Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-12 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог [PERSON] звернулася до суду з указаним позовом, у якому просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок загальною площею 73,0 кв. м., у тому числі житловою площею 30,7 кв.м, з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , у порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Позовні вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] померла [PERSON] , яка за життя, на випадок своєї смерті, зробила заповітне розпорядження, за яким все майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і все те, що буде належати їй на день смерті, на що заповідач за законом матиме право, заповіла [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, за адресою: [ADDRESS] . 09.11.2023 позивач звернулася до нотаріуса з проханням видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, проте у видачі свідоцтва їй було відмовлено у зв`язку з відсутністю документа, що посвідчує право власності спадкодавця на вказаний житловий будинок. Позивач не має можливості оформити свої спадкові права, вказані обставини стали підставою звернення до суду з цим позовом. ІІ. Процедура та позиції сторін Ухвалою суду від 23.11.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження; витребувано матеріали спадкової справи № 390/2010 відносно майна [PERSON] , померлої [INFO] . 22.12.2023 до суду надійшла, належним чином завірена, копія спадкової справи № 390/2010, що заведена до майна померлої [PERSON] . Ухвалою суду від 18.01.2024 закрито проведення підготовчого засідання, призначено справу до судового розгляду по суті. Сторони в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Позивач подала до суду клопотання про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує та просить його задовольнити. Представник відповідача подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, у зв`язку із відсутністю заперечень по суті позову. Суд розглянув справу за відсутності учасників справи, які належним чином повідомлені про день і час слухання справи, що відповідає положенням ст. ст. 128, 223 ЦПК України, з урахуванням поданих клопотань про розгляд справи за відсутності сторони, що, в свою чергу, не порушує прав та обов`язків учасників судової справи. Оскільки в судове засідання не з`явилися всі учасники провадження, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснюється. ІІІ. Національне законодавство, що підлягає застосуванню Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно зі ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Як визначено ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Як визначено ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (ч.1 ст. 317 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ч. 1 ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. ст. 5, 47, 49 Закону України «Про нотаріат», п. 22.31 Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. На підставі ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. ІV. Фактичні обставини справи, встановлені судом, докази на їх підтвердження, оцінка та мотиви суду Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , актовий запис № 4. [PERSON] 07.09.2009 склала заповіт, де на випадок своєї смерті зробила заповітне розпорядження, за яким все своє рухоме і нерухоме майно, де б воно не було, з чого б воно не складалося і взагалі все те, що на день її смерті буде належати їй за законом, вона заповіла [PERSON] . Довідкою Маркушівського старостинського округу Райгородоцької сільської ради Бердичівського району Житомирської області від 24.10.2023 за № 110 підтверджується, що гр [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , актовий запис №4, була головою двору житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Довідка видана на підставі записів погосподарської книги №4 за 2006-2010 роки. Довідкою КП «Бердичівське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 16.10.2023 за № 1296 підтверджується, що згідно наявних паперових носіїв станом на 31.12.2012 на житловий будинок [ADDRESS] право власності не зареєстровано, правоустановчий документ не оформлений. Позивач 09.11.2023 звернулася до Бердичівської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Постановою державного нотаріуса Бердичівської державної нотаріальної контори Денисенко Г.А. від 09.11.2023 за № 1075/02-31 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв`язку з тим, що документ, який посвідчує право власності спадкодавця на житловий будинок номер [ADDRESS] відсутній. Аналізуючи наведені нормативні акти, слід дійти висновку, що записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності на будинки. На час завершення будівництва будинку за адресою: [ADDRESS] , а це 1958 рік, чинним законодавством не передбачалося, що особа набуває права власності на будинок після державної реєстрації такого права. Матеріалами спадкової справи підтверджено, що позивач є єдиним спадкоємцем померлої [PERSON] , що як наслідок до позивача переходять всі майнові та окремі особисті немайнові прав та обов`язків спадкодавця при цьому у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено. Враховуючи, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, який застосовується у разі існування перешкод для оформлення спадкових прав та враховуючи відмову нотаріуса у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину, а також зважаючи, що позивачка прийняла спадщину відповідно до ст. 1268 ЦК України, суд, використовуючи винятковий спосіб захисту, дійшов висновку, що позов є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. V. Розподіл судових витрат Розподіляючи судові витрати у виді судового збору, суд керується ч. 9 ст. 141 ЦПК України, яка передбачає, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору. Оскільки спір виник не з протиправних дій відповідача, судові витрати покладаються на позивача.

Outcome: approved