Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-25 00:00:00

Представник АТ КБ «ПРИВАТБАНК» Ванжа Н.В. звернулася до суду з позовною заявою шляхом направлення через модуль підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» 22.01.2024, в якій просила суд стягнути із [PERSON] на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором №б/н від 02.03.2023 станом на 13.12.2023 у загальному розмірі 41\~308 грн. 30 коп., що включає: заборгованість за тілом кредиту 32\~340 грн. 37 коп., заборгованість за простроченими процентами 8967 грн. 93 коп., а також 2422 грн. 40 коп. судового збору. Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що 02.03.2023 між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір шляхом підписання заяви б/н, згідно з якою позичальник отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту за типом відновлювальної кредитної лінії до 200\~000 грн. (п.9.2 договору), зі строком кредитування до 12 місяців з пролонгацією (п.9.2 договору) та процентною ставкою 42% річних. Цього дня позичальник ознайомилась з умовами кредитування та підписала паспорт кредиту, а також заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг. Заяву позичальник підписала у системі самообслуговування Приват24 за допомогою ОТП пароля, про що зазначено у полі «підпис клієнта» із позначкою дати та часу. На підставі укладеного договору позичальник отримала платіжний інструмент кредитну картку за № [NUMBER] за типом «Універсальна». Свідченням дії укладеного між банком та [PERSON] кредитного договору є факт користування нею картковим рахунком та використання кредитних коштів, що слідує з виписки по рахунку, в якій зазначені операції щодо використання кредитного ліміту, повернення коштів зі сплатою процентів за користування ними, що в сукупності є свідченням виникнення між сторонами фінансово-кредитних відносин та укладення кредитного договору загалом. АТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Однак відповідач не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором, тим самим допустила порушення виконання покладених на неї зобов`язань. У результаті цього станом на 13.12.2023 виникла заборгованість, розмір якої з урахуванням внесених відповідачем коштів на погашення заборгованості, становить 41\~308 грн. 30 коп. та включає: заборгованість за тілом кредиту 32\~340 грн. 37 коп., заборгованість за простроченими процентами 8 967 грн. 93 коп. На даний час позичальник продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає добровільно заборгованість за договором про надання банківських послуг, що є порушенням законних прав та інтересів АТ КБ «ПРИВАТБАНК». Ухвалою суду від 23.01.2024 позовну заяву прийнято до розгляду з відкриттям спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.89). Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. У встановлений судом строк жоден із учасників справи не подав клопотання про розгляд справи за їх участю в судовому засіданні. Представник позивача АТ КБ «ПРИВАТБАНК» - Ванжа Н.В. не заперечувала проти ухвалення заочного рішення у справі, про що зазначила у прохальній частині позову. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилася, викликалася неодноразово у встановленому законом порядку, протягом визначеного строку відзив на позов не подала, заяв про відкладення розгляду справи не подавала. Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, а також враховуючи належне повідомлення відповідача, її повторну неявку та не подання відзиву у встановлений законом строк, суд постановив ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних доказів за відсутності заперечень представника позивача проти заочного розгляду справи. Інших заяв, клопотань від учасників справи не надходило. Інші процесуальні дії не вчинялись. Наявні у матеріалах справи заяви від представника АТ КБ «ПРИВАТБАНК» Меркулової В.В. суд не бере до уваги зважаючи на відсутність в матеріалах справи доказів на представництво нею інтересів банку. Дослідивши письмові докази у справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд доходить висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог, виходячи з такого. З 07.06.2019 [PERSON] є клієнтом АТ КБ «ПРИВАТБАНК», оскільки цього дня вона підписала анкету-заяву №б/н, в якій зазначено, що ця заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua складають між нею та банком договір про надання банківських послуг (далі кредитний договір), що підтверджується підписом відповідача у заяві, а також, що вона ознайомилася та погодилася з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення з отриманням екземпляру в один із визначених у заяві способів (а.с.16, 17). 02.03.2023 [PERSON] підписала за допомогою ОТП пароля, про що зазначено у полі «підпис клієнта» із позначкою дати та часу паспорт споживчого кредиту (а.с.26-34), в якому міститься узагальнена інформація щодо умов кредитування в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» за кожним із типів кредитних продуктів, які пропонує клієнтам АТ КБ «ПРИВАТБАНК», із зазначенням даних банку, порядку повернення кредиту, обсягу відповідальності позичальника за порушення виконання зобов`язань та інших загальних відомостей. Персональні дані [PERSON] у паспорті споживчого кредиту, а також відомості про конкретно обраний нею тип продукту у паспорті споживчого кредиту не зазначені. Крім того, 02.03.2023 [PERSON] підписала за допомогою ОТП пароля, про що зазначено у полі «підпис клієнта» із позначкою дати та часу заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг (а.с.35-58), в якій містяться її персональні дані, опис фінансової послуги «відкриття та обслуговування поточного рахунку емісія та обслуговування платіжного інструменту, споживче кредитування». У п.8 заяви вказано, що її підписанням на підставі ст.634 ЦК України клієнт приєднується до розділу «Загальні положення», підрозділів «Кредитні картки», «Поточні рахунки», «Використання картки», «Віддалені канали обслуговування», «Оплата частинами та миттєва розстрочка», «Автоплатежі» Умов та правил надання банківських послуг АТ КБ «ПРИВАТБАНК», що розміщені в мережі Інтернет в редакції станом на дату підписання заяви, які разом становлять змішаний договір, приймає на себе всі права та обов`язки, встановлені у договорі, та зобов`язується їх належним чином виконувати. У п.9.2 заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг «Основні умови кредитування» вказано, що кредит [PERSON] отримала для власних потреб (ціль відкриття рахунку), тип кредиту відновлювальна кредитна лінія, строк кредитування 12 місяців з пролонгацією, мета споживчі цілі, спосіб надання кредиту безготівковим шляхом. У п.9.3 заявки викладена загальна інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача за кожним з типів карток «Універсальна», «Універсальна Голд» та преміальних. Сума встановленого позичальникові кредитного ліміту, тип картки у п.9.2 заяви не визначені (а.с.36). Як слідує з довідки від 15.12.2023 №0000003293119781 (а.с.21), 02.03.2023 [PERSON] отримала кредитну картку, емітовану АТ КБ «ПРИВАТБАНК», за № [NUMBER] зі строком дії до 04/27. Відповідно до довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки від 15.12.2023 №0000003293119800 (а.с.22), за картковим рахунком відповідача кредитний ліміт було встановлено 02.03.2023 на рівні 34\~000 грн. та в подальшому він не змінювався, лише 01.08.2023 встановлено на рівні 0 грн. після використання позичальником кредитних коштів у повному обсязі. Згідно з наданим банком розрахунком (а.с.24-25), заборгованість [PERSON] за кредитним договором №б/н від 02.03.2023 станом на 13.12.2023 складає 41\~308 грн. 30 коп. та включає: заборгованість за тілом кредиту 32\~340 грн. 37 коп., заборгованість за простроченими процентами 8\~967 грн. 93 коп. Між сторонами виник спір щодо належного виконання відповідачем кредитних зобов`язань та наявності правових підстав для стягнення заборгованості в судовому порядку. Згідно з ч.1 та ч.2 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ч.1 ст.626, ч.1 ст.628 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст.6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно зі ст.639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ст.ст.525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Виходячи з правового аналізу вказаних норм, Умови надання банківських послуг, розміщені на сайті банку в мережі Інтернет, не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо: 1) такі Умови не містять підпису позичальника; 2) не встановлено наявність належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови розумів позичальник, підписуючи заяву про приєднання до них. Наявна в матеріалах справи та підписана відповідачем заява про приєднання до умов та правил надання банківських містить лише узагальнену інформацію про умови кредитування в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», розмір процентної ставки для карток «Універсальна» та «Універсальна Голд», інформацію про кожен з типів продукту за карткою «Універсальна», істотні та інші умови договору «Оплата частинами та Миттєва розстрочка», проте не містить жодної деталізації, який конкретно тип продукту було обрано позичальником [PERSON] , який розмір процентів за користування кредитом з нею узгоджений та обсяг відповідальності за невиконання чи неналежне виконання кредитно-договірних зобов`язань. З огляду на зазначене, суд доходить висновку щодо відсутності підстав вважати, що при укладенні договору з відповідачем АТ КБ «ПРИВАТБАНК» дотримався вимог, передбачених чинним законодавством України про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, які вважав узгодженими банк при наданні кредиту саме за кредитним договором №б/н від 02.03.2023. Інший висновок не відповідав би принципу справедливості, добросовісності та розумності та уможливив покладання на слабшу сторону споживача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору. З урахуванням основних засад цивільного законодавства та необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, суд зауважує, що пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права, бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та Правил надання банківських послуг, оскільки Умови та Правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих Правил тим більше, співвідносно з конкретним видом кредитного договору. Однак, доведеність факту отримання відповідачем кредитної картки із встановленим на ній кредитним лімітом 34\~000 грн., активне користування нею (зняття готівки, переведення коштів між картками, придбання товарів, погашення кредиту тощо), що слідує з виписки по рахунку позичальника (а.с.23), у сукупності є свідченням наявності між сторонами кредитно-договірних зобов`язань. Так, виписка з банківського рахунку позичальника (а.с.23) містить інформацію про рух коштів на балансі кредитної картки відповідача баланс станом на дату укладання кредитного договору, всі операції за кредитною карткою (з визначенням дати проведення операції та чітким визначенням проведеної операції, зазначенням суми на балансі рахунку після проведеної з коштами операції). Банківська виписка має статус первинного документа, що підтверджено Переліком типових документів, затвердженого наказом Мін`юсту від 12.04.2012 №578/5, згідно з яким до первинних документів, які фіксують факт виконання держоперації та служать підставою для записів у регістрах бухобліку і в податкових документах, віднесені касові, банківські документи; повідомлення банків; виписки банків; корінці квитанцій і касових чекових книжок. При цьому п. 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого\~Постановою Правління Національного банку України від 18.06.2003 №254\~визначено, що виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Отже, виписки з особових рахунків клієнтів є регістрами аналітичного обліку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Так, з розрахунку заборгованості за кредитним договором (а.с.24-25) та виписки по рахунку позичальника (а.с.23) вбачається, що відповідач активно почала користуватися кредитними коштами з 03.03.2023, частково погашаючи заборгованість, сплачуючи банку грошові кошти в різних розмірах, зокрема шляхом переведенням коштів між власними рахунками через додаток самообслуговування Приват24, востаннє сплативши 1 грн. 75 коп. 26.02.2023 шляхом здійснення переказу між картками. З метою перевірки правильності та об`єктивності суми заборгованості перед банком, судом здійснено аналіз вказаної виписки по картковому рахунку відповідача у сукупності з наданим банком розрахунком заборгованості. Вбачається, що за період з 03.03.2023 до 01.11.2023 (за даними станом на 15.12.2023) відповідач використала коштів на загальну суму 62\~977 грн. 94 грн., а на погашення кредиту внесла загалом 21\~669 грн. 64 коп. (а.с.23). Таким чином, залишок заборгованості за кредитним договором у сумі 41\~308 грн. 30 коп. (з розрахунку: 62\~977 грн. 94 коп. 21 669 грн. 64 коп.) відповідає розміру заборгованості, визначеному у розрахунку (а.с.24-25). Разом з тим, аналізом наданого банком розрахунку встановлено, що до загального розміру заборгованості банком включено заборгованість за тілом кредиту 32\~340 грн. 37 коп. та заборгованість за простроченими процентами 8\~967 грн. 93 коп. Таким чином, позивач, надавши відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами в межах встановленого кредитного ліміту, зарахованого на картковий рахунок із видачею картки позичальникові, виконав свої зобов`язання за кредитним договором, тоді як відповідач, користуючись кредитними коштами, належним чином та своєчасно не виконувала свої зобов`язання, що призвело до виникнення заборгованості за тілом кредиту в сумі 32 340 грн. 37 коп. станом на 13.12.2023, яку суд вважає доведеною. Вказана сума розрахована з урахуванням внесених позичальником коштів, а наданий АТ КБ «ПРИВАТБАНК» розрахунок не викликає у суду сумнівів в його правильності в цій частині і не спростований жодними доказами з боку відповідача. Приходячи до такого висновку суд зауважує, що отримані та використані позичальником кредитні кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПРИВАТБАНК» не повернуті, що свідчить про порушення його прав, тому суд погоджується із тим, що АТ КБ «ПРИВАТБАНК» вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту у розмірі 32 340 грн. 37 коп. є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню. При цьому, суд не погоджується із розміром заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 8\~967 грн. 93 коп. з огляду на таке. Відповідно до ч.3 ст.509 ЦК України, зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно ч.1 ст.14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, що визначено ст.628 ЦК України. Із системного аналізу наведених норм слідує, що при здійсненні кредитних нарахувань, включених до кредитної заборгованості, банк повинен суворо дотримуватися умов, встановлених договором, у тому числі в частині формулювання назв таких нарахувань, проведенні їх розрахунку, що забезпечує прозорість і однозначність вимог банку. Частина 1 статті 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Дослідженням змісту підписаної відповідачем заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг від 02.03.2023 судом встановлено, що відомості про конкретно погоджений сторонами розмір процентної ставки при укладенні кредитного договору за конкретно обраним позичальником типом кредитного продукту відсутні. Так, підписана відповідачем заява містить лише її анкетні дані та контактну інформацію, видачу кредитної картки, та не містить жодних даних про умови кредитування та обрання нею певної банківської послуги, сплату процентів за користування кредитом. Аналогічно має місце з паспортом споживчого кредиту, де зазначений перелік усіх типів кредитування в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», однак не деталізовано, який з них обрано саме відповідачем. Відповідно до ст.ст.12,\~81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі ст.89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову за загальним правилом покладається на позивача, а доведення заперечень щодо позовних вимог покладається на відповідача. Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Позивач, звертаючись до суду з даним позовом, скористався своїм правом щодо подання доказів та їх обсягу на власний розсуд, в той час як збирати та відшукувати інші докази замість сторін суд не вправі. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про безпідставність дій банку з приводу нарахування відповідачеві процентів за користування кредитом без належного погодження їх ставки та деталізації в кредитному договорі конкретно обраного позичальником типу кредитного продукту. Таким чином, суд зазначає про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог із стягненням з відповідача [PERSON] на користь позивача суми заборгованості за тілом кредиту в розмірі 32\~340 грн. 37 коп. станом на 13.12.2023 за кредитним договором №б/н від 02.03.2023 та відмовою у стягненні заборгованості за відсотками за користування кредитом в розмірі 8967 грн. 93 коп. за недоведеністю. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд враховує часткове задоволення позовних вимог (78%), а тому вважає за необхідне стягнути із [PERSON] на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» судовий збір в сумі 1889 грн. 47 коп. пропорційно частині задоволених вимог.

Outcome: partial