Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-20 00:00:00

ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» звернувся до суду із позовом до до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості, в якому просить стягнути із відповідача на користь ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» заборгованість за Договором про надання коштів у позику №2875500 від 28 січня 2022 року розмірі 49 082 грн. 72 коп. На обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 28 січня 2022 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] було укладено Договір про надання коштів у позику №2875500 шляхом обміну електронними повідомленнями. Відповідно до умов вказаного договору товариство зобов`язалося надати відповідачу грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» свої зобов`язання за договором виконало та надало відповідачу грошові кошти. Однак, відповідач взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за укладеним договором належним чином не виконувала, у зв`язку з чим виникла заборгованість. 23 травня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» (клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» (фактор) було укладено договір факторингу № 01.02-25/23, за яким клієнт відступив факторові право грошової вимоги до боржників. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 01.02-25/23 від 23.05.2023 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором, станом на дату відступлення права вимоги складала 49082 грн. 72 коп. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, остання не здійснила жодних платежів для погашення існуючої заборгованості на рахунки ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА», ні на рахунок попереднього кредитора. Вказані обставини змушують звернутися до суду з цим позовом. 04 січня 2024 року відповідно до ухвали судді відкрито спрощене позовне провадження у цій справі. Призначено судове засідання для розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження на 24 січня 2024 року. 24 січня 2024 року ухвалою Ямпільського районного суду Вінницької області розгляд справи було відкладено на 21 лютого 2024 року. Представник позивача ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» в судове засідання не зявився, в прохальній частині позову просить суд розгляд справи провести без участі представника позивача. Позовні вимоги підтримує. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про день та час слухання справи була повідомлена своєчасно та належним чином в порядку ст.128 ЦПК України за зареєстрованим місцем проживання. Враховуючи вищевикладене та приписи ст.223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача, який в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Судом встановлені такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини: 28 січня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» (товариство) та [PERSON] (клієнт) було укладено договір №2875500 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, відповідно до умов якого товариство зобов`язалося надати клієнту грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором (а.с. 5-13). Відповідно до пунктів 1.2, 1.3, 1.4 договору сума кредиту - 10 000 грн. Строк кредиту - 360 днів, що може бути змінений у бік зменшення) в порядку та на умовах, визначених пунктом 4.2 договору. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. Стандартна процента ставка становить 1,99% в день та застосовується в межах строку кредиту, вказаного в пункті 1.3 цього договору. Знижена процентна ставка становить 0,02% в день та застосовується відповідно до наступних умов: якщо клієнт до 27.02.2022 (включно) або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти в сумі, не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів, або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, клієнт як учасник Програми лояльності отримає від товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити клієнт за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати буде перераховано за зниженою процентною ставкою. У випадку невиконання клієнтом умов для отримання індивідуальної знижки від товариства, користування кредитом для клієнта здійснюється за стандартною процентною ставкою на звичайних (стандартних) умовах, що передбачені цим договором та доступні для інших клієнтів, які не мають окремих індивідуальних знижок стандартної процентної ставки. Згідно з пунктом 1.6 договору орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою - 81640 грн. За зниженою -75 729 грн. 70 коп. Відповідно до пункту 2.1 договору товариство надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] або іншої платіжної картки клієнта, реквізити якої надані клієнтом товариству з метою отримання кредиту. Укладення цього договору здійснюється сторонами за допомогою ІТС товариства, доступ до якої забезпечується клієнту через Вебсайт або Мобільний додаток. Електронна ідентифікація клієнта здійснюється при вході клієнта в Особистий кабінет в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки товариством правильності введення коду, направленого товариством на номер мобільного телефону клієнта, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення паролю входу до Особистого кабінету. При цьому клієнт самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до Вебсайту/ІТС товариства (пункт 1.1 договору). Згідно з пунктом 9.7 договору цей договір укладається шляхом направлення його тексту підписаного з боку Товариства аналогом власноручного підпису уповноваженої особи Товариства та відтиску печатки Товариства, що відтворені засобами копіювання, в Особистий кабінет Клієнта для ознайомлення та підписання. Договір вважається укладеним з моменту його підписання електронним підписом Клієнта, що відтворений шляхом використання Клієнтом електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який формується для кожного разу використання та направляється Клієнту на номер мобільного телефону, повідомлений останнім Товариству в ІТС Товариства/зазначений в цьому Договорі. Введення Клієнтом коду одноразового ідентифікатора з метою підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором цього Договору вважається направленням Товариству повідомлення про прийняття в повному обсязі умов цього Договору. Підписуючи цей договір клієнт підтверджує, зокрема, що він ознайомлений з усіма умовами Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», розміщені на Веб-сайті та затверджені наказом № 67-ОД від 14 червня 2021 року, повністю розуміє, погоджується з ними і зобов`язується неухильно їх дотримуватися (пункт 9.9 договору). Вказаний договір підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором В617. Із копії розрахунку заборгованості за кредитним договором №2875500 від 28.01.2022 року за період від 28.01.2022 року по 23.01.2023 рік судом встановлено, що станом на 23.05.2023 заборгованість за кредитним договором №2875500 від 28.01.2022 року не погашена [PERSON] складає 49 082 грн. 72 коп.