Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-15 00:00:00

22 січня 2024 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу - договору міни квартир від 11 квітня 1997 року, посвідченого державним нотаріусом Южноукраїнської державної нотаріальної контори Лейбіченко С.В., зареєстрованого в реєстрі за №2-889. Заяву обґрунтовує тим, що він є влаником частки квартири [ADDRESS] на підставі договору міни квартир. Після смерті його дружини та отримання свідоцтва про право на спадщину він звернувся до ЦНАПу для державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, але у проведенні реєстраційних дій йому було відмовлено у зв`язку з тим, що у договорі мін квартир його по-батькові зазначено як « [PERSON] », в той час як вірним є « [PERSON] ». Зазначені відомості в правовстановлюючих документах перешкоджають йому реалізувати його право володіння, користування та розпорядження його власністю. В судове засідання заявник не з`явився. Надіслав на адресу суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі. В судове засідання представник заінтересованої особи Южноукраїнської міської територіальної громади в особі Южноукраїнської міської ради Вознесенського району Миколаївської області не з`явився, надіслав на адресу суду заяву із проханням розглядати справу без участі уповноваженого представника міської ради, проти задоволення заяви не заперечує. Розгляд справи проведено без участі учасників з урахуванням положень ч.1 ст.223 ЦПК України. Дослідивши докази в сукупності, суд приходить до висновку про те, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] документований паспортом громадянина України в якому його по-батькові зазначено « [PERSON] » /а.с. 2/. Аналогічним чином прізвище заявника зазначено і у картці фізичної особи платника податків, і у пенсійному посвідченні № [NUMBER] /а.с.3, 4/. 11 квітня 1997 року було укладено договір міни квартир, внаслідок якого квартира [ADDRESS] переходить у власність [PERSON] та [PERSON] . Договір посвідчений державним нотаріусом державної нотаріальної контори Лейбіченко С.В. та зареєстрований в реєстрі за №2-889 /а.с. 6/. У даному правовстановлюючому документі по-батькові [PERSON] вказано як « [PERSON] ». На замовлення [PERSON] та [PERSON] станом на 30 серпня 2019 року було виготовлено технічний паспорт на квартиру [ADDRESS] /а.с. 7-8/. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав [PERSON] є власником частки квартири [ADDRESS] /а.с. 11/. На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 08 березня 2023 року спадкоємцем зазначеного у даному свідоцтві майна [PERSON] , яка померла [INFO] , є її чоловік [PERSON] . Спадщина на яку видано свідоцтво складається з частки у праві приватної, спільної часткової власності, на квартиру [ADDRESS] , що належала спадкоємцеві на праві приватної спільної власності на підставі Договору міни квартир, посвідченого 11 квітня 1997 року і зареєстрованого у реєстрі за №2-889, [PERSON] державним нотаріусом Южноукраїнської державної нотаріальної контори, зареєстрованого державним комунальним підприємством Бюро технічної інвентаризації м. Южноукраїнська Миколаївської області 12 травня 1997 року у реєстрову книгу № 9 за № 47, інвентарна справа №52 /а.с.9/. Зазначене свідоцтво про право на спадщину зареєстроване у спадковому реєстрі. Спадкова справа № 70363537 /а.с. 10/. Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно О.Радько було відмовлено у проведенні реєстраційних дій за заявою [PERSON] на тій підставі, що існує певна невідповідність між документом, що посвідчує особу, та правовстановлюючим документом, який був виданий на його ім`я, а саме, в документі, що посвідчує особу громадянина (паспорт громадянина України) по-батькові заявника вказано « [PERSON] », в той час, як у договору міни квартир №2-889 від 11 квітня 1997 року, посвідченому державним нотаріусом Южноукраїнської державної нотаріальної контори Миколаївської області Лейбіченко С.В., власником квартири, розташованої: [ADDRESS] , є « [PERSON] » /а.с.5/. Як встановлено судом, договір міни квартир від 11 квітня 1997 року, посвідчений державним нотаріусом державної нотаріальної контори Лейбіченко С.В. та зареєстрований в реєстрі за №2-889 містить невірне зазначення по-батькові заявника, яке походить від чоловічого імені « [PERSON] ». Відповідно до статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права та інтересу. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, в тому числі належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до пункту 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Разом з тим, суд може встановити факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, трудової книжки, іншого документу, що посвідчує трудовий стаж. Виходячи з того, що підтвердити вищевказаний факт у позасудовому порядку неможливо, іншого шляху для підтвердження даного факту не існує, в судовому засіданні достеменно встановлено, що договір міни квартир від 11 квітня 1997 року посвідчений державним нотаріусом державної нотаріальної контори Лейбіченко С.В. та зареєстрований в реєстрі за №2-889, належить [PERSON] . Встановлення даного юридичного факту необхідно [PERSON] для отримання можливості реалізувати його право на володіння, користування та розпорядження його власністю - квартирою [ADDRESS] .

Outcome: approved