Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором №734669154 від 7 червня 2021 року в розмірі 70613,15 грн., з яких 21950 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 48663,15 грн.-сума заборгованості за відсотками та судовий збір 2684 грн. 28.11.2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено договір факторингу №28/1118-01. Додатковою угодою №26 від 31.12.2020 року до Договору факторингу№28/1118-01 викладено договір факторингу в новій редакції. Відповідно до Реєстру боржників №143 від 20.07.2021 до Договору факторингу№28/1118-01 укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «Талеон Плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №734669154. 20.10.2022 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ`Фінансвою компанією`Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №20192922, за яким ТОВ «Таліон Плюс» передало ТОВ`ФК`ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло належні ТОВ «Таліон Плюс» права вимоги до боржників, вказаних в реєстрах прав вимоги. Відповідно до Реєстру прав вимоги №2 від 06.03.2023 року до Договору факторингу №20102022 від 20.10.2022 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 70613,15 грн., з яких 21950 грн.-сума заборгованості по основному боргу;48663,15 грн.-сума заборгованості за відсотками. Відповідач був повідомлений про зміну кредиторів, проте кредитні зобов`язання на дату звернення до суду не виконала, що стало підставою звернення позивача до суду. Сторони до суду не направили представників. Позивач подав заяву про розгляд справи за відсутності, позов підтримав. Відповідач повідомлений про час та дату судового засідання не направив представника. Клопотання про відкладення розгляду справи, розгляд справи за відсутності до суду від відповідача не надходили. При відсутності заперечень з боку позивача, суд вважає за можливе заочно розглянути справу та винести заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає\~\~задоволенню частково з наступних підстав. Судом об`єктивно встановлено, що\~між позивачем та відповідачем склались відносини зобов`язального характеру, що підтверджується кредитним договором та договором факторингу. 07 червня 2021 року між ТОВ«Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено кредитний договір №734669154. 28.11.2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено договір факторингу №28/1118-01. Додатковою угодою №26 від 31.12.2020 року до Договору факторингу№28/1118-01 викладено договір факторингу в новій редакції. Відповідно до Реєстру боржників №143 від 20.07.2021 до Договору факторингу№28/1118-01 укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «Талеон Плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №734669154. 20.10.2022 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ`Фінансвою компанією`Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №20192922, за яким ТОВ «Таліон Плюс» передало ТОВ`ФК`ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло належні ТОВ «Таліон Плюс» права вимоги до боржників, вказаних в реєстрах прав вимоги. Відповідно до Реєстру прав вимоги №2 від 06.03.2023 року до Договору факторингу №20102022 від 20.10.2022 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 70613,15 грн., з яких 21950 грн.-сума заборгованості по основному боргу;48663,15 грн.-сума заборгованості за відсотками. Кредитні кошти надані позичальнику. Факт отримання позики/кредиту підтверджується зібраними по справі доказами. Зважаючи на оформлений належним чином договір факторингу позивач є належним стягувачем позичених коштів з боржника. Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до\~ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»\~електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Статтею 12 даного Закону регламентуються вимоги до підпису сторін договору. Так, згідно ч. 1 цієї статті, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до п.12 ч. 1 ст. 3 даного Закону, одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Відповідно до ч.1\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання\~має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 629 ЦК України\~встановлює, що договір є обов`язковим до виконання сторонами. Відповідно до\~ст. 627 ЦК України\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно із\~ст.1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч.1\~ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ч.3\~ст.1049 ЦК України\~позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Відповідно до\~ст.599 ЦК України\~зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. За положеннями статей\~1046,\~1049 Цивільного кодексу України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до частини першої статті\~1048\~та частини першої статті\~1049 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Позикодавець відповідно до\~статті 1048 ЦК України\~має право стягнути заборгованість по нарахованих та несплачених процентах за користування кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування. В той же час, враховаючи відсутність належного розрахунку процентів за кредитом, непредставлення відповідних доказів обрахунку процентів по кредиту у заявленому розмірі, суд приходить до висновку, що стягнення заборгованості за кредитом є підставним без стягнення нарахованих відсотків у розмірі заявленої заборгованості 21960 грн.. Відповідно до\~ст.141 ЦПК України, слід стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір , пропорційно розміру задоволених вимог.

Outcome: approved