Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-26 00:00:00

12.07.2023 року позивач звернувся за зміненою територіальною підсудністю Троїцького районного суду Луганської області до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом у якому просив ухвалити рішення, яким стягнути з відповідачів заборгованість за Кредитним договором у сумі 171074 грн. 95 коп. та судові витрати по справі. Обґрунтовуючи позовні вимоги Банк зазначив що, відповідно до укладеного кредитного договору №341/2012-р від 12.09.2012 року [PERSON] було надано кредит у сумі 170000 грн. 00 коп. на строк з 12 вересня 2012 року по 11 вересня 2032 року, зі сплатою процентів, виходячи з 16,8% річних. За умовами п.1.2 кредитного договору, кредит надавався на придбання двокімнатної квартири в м. Луганськ. Позивачем свої обов`язки за кредитним договором були виконані в повному обсязі 12 вересня 2012р. Відповідно до п. 4.3.1. кредитного договору, позичальник зобов`язався використати кредит на зазначені у п. 1.2. цього договору цілі, повернути банку отриманий кредит та сплатити нараховані проценти за користування кредитними коштами у повному обсязі, у строки та у порядку згідно до цього договору. Згідно з пунктом 1.4. кредитного договору, позичальник сплачує банку проценти за користування кредитними коштами за весь строк фактичного користування кредитом. Пункт 1.4.1. кредитного договору передбачає, що за користування кредитними коштами у межах строку кредитування процентна ставка встановлюється у розмірі 16,8% річних. Пунктом 1.4.2. кредитного договору встановлено, що за користування кредитним коштами, що не повернуті у терміни передбачені цим договором (прострочена заборгованість), процентна ставка встановлюється у розмірі 21,8% річних. Згідно п. 3.1. кредитного договору, позичальник здійснює погашення кредиту у відповідності із графіком, встановленим в Додатку 2 до цього договору та сплати процентів за користування кредитним коштами шляхом сплати рівних один одному платежів у розмірі 2469,00 грн., щомісячно - з 1-го по 11 -е число кожного місяця. Відповідно до пункту 3.9. кредитного договору у разі порушення встановлених цим договором порядку та строків сплати періодичних платежів, суми непогашених у строк платежів (або їх частини) визнаються простроченими та наступного банківського дня переносяться банком на рахунки простроченої заборгованості. При ньому: розмір прострочених процентів визначається як різниця між фактично -зарахованими відповідно до п.1.4. цього договору процентів за користування кредитним коштами за звітний період та сумою внесеного періодичного платежу за відповідний період; розмір простроченої суми за кредитом визначається як різниця між строковою заборгованістю за кредитом на 11-е число кожного місяця та плановим максимальним залишком по кредиту на відповідну дату згідно Додатку 2 до нього договору. Згідно п.3.10. проценти за користування кредитними коштами нараховуються на суму строкової та простроченої заборгованості за кредитом з дотриманням умов п.3.11. цього договору. Проценти за користування кредитними коштами у межах строку кредитування нараховуються на залишок строкової заборгованості за кредитом, починаючи з дня надання кредиту, до дня повного погашення заборгованості за кредитом або до дня перенесення кредиту (його частини) на рахунки простроченої заборгованості (п.3.10.1. кредитного договору). Проценти за користування кредитним коштами, що не повернуті у терміни, передбачені цим договором, нараховуються на залишок простроченої заборгованості за кредитом, починаючи з дня зарахування кредиту (його частини) на рахунки простроченої заборгованості до дня повного погашення простроченої заборгованості за кредитом (п.3.10.2. кредитного договору). Відповідно до п.3.11. кредитного договору при розрахунку процентів застосовується метод «30/360», коли для розрахунку береться умовна кількість днів у місяці - 30 днів та у році - 360 днів. В забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором між банком, [PERSON] та [PERSON] було укладено договір поруки №341/2012-Р/П від 12 вересня 2012 року. Відповідно до п. 1.1. договору поруки, [PERSON] поручилася перед кредитором за виконання позичальником зобов`язань по кредитному договору укладеному між кредитором та позичальником. Пунктом 1.2. договору поруки встановлено, що поручитель несе солідарну відповідальність з позичальником перед кредитором