Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спора: Суворовський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), якою просить: виключити з актового запису № 239 від 22 січня 2019 року, вчиненого Суворовським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області про народження [PERSON] , [INFO] , відомостей про батька [PERSON] , [INFO] , громадянина України. Позовні вимоги мотивовані тим, що 12.12.2012 року між сторонами був зареєстрований шлюб, однак подружнє життя не склалося, у 2018 році сторони припинили спільне проживання. 20.01.2022 року Суворовським районним судом м. Одеси шлюб було розірвано. [INFO] народився [PERSON] , батьками зазначені: батько - [PERSON] та мати - [PERSON] . Станом на дату народження дитини, сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, на підставі ч. 1 ст. 133 СК України у свідоцтві про народження батьком дитини було записано [PERSON] . Починаючи з 2018 року сторони фактично припинили спільне проживання, відповідач перебувала в стосунках з [PERSON] , [INFO] , а тому позивач не може бути біологічним батьком дитини. Крім того, доказом того що позивач не є біологічним батьком дитини, є висновок № 500 судово - медичного молекулярно-генетичного дослідження від 11.12.2023року. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 15 грудня 2023 року позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі у порядку загального позовного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання заперечень (відзиву) на позовну заяву. До суду представник позивача [PERSON] - адвокат Боровик Альона Олександрівна подала заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у її відсутність. Відповідач [PERSON] подала до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги визнала в повному обсязі, зазначила, що дійсно [PERSON] не є біологічним батьком сина - [PERSON] , [INFO] , оскільки починаючи з 2018 року сторони фактично припинили спільне проживання, вона перебувала в стосунках з [PERSON] , [INFO] , а тому біологічним батьком [PERSON] є [PERSON] . Просила ухвалити рішення у підготовчому засіданні та розглянути справу у її відсутність. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Суворовський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Одеса) не забезпечив явку свого представника до судового засідання, отримав копії матеріалів позовної заяви 15.11.2022 року. Будь-яких клопотання або заяв до суду не надходило. Судом не здійснювалось фіксування судового засідання технічним записом, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Відповідно до ч.3,4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому ст.ст.206, 207 цього Кодексу. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року N 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно та безсторонньо оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову [PERSON] , прийнявши визнання позову відповідачем [PERSON] , оскільки таке визнання є безумовним, та не суперечить вимогам закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. При прийнятті визнання відповідачем позову суд також враховує висновки експертизи, проведеної КУ «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи» №500 від 11.12.2023 року, за заявою [PERSON] , молекулярно-генетичним аналізом ДНК, якою встановлено, що [PERSON] не є біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] . Судом встановлено, 12.12.2012 року між сторонами [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції у Луганський області, актовий запис № 651. 20.01.2022 року Суворовським районним судом м. Одеси шлюб між сторонами розірвано. [INFO] народився [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Суворовським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 239. Батьками зазначені: батько - [PERSON] та мати - [PERSON] . У відповідності до ч.1,2 ст.122 СК України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 133 СК України якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини. Станом на дату народження дитини, сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, на підставі ч. 1 ст. 133 СК України у свідоцтві про народження батьком дитини було записано [PERSON] . З 2018 року сторони фактично припинили спільне проживання. [PERSON] перебувала в стосунках з [PERSON] , [INFO] , що було зазначено в позовній заяві та визнано відповідачем. Відповідно до висновку експерта, проведеного КУ «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи» №500 від 11 грудня 2023 року, за заявою [PERSON] , молекулярно-генетичним аналізом ДНК, виділеної зі зразка рідкої крові громадянки [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , було встановлено, що громадянин [PERSON] , [INFO] не є біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , народженою громадянкою [PERSON] , [INFO] . Судово-медичні експертизи і дослідження з використанням ДНК-аналізу проводяться відповідно до Правил проведення судово-медичних експертиз у відділеннях судово-медичної імунології бюро судово-медичної експертизи і виконуються лікарями та судово-медичними експертами-імунологами. При проведенні експертних досліджень керуються Методичними рекомендаціями «Використання ДНК аналізу у судово-медичних експертизах речових доказів та експертизах спірного батьківства (материнства, підміни дітей), розробленими фахівцями Національної бюро судово-медичної експертизи МОЗ України». Згідно ст. 136 Сімейного кодексу України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Оспорювання батьківства неможливе у разі смерті дитини. Не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123 цього Кодексу. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується. Згідно ст. 121 СК України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Пленум Верховного Суду України у п. 11 постанови № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», роз`яснив, що оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в книзі реєстрації народжень шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Згідно п.2.13.1 п.2.13 Наказу міністерства Юстиції України від 12 січня 2011 року №96/5 «Про затвердження Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання» встановлено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є, зокрема, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Статтею 22 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачено, що внесення змін до актового запису цивільного стану, в тому числі про народження дитини, проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, судом достовірно встановлено, що [PERSON] , [INFO] не є біологічним батьком [PERSON] , [INFO] . Наказом Мінюсту України від 12.01.2011 року № 96/5, який зареєстровано в Мінюсті України 14.01.2011 року за № 55/18793, затверджено Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, згідно з п.1.7 яких зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису. Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Враховуючи те, що обставини, на які посилався позивач як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження матеріалами справи, позовні вимоги позивача ґрунтуються на вимогах закону, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] про виключення відомостей з актового запису про народження дитини підлягає задоволенню.

Outcome: approved