Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту смерті.Заяву мотивує тим, що [PERSON] , є сином [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим Жовтневим відділом реєстрації актів громадянського стану м. Маріуполь 12.09.1995 року. Заявник є внутрішньо переміщеною особою, що підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 16.12.2022 року №509- 5002418112. [INFO] , внаслідок ракетного вибуху, померла заявника - [PERSON] , [INFO] , яка проживала на тимчасово окупованій території України у Донецькій області, місті Маріуполь. Факт її смерті підтверджується Актом складений та підписаний сусідами, які і стали очевидцями даної трагедії та копією зображення місця поховання. На даний час, на тимчасово окупованій території продовжує проживати моя бабуся, її матір, тому перед похованням у бабусі та покійної матері були відібрані зразки для подальшого проведення ДЕК експертизи, ідентифікації тіла та реєстрації смерті, але уже протягом майже 2-х років неможливо отримати результати. Також, заявник подав заяву про вчинення кримінального правопорушення російською федерацією, за результатом розгляду якої було відкрито кримінальне провадження №12024020030000019 від 10.01.2024 року. З метою належної реєстрації смерті матері, заявник звернувся до Вінницького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), однак отримав відмову у проведенні державної реєстрації смерті від 30.01.2024 року №106-28.1-5. Просить встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] у віці 52 роки у місті Маріуполь Донецької області. Ухвалою суду від 28.02.2024 року заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено таку в судове засідання. В судове засідання заявник не з`явився, подав до суду заяву про проведення розгляду даної справи без його участі, просив задовольнити в повному обсязі. Представник заінтересованої особи, що належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомив, відзиву чи будь-яких інших заперечень на заяву до суду не скерував. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності учасників процесу та ухвалити рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказах. У зв`язку з неявкою учасників процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Перевіривши матеріали справи, дослідивши зібрані у справі докази, суд приходить до переконання, що заява підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав. Пунктом 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. При цьому відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає в тому числі справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Зокрема згідно з ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Судом встановлено, що [PERSON] , є сином [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим Жовтневим відділом реєстрації актів громадянського стану м. Маріуполь 12.09.1995 року. Заявник є внутрішньо переміщеною особою, що підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 16.12.2022 року №509- 5002418112. [INFO] , внаслідок ракетного вибуху, померла заявника - [PERSON] , [INFO] , яка проживала на тимчасово окупованій території України у Донецькій області, місті Маріуполь. Факт її смерті підтверджується Актом складений та підписаний сусідами, які і стали очевидцями даної трагедії та копією зображення місця поховання. Також, заявник подав заяву про вчинення кримінального правопорушення російською федерацією, за результатом розгляду якої було відкрито кримінальне провадження №12024020030000019 від 10.01.2024 року. З метою належної реєстрації смерті матері, заявник звернувся до Вінницького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), однак отримав відмову у проведенні державної реєстрації смерті від 30.01.2024 року №106-28.1-5. Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час виключно у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. При цьому відповідно до роз`яснень, наданих в п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Так Указом Президента України № 64/20211 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні воєнний стан із 5 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Законом України № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» відповідно до пункту 31 частини першої статті 85 Конституції України та статті 5 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Верховна Рада України вказаний вище указ було затверджено. Надалі строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався Указами Президента України, зокрема востаннє Указом Президента України від 5 лютого 2024 року № 49/2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України № 3564-IX від 6 лютого 2024 року, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 5 години 30 хвилин 14 лютого 2024 року строком на 90 діб, та такий продовжує діяти на даний час. На даний час м. Маріуполь знаходиться на окупованій території, в межах якої органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Ця обставина перешкоджає проведенню державної реєстрації смерті [PERSON] . Частиною 1 ст. 317 ЦПК України передбачено, що заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами у разі, якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси. Яв вже зазначалось вище, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є сином [PERSON] , яка померла [INFO] При цьому встановлення факту смерті [PERSON] необхідне заявнику для отримання свідоцтва про смерть останньої. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров`я або судово-медичної установи, - не пізніше п`яти днів. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі встановлення у судовому порядку факту смерті. Відповідно до пункту 1 глави 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/5 від 18 жовтня 2000 року, підставою для державної реєстрації смерті є: лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о); фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о); лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; рішення суду про оголошення особи померлою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. При цьому, як встановлено судом, м. Маріуполь, в якому померла (загинула) [PERSON] , є окупованою територією, та заявник позбавлений можливості отримати відповідні медичні документи для підтвердження факту смерті матері в позасудовому порядку. Встановлення факту [PERSON] породжує юридичні наслідки для заявника, яка є спадкоємцем останньої, при цьому чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту смерті. З огляду на викладене, суд вважає доведеним факт смерті [PERSON] і визначає дату її смерті [INFO] у м. Маріуполь Донецької області, а тому заява підлягає до задоволення. До такого висновку суд прийшов на підставі доказів наданих заявником, які досліджені в судовому засіданні та описані судом, нічим не спростовані, а тому не викликають у суду сумніву щодо їх правдивості. При цьому відповідно до вимог п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства.

Outcome: approved