за порушення виконання зобов`язань по кредитному договору. Відповідно до 1.4. договору поруки поручитель відповідає за повернення заборгованості за кредитним договором у тому ж обсязі що і позичальник. На даний час, відповідачі свої зобов`язання за кредитним договором, договором поруки не виконують в результаті чого утворилась прострочена заборгованість за зобов`язаннями по кредитному договору. Так, загальна сума заборгованості [PERSON] за кредитним договором №341/2012- Р від 12.09.2012 року станом на 04.04.2023 року становить 171074,95 грн., з яких: -заборгованість по кредиту строкова - 144210,94 грн. -заборгованість по кредиту прострочена - 2022,62 грн. -заборгованість по процентах поточна - 2320,24 грн. -заборгованість по процентах прострочена - 22521,15 грн. Відповідно до 6.4. договору поруки у випадку зміни адреси або банківських реквізитів сторони зобов`язались в 3-дений строк інформувати про це один одного в письмовій формі. На підставі Указів Президента України N964/2022 від 24.02.2022р. «Про введення воєнного стану в Україні» та N°259/2022 від 14.03.2022р., N°133/2022 від 18.04.2022р., N°341/2022 від 17.05.2022р., N°573/2022 від 12.08.2022р., N9757/2022 від 07.11.2022р., N958/2023 від 06.02.2023р. «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» починаючи з 24.02.2022р. на території України діє режим воєнного стану. Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 N°309 до вказаного Переліку включені міста реєстрації відповідачів. Згідно з відомостями, розміщеними на сайті Акціонерного товариства «Укрпошта» (https://www.ukrposhta.ua/ua), відділення поштового зв`язку в місті Луганськ та в селище Морозівка тимчасово не функціонують. Вказана інформація є загальновідомою не потребує доказування. В зв`язку із викладеними обставинами, позивач просить суд стягнути солідарно\~з відповідачів\~на свою\~користь заборгованість\~за кредитним\~договором №341/2012-Р\~від 12.09.2012\~року загальний\~розмір якої\~станом на\~04.04.2023\~року \~становить 171074,95 грн. та судові витрати. Представник позивача ПАТ «АТ «Укргазбанк» Легезін О.Г. у судове засідання не з`явився, але в позовній заяві вказав про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував проти проведення заочного розгляду справи (а.с.8). Відповідачі, які про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином через оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади за останнім відомими зареєстрованим місцем проживання, в порядку, визначеному ст. 12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 року, в судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов суду не надав. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності з ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~розгляд справи здійснювався, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку спрощеного позовного провадження, оскільки справа у відповідність до\~ст. 19 ЦПК України\~є малозначною. Розгляд справи здійснено в порядку заочного розгляду, відповідно до\~ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до наступного висновку. Відповідно до положень ст.ст.\~12,\~13,\~81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до змісту ст.526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін, відповідно закону, договору. За ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання, або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до укладеного Кредитного договору №341/2012-Р від 12 вересня 2012 року [PERSON] було надано кредит у сумі 170000 грн. 00 коп., на строк з 12.09.2012 року по 11.09.2032 року, для придбання житлової нерухомості трикімнатної квартири, житловою площею 47,5 кв.м., загальною площею 70,7 кв.м, яка знаходиться у [ADDRESS] . Визначено, що позичальник сплачує банку проценти за користування кредитними коштами у розмірі 16,8% річних за весь строк фактичного користування кредитом, з процентною ставкою у межах строку кредитування. Погашення кредиту та процентів здійснюється за графіком періодичними платежами. За п.8.3. кредитний договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором (а.