Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до Бобринецького районного суду Кіровоградської області з позовом до Бобринецької міської\~ради Кіровоградської\~областіпро визнання за нею, як спадкоємцем за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , право засновника Фермерського господарства Колесник Лідії Афанасіївни (ідентифікаційний код юридичної особи [NUMBER] ) запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань від 12.02.1997 року №1 422 120 0000 000481. Позов мотивовано тим, що відповідно до розпорядження Бобринецької районної державної адміністрації від 02 вересня 1996 року №365-р [PERSON] надано у постійне користування земельну ділянку площею 40,70 га, право користування посвідчується державним актом на право постійного користування землею серії КР, виданого Бобринецькою районною державною адміністрацією, акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №90. Відповідно до законодавства чинного після одержання Державного акта на право постійного користування землею [PERSON] здійснено державну реєстрацію фермерського господарства, яке набуло статусу юридичної особи. [INFO] [PERSON] померла, спадкоємцем якої є [PERSON] . Ступінь родинних відносин підтверджується рішенням Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 03 квітня 2014 року по справі №383/368/14-ц. Мати позивача була засновником Фермерського господарства [PERSON] (ідентифікаційний код юридичної особи [NUMBER] ) запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань від 12.02.1997 року №1 422 120 0000 000481. З дня смерті своєї матері [PERSON] розпоряджається та користується вказаною земельною ділянкою відповідно до цільового призначення ведення фермерського господарства та є головою фермерського господарства Колесник Лідії Афанасіївни. 20.11.2020 року позивач звернулась до державного нотаріуса Бобринецької державної нотаріальної контори Кіровоградської області Дроздової О.П. з заявою про видачу на її ім`я свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на фермерське господарство [PERSON] . Тією ж датою нотаріус відмовила їй у вчиненні нотаріальної дії - у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через не визначення статутного капіталу господарства та відсутності належності даного майна спадкодавцеві. Оскільки Фермерське господарство [PERSON] не має сформованого статутного капіталу, що є перешкодою у реалізації своїх прав позивачем, а позивач прийняла спадщину за законом, бажає продовжити діяльність фермерського господарства, Фермерське господарство не припинено, право засновника підлягає спадкуванню. Ухвалою суду від 08.09.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Цією ж ухвалою за клопотанням представника позивача витребувано від Бобринецької державної нотаріальної контори копію спадкової справи та інформаційні довідки із спадкового реєстру (заповіт/спадковий договір), (Спадкова справа/свідоцтво про право на спадщину) після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с.47-48). Ухвалою суду від 06.11.2023 року продовжено строк проведення підготовчого провадження у справі на тридцять днів з 08.11.2023 року (а.с.120-121). Ухвалою суду від 21.11.2023 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.131). Ухвалою суду від 18.12.2023 року визнано явку позивача та представника позивача обов`язковою в судове засідання для надання особистих пояснень (а.с.147). Позивачі та її представник позов підтримали та просили його задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відзив на позовну заяву не подав. Суд, заслухавши пояснення позивача та її представника, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Розпорядженням Бобринецької районної державної адміністрації від 02 вересня 1996 року №365-р [PERSON] надано із земель запасу у постійне користування земельну ділянку для ведення селянського (фермерського) господарства на території Червонодолинської сільської ради народних депутатів загальною площею 40,7 га, ріллі 40,4 га, що підтверджується його копією (а.с.12) на підставі якого громадянину України [PERSON] видано державний акт на право постійного користування землею від 09 вересня 1996 року, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №90 (а.с.13). [PERSON] було створене фермерське господарство Колесник Лідії Афанасіївни (ідентифікаційний код юридичної особи 23898877), яка є його засновником, що підтверджується копією довідки АБ №477905 з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (а.с.27), випискою та витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців (а.с.28, 29-33) та копією статуту фермерського господарства [PERSON] у новій редакції (а.с.15-26). З копії\~виписки з\~Єдиного державного\~реєстру юридичних\~осіб,\~фізичних осіб-підприємців вбачається, що про Фермерське господарство Колесник Лідії Афанасіївни (ідентифікаційний код юридичної особи 23898877) 12.02.1997 року здійснено запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань №1 422 120 0000 000481 (а.с.28). Представником та керівником Фермерське господарство Колесник Лідії Афанасіївни є її член [PERSON] , що підтверджується копією статуту фермерського господарства [PERSON] у новій редакції (а.с.15-26), копією довідки АБ №477905 з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (а.с.27), випискою та витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців (а.с.28, 29-33). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 30.03.2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Бобринецького районного управління юстиції Кіровоградської області (а.