Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-19 00:00:00

В травні 2023 року позивач [PERSON] через адвоката Живага О.В. звернулася до Макарівського районного суду Київської області з позовом до Макарівської селищної ради Київської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обгрунтування позову вказує, що [INFO] померла її тітка, [PERSON] , яка на день смерті постійно проживала в [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається із житлової квартири у [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло № [NUMBER] від 11.12.1997 року. Відповідно до заповіту, що посвідчений нотаріусом двадцять першої київської державної нотаріальної контори 15 червня 2011 року та зареєстрований у реєстрі за № 4-2425, [PERSON] заповіла все своє майно позивачу по справі. Інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом не має, спадкова справа щодо майна померлої не відкривалася. У травні 2023 року позивачка звернулася до приватного нотаріуса Бучанського нотаріального округу (Ольшевського В.С.) для подачі заяви про прийняття спадщини та відкриття спадкової справи щодо майна померлої [PERSON] , однак в усному порядку було відмовлено у вчиненні зазначених нотаріальних дій з огляду на те, що законом визначено шестимісячний термін для подачі заяви про прийняття спадщини, а позивачка не подавши у визначений строк заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , пропустила вказаний строк. Вважає, що строк для подачі заяви про прийняття спадщини пропущено з об`єктивних причин у зв`язку із хворобою. Заяву про прийняття спадщини позивач мала подати до 28 травня 2015 року включно, однак у період з 22 квітня 2015 року по 30 травня 2015 року перебувала на лікуванні в Макарівській ЦРЛ з приводу гострого захворювання нирок (ниркова коліка) та сечо-кам`яної хвороби. Просить суд визначити [PERSON] додатковий строк терміном один місяць, достатній для звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою судді Макарівського районного суду Київської області від 05.06.2023 року відкрито загальне позовне провадження по справі. 20.06.2023 року від відповідача надійшов відзив на позов в якому посилалися на те, що на позови спадкоємця про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини поширюються правила виключної підсудності, а враховуючи те, що спадщина складається з житлової квартири у [ADDRESS] справу слід передати до Оболонського районного суду м.Києва для розгляду за підсудністю. Ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 03.08.2023 року справу направлено за підсудністю до Оболонського районного суду м.Києва. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.09.2023 року справу передано судді Яценко Н.О. В підготовче судове засідання 29.11.2023 року сторони не з`явилися, представник позивача направив клопотання про проведення підготовчого засідання без його участі та участі позивача. Відповідач причини неявки не повідомив. 29.11.2023 року судом проведено підготовче засідання та розгляд справи призначено на 08.02.2023 року на 12 год. В судове засідання сторони не з`явилися, про розгляд справи повідомлялися у встановленому законом порядку. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без участі сторони позивача, позовні вимоги просив задовольнити. Суд вважає за можливе провести розгляд справи без участі сторін. Дослідивши письмові докази по справі, суд доходить до наступного висновку. [INFO] померла [PERSON] (а.с.7) Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається із житлової квартири у [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло № [NUMBER] від 11.12.1997 року. (а.с.9) Відповідно до заповіту, що посвідчений нотаріусом двадцять першої київської державної нотаріальної контори 15 червня 2011 року та зареєстрований у реєстрі за № 4-2425, [PERSON] заповіла все своє майно [PERSON] (а.с.10). Як убачається з витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та надані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) щодо [PERSON] , яка померла [INFO] відсутні. (а.с. 13) Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частиною 1 ст.1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст.1269 ЦК України спадкоємець , який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст.1270 ЦК України ). У відповідності до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Звертаючись до суду з позовом, позивач [PERSON] вказує відповідачем Макарівську селищну раду Київської області. Разом з тим до складу спадщини після смерті [PERSON] належить кв. [ADDRESS] , яка не знаходиться на території Макарівського району Київської області, а тому відповідно Макарівська селищна рада Київської області є неналежним відповідачем у даній справі. Оскільки спадкове нерухоме майно знаходиться на території міста Києва, належним відповідачем в даному випадку має бути Київська міська рада. У статті 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. У частині першій статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до статті 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18) зроблено висновок, що «пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження». Тобто, пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову. Враховуючи те, що позов [PERSON] пред`явлено до неналежного відповідача, суд відмовляє в задоволенні позову. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed