цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент ДТП була застрахована у ПАТ «СК» Універсальна», що підтверджується копією страхового полісу №ЕР-205935521 (а.с.32). [PERSON] 08.11.2021 через систему «BACK-OFFICE» надіслав повідомлення про подію №103553, що має ознаки страхового випадку (а.с.5). 13.01.2022 потерпілий [PERSON] подав до ПАТ «СК» Універсальна» заяву про відшкодування матеріального збитку, отриманого в результаті дорожньо-транспортної пригоди, відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.с.6). Відповідно до висновку про вартість матеріального збитку до звіту №21/4255 про оцінку транспортного засобу «JEEP RENEGADE» реєстраційний номер [NUMBER] з додатками, було визначено, що вартість відновлювального ремонту даного транспортного засобу пошкодженого в ДТП станом на 24.11.2021 складає 58 231,50 грн., вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу станом на 24.11.2021 становить 35 120,60 грн. та вартість матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу станом на 24.11.2021 становить 35 120,60 грн. (а.с.10-29). Відповідно до страхового акта №110835/1 від 14.01.2022 було встановлено, що розмір страхового відшкодування становить 32 505,05 грн. (а.с.30). Позивачем 17.01.2022 було здійснено виплату страхового відшкодування [PERSON] у сумі 32 505,05 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №25720 від 17.01.2022 (а.с.31). Надаючи правову оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд враховує наступне. Згідно із ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 3 ст. 22 ЦК України збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно із ст. 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. До сфери обов`язкового страхування належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 №1961-ІV (далі - Закон №1961-ІV). Відповідно до ст. 3 Закону №1961-ІV метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також захист майнових інтересів страхувальників. Згідно із ст. 5 Закону №1961-ІV об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Відповідно до ст. 6 вказаного Закону страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Підпунктом «г» підпункту 38.1.1. пункту 38.1 ст. 38 Закону №1961-ІV встановлено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху. Враховуючи наведене предметом доказування в даній справі є прямий причинно-наслідковий зв`язок між невідповідністю технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху і дорожньо-транспортною пригодою. При цьому, такий зв`язок відповідно до закону повинен бути визначений установленим порядком, тобто, має бути встановлений і підтверджений офіційно, з додержанням нормативних актів, компетентною та уповноваженою особою, органом тощо. Позов був пред`явлений із тих підстав, що відповідач не вжив заходів, щодо недопущення самовільного руху автомобіля та перед виїздом, не впевнився в технічно справному стані стоянкового гальма, внаслідок чого автомобіль здійснив самовільний рух та допустив зіткнення з іншим автомобілем. Однак у постанові Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22.11.2021 у контексті несправності технічного стану автомобіля не зафіксовані будь-які інші дані щодо технічного стану автомобіля марки «Volkswagen», реєстраційний номер [NUMBER] , зокрема у чому саме полягала несправність. Немає таких даних і в матеріалах цивільної справи, а також доказів щодо невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу вимогам Правил дорожнього руху позивач суду не подавав. Твердження позивача про те, що відповідач перед виїздом не перевірив стоянкове гальмо свого автомобіля, через що внаслідок чого автомобіль здійснив самовільний рух, тобто, що безпосередньою причиною ДТП є технічна несправність конструктивного елемента автомобіля, не ґрунтується та не підтверджується жодними належними та допустимими доказами. Клопотань для з`ясування цих обставин позивач не заявляв, а його міркування про те, що факт такої технічної несправності встановлений преюдиційним судовим рішенням, безпідставні, оскільки така обставина постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22.11.2021 у справі №161/20601/21 про адміністративне правопорушення не встановлювалася і в будь-якому разі з урахуванням правил, зазначених у ч. 6 ст. 82 ЦПК України, підлягає належному встановленню в судовому процесі. Не перевірка перед виїздом технічного стану стоянкового гальма та невиконання [PERSON] відповідних вимог ПДР не є невідповідністю технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам ПДР у розумінні підпункту «г» підпункту 38.1.1. пункту 38.1 ст. 38 Закону № 1961-IV. Причинно-наслідковий зв`язок між невідповідністю технічного стану та обладнання транспортного засобу вимогам ПДР і дорожньо-транспортною пригодою відповідно до закону встановленим порядком не визначався. Відтак, враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ПАТ «СК» Універсальна» про стягнення з відповідача відшкодування в порядку регресу є безпідставними та задоволенню не підлягають. Крім того, оскільки судом відмовлено у задоволенні позову, сплачений при поданні позову судовий збір не підлягає стягненню з відповідача та залишається за позивачем.

Outcome: dismissed