с.79-84). Крім того, п. 2.1. кредитного договору встановлено, що згідно договору іпотеки без оформлення заставної від 12.09.2012 року, укладеного одночасно з цим договором між банком та [PERSON] , у забезпечення виконання зобов`язань за цим договором, банком приймається в іпотеку нерухомість, зазначена у п. 1.2 цього договору, тобто вищевказана квартира. Також, з цим пунктом вказано, що кредит забезпечується порукою [PERSON] . Договір поруки №341/2012-Р/П укладено 12.09.20212 року між ПАТ АТ «Укргазбанк» та поручителем [PERSON] , за яким остання поручилась перед кредитором за виконання позичальником [PERSON] по договору №341/2012-Р від 12.09.2012 року, за яким останній не пізніше 11.09.2032 року зобов`язаний повернути кредит у сумі 170000 грн., сплатити проценти за користування кредитними коштами у межах строку кредитування, виходячи з 16,8% річних , сплатити проценти за користування кредитними коштами, що не повернуті у терміни, передбачені кредитним договором (прострочена заборгованість), виходячи з 21,8% річних, а також комісії, штрафи та пені у розмірі і випадках, передбачених кредитним договором, договором забезпечення та цим договором. Договір поруки набирає чинності з моменту підписання сторонами і діє до припинення забезпеченого зобов`язання позичальника за кредитним договором (а.с.94-95). Банк виконав свої договірні зобов`язання за Кредитним договором, надавши відповідачу [PERSON] кредитні кошти, що підтверджується випискою з особового рахунку відповідача [PERSON] (а.с.43-78). Частиною другою статті 1050 ЦК України норма регулює питання порядку зміни умов кредитного договору. Законодавець у п.п.3 ч.1 ст. 3, та ст.627 ЦК України передбачив принцип свободи договору. Відповідно до якого сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Окремо законодавець у ст. 204 ЦК України передбачив принцип презумпції правомірності правочину, відповідно до якого якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. У п.4.2.4 Кредитного договору сторони визначили, право банку про те, що вимога про дострокове виконання позичальником своїх зобов`язань по цьому договору направляється позичальнику у письмовому вигляді та підлягає виконанню у повному обсязі протягом 30 календарних днів з дати одержання повідомлення про таку вимогу від банку. У позивача були практичні складнощі з відправленням вимоги, однак матеріали справи свідчать, що банк не виконав умови договору в запропонованій ним редакцій, не подав до суду відповідну вимогу. Згідно ч. 6 ст.15 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» упродовж строку тимчасової окупації особи, які проживають на тимчасово окупованій території або перемістилися з неї, звільняються від обов`язку погашення основної суми іпотечного кредиту та нарахованих відсотків за ним, якщо об`єктом іпотеки є майно, розташоване (зареєстроване) на території, що після укладення такого іпотечного договору була тимчасово окупована. Положення цього пункту не поширюються на об`єкти житлової нерухомості, загальна площа якого перевищує показники, встановлені статтею 266 Податкового кодексу України. Означеним критеріям відповідає положення сторін у справі, так законодавець визначив, декілька критеріїв для підпадання під врегулювання ч. 6 ст.15 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» потрібно аби вимоги існували упродовж строку тимчасової окупації, спеціальна норма ч. 6 ст.15 цього Закону стосується осіб, які проживають на тимчасово окупованій території або перемістилися з неї, кредит має бути забезпечений іпотекою, окупація мала місце після укладення такого іпотечного договору була тимчасово окупована. Площа об`єкту іпотеки не повинна перевищувати показники, встановлені статтею 266 Податкового кодексу України. Тобто йдеться про не перевищення пільг з податку на нерухоме майно (120 кв. метрів для житлових будинків і 60 кв. метрів для квартир). Справа стосується іпотечного кредиту (п.1 Кредитного договору). Відповідає ситуація і іншими вимогам ч. 6 ст.15 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», зокрема позичальник має реєстрацію на окупованій території, іпотечний кредит брався до окупації Луганської області і м. Луганська. Площа об`єкту іпотеки\~житлового будинку становить 47,5 кв. метрів (п.1.2. Договору), що менше визначеної статтею 266 Податкового кодексу України пільги. Таким чином суд дійшов висновку про те, що позичальник і поручитель звільняються від обов`язку погашення основної суми іпотечного кредиту та нарахованих відсотків за ним до завершення окупації м. Луганська та Луганської області. Відповідно до ст.141 ЦПК України, понесені позивачем витрати на сплату судового збору слід покласти на позивача.

Outcome: dismissed