Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-19 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом у якому просить розірвати шлюб з відповідачем [PERSON] , стягнути з останнього аліменти на утримання малолітніх дітей та непрацездатної дружини. \~ \~ \~ \~В обґрунтування позовних вимог [PERSON] вказує, що вона з відповідачем [PERSON] 02 березня 2019 року зареєстрували шлюб, від якого мають малолітніх дітей сина [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . Однак, у зв`язку із різними поглядами на сімейне життя, відсутності взаємопорозуміння та поваги один до одного, шлюбні відносини з ним фактично припинено, при цьому відповідач ухиляється від обов`язку по утриманню їхніх спільних дітей, які проживають разом з нею та знаходяться на її утриманні, а також ухиляється утримувати її як непрацездатну дружину до досягнення дітьми трирічного віку. Посилаючись на вказані обставини, позивачка просить розірвати шлюб з відповідачем, стягувати щомісячно з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітніх дітей у розмірі 1/3 частини від всіх видів доходу відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку в місяць, а також на її утримання 1/6 частини від його заробітку, як на дружину з якою проживають діти до досягнення дітьми трирічного віку. \~ \~ \~ \~25.01.2024 ухвалою судді Диканського районного суду Полтавської області відкрито провадження у справі, визначено порядок її розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. \~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] надала суду письмову заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить розгляд справи проводити у її відсутність. \~ \~ \~ \~Відповідачем [PERSON] подана до суду заява про визнання ним позову, просить розгляд справи провести у його відсутність. \~ \~ \~ \~У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувальних технічних засобів не здійснювалося. \~ \~ \~ \~Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що сторони по справі 02 березня 2019 року зареєстрували шлюб у Шевченківському районному у місті Полтаві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 157, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 4). \~ \~ \~ \~Від вказаного шлюбу сторони мають малолітніх дітей - сина [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується наявними у матеріалах справи свідоцтвами про народження (а.с. 5, 6). \~ \~ \~ \~Також, судом встановлено, що подружнє життя сторін не склалося через різні погляди на сімейне життя, відсутність взаємопорозуміння між ними. Шлюбні стосунки між подружжям фактично припинені, відновлювати їх позивач наміру і бажання не має. Спільне господарство сторони не ведуть. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1 ст. 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. При цьому, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, що прямо вказано в ст. 24 цього Кодексу. \~ \~ \~ \~Згідно з ст. 112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. \~ \~ \~ \~Встановлені судом обставини свідчать, що подальше спільне життя подружжя і збереження їхнього шлюбу суперечить інтересам кожного з них, а також інтересам їхньої малолітньої дитини, яка повинна виховуватись в атмосфері доброзичливості, комфорту та любові, а тому, відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, шлюб між сторонами слід розірвати. \~ \~ \~ \~Крім цього, судом встановлено, що відповідач по справі є батьком дітей, що проживають з позивачкою та перебувають на повному утриманні матері, є працездатним, ніяких матеріальних зобов`язань щодо утримання інших дітей чи непрацездатних осіб не має, але добровільно жодної матеріальної допомоги на утримання їхніх спільних малолітніх синів не надає, хоча згідно з ст. 180 Сімейного кодексу України відповідач як батько дітей зобов`язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Також, відповідач на утримання позивача, як дружини з якою проживають діти, які не досягли трьохрічного віку не надає, хоча це також є його обов`язком. \~ \~ \~ \~Відповідач не надав доказів про наявність в нього матеріальних зобов`язань щодо утримання інших дітей чи непрацездатних осіб \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. ст. 180, 182, 183 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частка заробітку (доходу), яка стягується як аліменти на дитину, визначається судом. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. \~ \~ \~ \~У ст. 8 Закону України Про охорону дитинства визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. \~ \~ \~ \~Відповідно до частин 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умова життя, необхідних для розвитку дитини. \~ \~ \~ \~Жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу - ч.2 ст. 91 СК України. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.4 ч.1 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. \~ \~ \~ \~Загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами - ч.3 ст. 70 Закону України Про виконавче провадження. \~ \~ \~ \~Суд також звертає увагу на те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Причому обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Також, виходить з розумності та достатності заявленого позивачем розміру стягуваних аліментів, необхідних для задоволення потреб на утримання дітей, виходячи з реальної можливості відповідача такий розмір аліментів сплачувати щомісячно, не порушуючи прав останнього. \~ \~ \~ \~Дружина, з якою проживають діти, має право на утримання від чоловіка - батька дітей до досягнення кожною дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу - ч. 1, ч. 4 ст. 84 СК України \~ \~ \~ \~Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, виходячи з принципу справедливості та розумності, з урахуванням потреб дружини, можливостей відповідача, який є офіційно працевлаштованим, позов визнав повністю, стягнення з відповідача аліментів на утримання дружини до досягнення дітьми трьох років суд вважає за можливе стягувати саме у розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. \~ \~ \~ \~Враховуючи викладене, а також той факт, що малолітні діти сторін проживають з матір`ю [PERSON] та знаходяться на її утриманні, відповідач не надав доказів того, що він виконує покладений на нього обов`язок щодо утримання малолітніх дітей, проте обов`язок утримання дітей є рівним як батька так і матері, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання дітей саме в розмірі 1/3 частини від заробітку відповідача. \~ \~ \~ \~Вирішуючи питання розподілу судових витрат, враховуючи положення ст. 141 ЦПК України та приймаючи до уваги, що позивач відповідно до ст. 5 Закону України Про судовий збір звільнена від сплати судового збору за дві вимоги даної категорії справ, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в загальному розмірі 2422,40 гривень. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: approved