(а.с.18-23). 23 травня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» (клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» (фактор) було укладено договір факторингу № 01.02-25/23, за яким клієнт відступив факторові право грошової вимоги до боржників (а.с. 24-26). З витягу з Реєстру боржників № 1 до Договору факторингу № 01.02-25/23 від 23 травня 2023 року слідує, що Товариство з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором №2875500 у сумі 49 082 грн. 72 коп. (а.с. 29). Дослідивши усі докази в їх сукупності, та беручи до уваги документально підтверджені доводи позивача, суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні договірні цивільні правовідносини, за якими відповідачеві було надано грошові кошти (кредити) у розмірі та на умовах, встановлених договорами, а відповідач зобов`язався повернути кредити та проценти за користування кредитами, однак у повному обсязі та вчасно свої зобов`язання не виконав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Стаття 512 Цивільного кодексу України передбачає, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 Цивільного кодексу України). Згідно із частиною першою статті 627 Цивільного кодексу України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом статей 626, 628 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з частиною першою статті 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі (частини перша, друга статті 639 Цивільного кодексу України). Організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні визначені Законом України «Про електронну комерцію», який встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Згідно з частиною першою статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Суб`єкт електронної комерції - суб`єкт господарювання будь-якої організаційно-правової форми, що реалізує товари, виконує роботи, надає послуги з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, або особа, яка придбаває, замовляє, використовує зазначені товари, роботи, послуги шляхом вчинення електронного правочину. Відповідно до статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Укладення договору здійснювалося його сторонами за допомогою ІТС Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», доступ до якої забезпечується клієнту через його Вебсайт. Порядок укладення договору передбачає ряд послідовних двосторонніх дій (таких як реєстрація клієнтом на веб-сайті Товариства із зазначенням особистих засобів зв`язку, ознайомлення з Правилами надання коштів у позику; направлення Товариством коду (одноразового ідентифікатора), який клієнт має ввести на сайті; реєстрація клієнтом банківської платіжної картки для перерахування коштів; введення клієнтом на сайті отриманого від Товариства коду тощо). Без здійснення всіх цих дій договір між відповідачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» не був би укладений. З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 Цивільного кодексу України). Аналогічні висновки викладені в постановах Верховного Суду від 02 листопада 2021 року в справі № 243/6552/20, від 09 вересня 2020 року в справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року в справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року в справі №127/33824/19 та інших. Таким чином, з урахуванням доказів, наданих суду, враховуючи відсутність доказів, які б підтверджували позицію відповідача щодо неукладання ним спірного договору, суд вважає встановленим, що 28 січня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та відповідачем був укладений договір № 2875500 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, який підписаний з використанням електронного підпису за допомогою одноразового ідентифікатора і відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» цей договір вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення договору на таких умовах. Згідно із частиною першою статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до статті 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредитних коштів та сплати процентів в обумовлений строк за умовами договору належним чином не виконував, грошові кошти на погашення заборгованості не вносила, у зв`язку з чим, за розрахунком, наданим позивачем, який не спростовано відповідачем, в останньої утворилася заборгованість у сумі 49082 грн. 72 коп., до якої входить: 10 000 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 39 082 грн. 72 коп. - заборгованість по відсотках. Доказів того, що банківська картка, на яку Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» було здійснено перерахування коштів , належить не відповідачу, останнім суду не надано. Так само і не надано доказів, що кошти на цю картку товариством не були перераховані. А тому, суд вважає доведеною обставину отримання відповідачем грошових коштів у порядку та на умовах, що визначені укладеним договором. Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до частини першої статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Частинами першою, другою статті 612 Цивільного кодексу України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно із частиною другою статті 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. За вказаних обставин, враховуючи умови договору та те, що відповідач належним чином не виконував свої зобов`язання за ним, не повернув отримані грошові кошти та не сплатив проценти за користування ними, а тому суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості підлягають задоволенню, оскільки доказів, які б спростовували розмір заборгованості та сплату коштів за договором як позивачу, так і первісному кредитору, відповідач суду не надав. Також, відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved