Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-23 00:00:00

Орган опіки та піклування Новоукраїнської міської ради звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог орган опіки та піклування виконавчого комітету Рівнянської сільської ради в особі служби у справах дітей виконавчого комітету Рівнянської сільської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування позову зазначено, що [PERSON] , [INFO] , є матір`ю малолітнього [PERSON] , [INFO] . Малолітня дитина перебуває на обліку служби у справах дітей Новоукраїнської міської ради, як такий, що опинився у складних життєвих обставинах, з жовтня 2022 року, у зв`язку з ухиленням матері від належного виконання батьківських обов`язків щодо сина. Батько дитини записаний відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. Мати не забезпечує його належним утриманням, вихованням та харчуванням. Указана особа власного житла не має, ніде не працює і не працювала, умови для проживання та всебічного розвитку дитини не створила. Офіційного доходу мати не має, отримує лише виплату при народженні дитини до трьох років, яку використовує на свої потреби та систематично зловживає спиртними напоями в присутності дитини. Під час перевірок умов проживання не завжди була наявна приготовлена їжа. Дитина часто мала неохайний, брудний зовнішній вигляд, завжди була напіводягнена. Малолітній [PERSON] мав із верхнього одягу лише ті речі, які були надані працівниками центру соціальних служб [PERSON] в якості матеріальної допомоги. Відомі непоодинокі випадки залишення указаною матір`ю дитини на осіб, які перебували в стані алкогольного сп`яніння на тривалий час. За час проживання на території Новоукраїнської міської ради, [PERSON] зарекомендувала себе з негативної сторони як особа, яка систематично вживає алкогольні напої зі сторонніми особами в присутності дитини, веде аморальний спосіб життя. У зв`язку з систематичним вживанням спиртних напоїв, [PERSON] неодноразово рекомендувалося працівниками служби у справах дітей та центру соціальних служб звернутися до лікаря-нарколога, для отримання відповідної медичної допомоги, але указана мати ні разу не звернулася до фахівця. За весь час роботи з сім`єю [PERSON] так і не створила умови для проживання малолітнього. На засідання міської комісії з питань захисту прав дитини була присутньою та підтверджувала, що не припинила вживати спиртні напої та не покращила умови проживання для сина, у зв`язку з чим членами комісії прийнято рішення про звернення до суду з позовом про позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо дитини, [PERSON] та підготовку відповідного висновку. Ухвалою від 19.02.2024 року по справі відкрито провадження та визначено про розгляд справи у загальному позовному провадженні, призначено підготовче провадження. Ухвалою суду від 27.03.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача в судовому засідання позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити з викладених у позові підстав. Додатково надав копії актів обстеження умов проживання відповідача від 04.04.2024 та 24.04.2024, разом з копіями фотосвітлин умов проживання та просив їх долучити до матералів справи. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні свою позиції щодо заявлених позовних вимог про позбавлення її батьківських прав відносно сина [PERSON] та стягнення аліментів на його утримання не висловила. Представник третьої особи органу опіки та піклування виконавчого комітету Рівнянської сільської ради в особі служби у справах дітей виконавчого комітету Рівнянської сільської ради в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, з заявами та клопотаннями не звертався. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності сторін за наявними матеріалами справи. Суд, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, розглянувши подані сторонами докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у сукупності, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову у зв`язку з наступним. Судом встановлено, що відповідно до копій свідоцтв про народження Серії [NUMBER] (а.с.7) та Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження від 17.02.2024 року, вбачається, що матір`ю дитини [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] , батько - [PERSON] (відомості про батька записані відповідно до частини першої статті 135 СК України) (а.с.80). Як вбачається з копії Витягу з реєстру Рівнянської територіальної громади зареєстроване місце проживання [PERSON] , [INFO] , [ADDRESS] (а.с.5). На обліку служби у справах дітей Новоукраїнської міської ради, перебуває малолітній [PERSON] , як такий, що опинився у складних життєвих обставинах, з жовтня 2022 року, у зв`язку з ухиленням матері від належного виконання батьківських обов`язків щодо сина (а.с.8). Відповідно до актів відвідування сім`ї та актів обстеження умов проживання сім`ї [PERSON] , за період лютий - грудень 2023 рік, умови проживання є неналежними. В кімнатах брудно, на підлозі розкидані речі, постільна білизна потребує прання. У помешканні тепло. Дитина має дитяче ліжечко, але постільна білизна в ньому брудна та згорнута на купу через, що син спить біля матері, де не достатньо місця для двох. Дитячим харчуванням та засобами гігієни малолітній не забезпечений. [PERSON] постійно вдягнений у брудний одяг та має хворобливий вигляд та неодноразово поміщався до дитячого відділення місцевої лікарні для обстеження та можливого лікування. [PERSON] не зважає на рекомендації працівників служби у справах дітей та міського центру соціальних служб, постійно змінює місце проживання та залишає дитину на сторонніх людей, які інколи можуть перебувати в стані алкогольного сп`яніння (а.с. 25,26,27,28,29,33,34,35,36,37,38,39,40,41,42). За результатами оцінки потреб сім`ї [PERSON] , відповідно до актів № 94, № 123 від 05.10.2022, 29.11.2022 та складених висновків від 07.10.2022, 06.12.2022 визначено як «простий» (а.с.9-11,12, 14-16,17). За інформацією КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Новоукраїнської міської ради від 23.11.2023 року за період з 18.08.2023 року по 23.11.2023 року малолітній [PERSON] був оглянутий лікарем-педіатром двічі. Під час першого огляду дитина була неактивна, вередлива та мала неохайний зовнішній вигляд. Під час розмови та постановки питань матері, остання конкретної відповіді надати не могла. Вага та зріст малолітнього відповідають встановленим нормам, але було виявлено, що дитина має вади під час ходьби. Матері, [PERSON] , було рекомендовано звернутися за консультацією до лікаря невролога та лікаря травматолога обласної дитячої лікарні. Повторний огляд [PERSON] було проведено у місцевій лікарні 21.11.2023 року. Під час огляду дитина знову була неохайна, брудна, з босими ногами. На запитання лікаря, мати знову відповіді не давала. Рекомендації лікаря щодо лікування дитини не виконує (а.с.58). Як вбачається з інформації КЗ Новоукраїнський міський центр соціальних служб № 31/02-09 від 07.02.2024 р. у [PERSON] відсутні навички догляду за дитиною, працівниками Центру пропонувалось посприяти влаштуванні її разом з дитиною до КЗ «Кіровоградський обласний соціальний центр матері та дитини», однак остання відмовилася. Рекомендації Центру не виконувала, систематично вживала алкогольні напої та різноманітні наркотичні речовини. Неодноразово виявляла бажання відмовитися від дитини. Родина не має постійного місця проживання і постійно змінює його. У зв`язку із виявленим фактом нецільового використання державної допомоги при народженні дитини [PERSON] . Новоукраїнським МЦСС 07.02.2024 року направлено позицію до УСЗН Новоукраїнського РДА щодо її припинення (а.с.20). Відповідно до акта перевірки цільового використання державної допомоги при народження № 5 встановлено, що виплачена сума допомоги використана нецілеспрямовано (одержувач допомоги не забезпечує належних умов для повноцінного утримання та виховання дитини) (а.с.21). Працівниками ССД Новоукраїнського МВК винесено ряд попереджень про недопущення ухилення [PERSON] від виконання батьківських обов`язків по вихованню та утриманню сина (а.с. 43,44,45,46,47,48,49,50). Як вбачається з нотаріально посвідченої заяви від 14.10.2022 року [PERSON] не заперечує щодо позбавлення її батьківських прав (а.с.51). За ухилення від належного виконання батьківських обов`язків щодо дитини, [PERSON] неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності (а.с.56). Служба у справах дітей виконавчого комітету Новоукраїнської міської ради неодноразово направляла малолітнього [PERSON] до Новоукраїнськогї ЦРЛ, як такого, що залишився без батьківського піклування, для обстеження та можливого лікування (а.с.59,60,61). Згідно витягу з протоколу № 15 від 01.11.2023 року на засіданні комісії з питань захисту дітей комісією направлялися матеріали до Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] . Згідно витягу з протоколу № 16 від 01.11.2023 року на засіданні комісії з питань захисту дітей комісією вирішено підготувати висновок про доцільність позбавлення батьківських прав матері та направити позов до суду (а.с.63). Відповідно до висновку виконавчого комітету Новоукраїнськогї міської ради Кіровоградської області від 05.01.2024 року за №24/01-23, остання як орган опіки та піклування вважає за доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] (а.с.64-65). Згідно з ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 150 СК України передбачені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Згідно із ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей. Згідно вимог статті 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Позбавлення батьків батьківських прав не припиняє їхнього аліментного обов`язку щодо дитини. Стаття 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачає, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року N 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" передбачено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Для позбавлення батьківських прав мало впевнитися в невиконанні обов`язків по вихованню. Належить також встановити, що батьки ухиляються від їх виконання свідомо. Згідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК ( 2947-14 ). Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» зазначено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Позбавлення батьківських прав допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо (ухвала ВССУ від 01.11.2017 у справі № 211/559/16-ц). 11 липня 2017 року Європейським Судом з прав людини було винесено рішення у справі «М.С. проти України», у якому суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати, зокрема, два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є не благодійним. Відповідно до ст. 165 СК України правом на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Таким чином, після повно, всебічно та об`єктивно встановлених обставин справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємозв`язку, виходячи з вищевикладених вимог діючого законодавства, суд вважає необхідним позбавити відповідача батьківських прав щодо малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , яка не забезпечує належних умов розвитку та виховання дитини, не займається його вихованням, не надає матеріальної допомоги на його утримання, не проживає з ним, не піклується про його здоров`я, фізичний та моральний розвиток, не створила належних умов проживання сина та не бажає його виховувати, піклуватися про нього, що свідчить про ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню, розвитку та утриманню дитини, що і є підставою для позбавлення її батьківських прав. При цьому, суд приймає до уваги висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав, оскільки, на думку суду, він складений з урахуванням усіх конкретних обставин справи та не суперечить інтересам дитини. У зв`язку з викладеним, суд вважає необхідним позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , оскільки відповідачка ухиляється від виконання обов`язків по вихованню дитини. Суд роз`яснює, що згідно ч.1 ст.166 СК України, особа, яка позбавлена батьківських прав, втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; перестає бути законним представником дитини; втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Суд також роз`яснює, що мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав (ч.1 ст.169 СК України), якщо дитина не була усиновлена і усиновлення не скасоване або не визнане недійсним судом". Крім того, суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам по справі, що відповідно до ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав у разі зміни поведінки особи, позбавленої батьківських прав, та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав. Вирішуючи позовні вимоги про стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітніх дітей, суд виходить з наступного. Частиною 3 ст. 166 СК України встановлено, що при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Пунктами 1-3 ч. 1 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.2,3 ст. 193 СК України, якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального закладу, охорони здоров`я, навчального або іншого закладу, аліменти на дитину можу бути стягнуті з них на загальних підставах. За рішенням суду аліменти можуть перераховуватися на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. Враховуючи те, що позбавлена батьківських прав особа не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини, а також те, що при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину, суд не вбачає підстав для звільнення відповідача від обов`язку щодо утримання дітей, а тому вважає за необхідне вирішити питання щодо стягнення аліментів на особовий рахунок дитини з відповідача на утримання сина в розмірі 1/4 частини від всіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття дитини. Згідно із ч. 1 ст. 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. При поданні позову позивач не сплатив судовий збір, у зв`язку з тим, що звільнений від сплати судового збору, суд прийшов до висновку, що позов є обґрунтований, а тому відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір за кожну позовну вимогу в розмірі 6056 грн. (3028 + 3028= 6056) грн.

Outcome: approved