Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-15 00:00:00

09 січня 2024 року ТОВ ФК «ПАРІС» засобами поштового зв`язку звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовом до [PERSON] , у якому просив суд стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПАРІС» заборгованість за кредитним договором в розмірі 25664,49 грн. В обґрунтування позову зазначив, що 13 листопада 2019 рок мж [PERSON] та АТ «РВС Банк» було укладено договір № 0044356 про надання банківської послуги. За умовами договору відповідачу було надано споживчий кредит шляхом перерахування на картковий рахунок грошових коштів в сумі 15152є.652 грн. Грошові кошти відповідачу було перераховано 13 листопада 2019 року. 28 грудня 2021 року між АТ «РВС Банк» та ТОВ «ФК «ПАРІС» було укладено договір про відступлення права вимоги № 28/12/202021-1, згідно з яким АТ «РВС Банк» відступило ТОВ «ФК «ПАРІС» право вимоги до відповідача да кредитним договором. Станом на 21 листопада 2023 року заборгованість відповідача перед позивачем становить 24 821,18 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту в сумі 10406,53 грн., заборгованості за процентами в сумі 3450,66 грн., заборгованості за комісією в сумі 10963,99 грн. На вказану суму заборгованості ТОВ ФК «ПАРІС» нарахувало інфляційні втрати в сумі 72498 грн. та 3% річних в сумі 118,33 грн. за період часу з 28.12.2021 до 23.02.2022, відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09 січня 2024 року головуючим суддею обрано суддю Бебешко М.М. Ухвалою суду від 10 січня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи на 16 лютого 2024 року за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи. Одночасно з позовною заявою, представник позивача просив суд розглядати справу зв його відсутності, підтримав позовні вимоги у повному обсязі та не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] 16 лютого 2024 року звернулася до суду із заявою, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі та клопоче перед судом про відстрочення виконання рішення суду на 12 місяців у зв`язку з тим, що вона є пенсіонером та отримує пенсію в розмірі 2500,00 грн. Згідно з вимогами частини другої статті 247 ЦПК України - фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 13 листопада 2019 року [PERSON] уклала з Акціонерним товариством РВС БАНК» Заяву-Договір № 0044356 про надання банківської послуги (платіжна картка Простір), що є договором про приєднання но Публічної пропозиції Акціонерного товариства «РВС БАНК» на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб. Додатком № 1 до даного Договору встановлено, що сума кредиту становить 15151,52 грн.; строк кредиту - 12 місяців; номінальна процентна ставка - 18% річних; комісія за розрахунково-касове обслуговування - 5%; комісія за надання кредиту - 151,52 грн.; реальна річна процентна ставка - 197,06%; загальна вартість кредиту - 25784,5 грн. Цього ж дня [PERSON] підписала паспорт споживчого кредиту. 28 грудня 2021 року між АТ «РВС БАНК» та ТОВ «ФК «ПАРІС» укладено договір про відступлення права вимоги № 28/12/2021-1, відповдіно до якого АТ «РВС БАНК» відступило ТОВ ФК «ПАРІС» право вимоги за кредитними договорами, зазначеними в додатку № 1 до договору. Згідно з додатком № 1 до договору про відступлення права вимоги від 28 грудня 2021 року, було відступлено право вимоги до [PERSON] , за кредитним договором № 0044356, відповідно до якого загальна заборгованість за кредитом склала 24821,18 грн., та складалася з заборгованості за тілом кредиту в сумі 10406,51 грн.; заборгованості за процентами в сумі 345066 грн.; заборгованості за комісією в сумі 10963,99 грн. До договору про відступлення права вимоги АТ «РВС БАНК» додано меморіальні ордери від 13 листопада 2019 року про перерахування на рахунок [PERSON] грошових коштів в сумі 15000,00 грн. та 151,52 грн.; виписку по особовому рахунку [PERSON] за період часу з 28.12.2021, сформовану станом на 17.11.2023. Відповідно до розрахунку заборгованості [PERSON] перед ТОВ ФК «ПАРІС», станом на 21.11.2023 заборгованість [PERSON] становить 24821,18 грн,, з яких за тілом кредиту - 10406,53 грн.; за процентами -3450,66 грн.; за комісією - 10963,99 грн. За період час уз 28.12.2021 до 23.02.2022 ТОВ ФК «ПАРІС» здійснено розрахунок інфляції та 3% річних, відповідно до якого розмір інфляції складає 724,98 грн, сума 3% річних - складає 118,33 грн. При вирішенні справи суд виходить з наступного: Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно зі ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Судом встановлено, що відповідач з умовами договору був ознайомлений, підписав заяву і отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, однак умови договору порушив. Враховуючи викладене, суд вважає, що згідно ст.611 ЦК України підлягають до задоволення вимоги позивача про стягнення коштів, оскільки відповідачем були порушені умови зобов`язання, обумовлені договором. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) - п.1 ч,1 ст.512 ЦК України. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом - ч.2 ст. 625 ЦК України. Згідно вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідач звернулася до суду з заявою про визнання позовних вимог у повному обсязі. Отже, надавши оцінку доказам в їх сукупності, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог в повному обсязі. Відповідно до частини першої статті 267 Цивільного процесуального кодексу України - суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Згідно з вимогами статті 435 ЦПК України - за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови. При відстроченні або розстроченні виконання судового рішення суд може вжити заходів щодо забезпечення позову. Про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена. У необхідних випадках ухвала надсилається установі банку за місцезнаходженням боржника або державному виконавцю, приватному виконавцю. Приймаючи до уваги те, що відповідач в своїй заяві клопоче перед судом про розстрочення рішення суду, посилаючись на тяжке матеріальне становище через те, що є пенсіонером, про що надала суду відповідні докази, та отримує пенсію в розмірі 2500,00 грн., суд вважає за можливе при ухваленні рішення про задоволення позову, розстрочити його виконання терміном на один рік, зі сплатою його рівними частинами щомісячно. На підставі ст. 141 ЦПК України судові витрати за сплату судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 1 ст. 142 ЦПК України передбачено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. За таких обставин суд вважає за доцільне стягнути із відповідача на користь позивача 40 відсотків сплаченого судового збору за подання позовної заяви, з одночасним поверненням позивачу 50 відсотків від сплаченого судового збору.

Outcome: approved