с.11). Рішенням Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 03.04.2014 року по справі №383/368/14-ц встановлено факт родинних відносин матері та доньки між фізичними особами: [PERSON] (матір`ю), що померла [INFO] відповідно до Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Бобринецького районного управління юстиції Кіровоградської області 30 березня 2010 року та [PERSON] (донькою), [INFO] , паспорт серії [NUMBER] , виданий Бобринецьким РВ УМВС України в Кіровоградській області 27 грудня 2001 року. Встановлено факт належності [PERSON] , померлої [INFO] , державного акту на право приватної власності на землю серії КР №000163, площею 10,82 гектарів, яка розташована на території Червонодолинської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, виданого на ім`я « [PERSON] » (а.с. 20-21, 34-37). Позивач [PERSON] допитана як свідок в судовому засіданні пояснила, що її матері [PERSON] за життя надано у постійне користування земельну ділянку для ведення селянського (фермерського) господарства на території Червонодолинської сільської ради народних депутатів загальною площею 40,7 га, ріллі 40,4 га, та 0,3 га., про що їй було видано державний акт на право постійного користування землею від 09 вересня 1996 року на ім`я [PERSON] . Також її мати за життя була засновником Фермерського господарства [PERSON] . На даний час вона є керівником Фермерського господарства [PERSON] , яке вона не може переоформити на себе після смерті її матері. Вказаний державний акт на право постійного користування землею від 09 вересня 1996 року виданий на ім`я [PERSON] належить її матері [PERSON] , а в документах її померлої матері допущено описки, яка виникла після видачі її матері паспорта громадянина України. Позивач [PERSON] у зв`язку з укладенням шлюбу 04.04.1981 року змінила дівоче прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », та у зв`язку з укладенням шлюбу 30.05.1987 року змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », батьками якої є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копіями свідоцтва про народження, свідоцтв про одруження, запису акта про укладення шлюбу №38 від 04.04.1981 року, свідоцтва про розірвання шлюбу, повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб (а.с.72-76). Таким чином,\~із сукупності\~вищевказаних документів,\~пояснень позивача\~судом встановлено\~факт належності\~ [PERSON] ,\~померлої [INFO] ,\~державного акту\~на право\~постійного користування\~землею виданого\~громадянину України\~на ім`я\~« [PERSON] » серії\~КР №000117\~від 09\~вересня 1996\~року,\~що свідчить\~про те,\~що померлій\~ [PERSON] за життя надано в постійне користування земельну ділянку загальною площею 40,7 га., ріллі площею 40,4 га., яка розташована на території Червонодолинської сільської ради народних депутатів, для ведення селянського (фермерського) господарства. Спадщину за законом після смерті [PERSON] прийняла позивач [PERSON] шляхом подання заяви про прийняття спадщини 28.04.2010 року до Бобринецької державної нотаріальної контори Кіровоградської області в період шестимісячного строку для прийняття спадщини, що підтверджується її копією (а.с.68), якій також видано свідоцтва про право на спадщину за законом від 17.11.2020 року на земельні ділянки з кадастровими номерами 3520887900:02:000:2946, 3520887900:02:000:2947 (а.с.112, 113). Інші особи із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до нотаріальної контори не звертались, що підтверджується матеріалами спадкової справи №106-2010 до майна померлого [INFO] [PERSON] . У відповідності до вимог ч.ч.1, 2 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Часом відкриття спадщини є день смерті особи. Отже, [INFO] відкрилася спадщина на майно [PERSON] . Частиною 1 статті 23 Закону України «Про фермерське господарство» визначено, що успадкування фермерського господарства (цілісного майнового комплексу або його частини) здійснюється відповідно до закону. Відповідно до п.9 Постанови пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» №20 від 22.12.1995 року, успадкування майна селянського (фермерського) господарства здійснюється за загальними правилами спадкового права. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті та згідно ч.2 ст.1268 цього Кодексу не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Державним нотаріусам Оленою Дроздовою постановою від 20.11.2020 року відмовлено позивачу [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на фермерське господарство [PERSON] після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , через те, що право постійного користування земельною ділянкою припиняється із смертю особи і не входить до складу спадщини, складений капітал фермерського господарства [PERSON] не сформований, що унеможливлює встановлення частки в статутному (складеному) капіталі (а.с.38-40, 115-116). Згідно пункту 6.8, 6.9 Статуту фермерського господарства [PERSON] , у разі смерті громадянина члена господарства, його правонаступники (спадкоємці) мають переважне право вступу до цього Господарства перед іншими особами. У разі смерті голови ФГ всі його права та обов`язки передаються одному з членів господарства (а.с.15-26). Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. У відповідності зі ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. У пункті 23 постанови пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст.1 Закону України «Про фермерське господарство» фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, здійснювати її переробку та реалізацію з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм у власність та/або користування, у тому числі в оренду, для ведення фермерського господарства, товарного сільськогосподарського виробництва, особистого селянського господарства, відповідно до закону. Відносини, пов`язані із створенням, діяльністю та припиненням діяльності фермерських господарств, регулюються Конституцією України, Земельним кодексом України, цим Законом та іншими нормативно-правовими актами України (ст.2 Закону України «Про фермерське господарство»). Пунктом 4.1 розділу 4 Статуту фермерського господарства [PERSON] визначено, що у власності господарства може бути земля, сільськогосподарська техніка та реманент, житлові будинки, квартири, продуктивна і робоча худоба, птиця, бджолосім`ї, посіви та посадки сільськогосподарських культур і насаджень на земельній ділянці, засоби виробництва, вироблена продукція і доходи від її реалізації, транспортні засоби, кошти, акції та інші цінні папери, а також інше майно споживчого і виробничого характеру, призначені для ведення господарства і заняття підсобними промислами. Відповідно до ст.8 Закону України «Про фермерське господарство» фермерське господарство підлягає державній реєстрації у порядку, встановленому законом для державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, за умови набуття громадянином України або кількома громадянами України, які виявили бажання створити фермерське господарство, права власності або користування земельною ділянкою. Перелік прав та обов`язків особи, які не входять до складу спадщини визначений у статті 1219 ЦК України. За змістом вказаного переліку право постійного користування земельною ділянкою, яке належало спадкодавцю, не є тим правом, яке не можна успадкувати. А тому таке право за загальним правилом входить до складу спадщини. Проте право постійного користування земельною ділянкою, яку отримав для ведення селянського (фермерського) господарства його засновник, може бути об`єктом спадкування, якщо зазначена особа до її смерті не змогла створити (зареєструвати) селянське (фермерське) господарство. Тільки у такому разі право постійного користування зазначеною ділянкою входить до складу спадщини у разі смерті цієї особи та може бути успадкованим лише для мети, для якої це право отримав спадкодавець. Право постійного користування земельною ділянкою, яку отримав для ведення селянського (фермерського) господарства його засновник, може бути об`єктом спадкування, якщо зазначена особа до її смерті не змогла створити (зареєструвати) селянське (фермерське) господарство. Тільки у такому разі право постійного користування зазначеною ділянкою входить до складу спадщини у разі смерті цієї особи та може бути успадкованим лише для мети, для якої це право отримав спадкодавець. Майно фермерського господарства належить йому на праві власності (частина перша статті 20 Закону України «Про фермерське господарство»). Фермерське господарство як цілісний майновий комплекс включає майно, передане до складеного капіталу, не розподілений прибуток, майнові та інші зобов`язання (частина перша статті 22 цього Закону). Успадкування фермерського господарства (цілісного майнового комплексу або його частини) здійснюється відповідно до закону (частина перша статті 23 того ж Закону). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.06.2020 року у справі №179/1043/16-ц\~зроблено правовий висновок, згідно якого у випадку смерті засновника (члена) селянського (фермерського) господарства його спадкоємці мають право на спадкування цього господарства (прав засновника, члена). За наявності у фермерського господарства статутного (складеного) капіталу з розподілом часток між його засновником, членами спадкоємці засновника (члена) фермерського господарства спадкують відповідні права засновника (члена), якому належала відповідна частка у статутному (складеному) капіталі. Таким чином, успадкування фермерського господарства, як цілісного майнового комплексу, або його частини, полягає у спадкуванні корпоративних прав засновника та/або учасника, зокрема права на частку у сформованому статутному (складеному) капіталі. Відповідно до ст.167 Господарського кодексу України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному фонді (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами. Статтею 178 ЦК України визначено, що об`єкти цивільних прав можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід`ємними від фізичної чи юридичної особи. Отже, свідоцтво про право на спадщину на корпоративні права, зокрема на частку у статутному капіталі фермерського господарства, може бути видано лише у випадку наявності сформованого статутного капіталу. За аналогією права (ст.23 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю), у разі смерті або припинення учасника фермерського господарства його частка переходить до його спадкоємця чи правонаступника без згоди учасників фермерського господарства. Для видачі свідоцтва про право на спадщину на частку в статутному капіталі нотаріусу надається інформація з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб, у якій має обов`язково бути зазначена частка померлого учасника. Статут Фермерського господарства [PERSON] не передбачає його припинення через смерть його засновника. Нормами ст.36 Закону України «Про фермерське господарство» встановлено, що рішення про припинення діяльності фермерського господарства приймається виключно у разі, якщо не залишається жодного члена фермерського господарства або спадкоємця, який бажає продовжити діяльність господарства у порядку, встановленому законом. Права засновника та учасника Фермерського господарства [PERSON] є майновими правами, тому згідно ст.ст.177-178 ЦК України вони входять до складу спадщини після смерті спадкодавця [PERSON] . Будь-яких особливостей спадкування майна чи майнових прав засновника фермерського господарства Цивільний кодекс України не містить. Згідно ст.1216, 1217 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Як зазначено в п.п. 4.18 п.4 гл.10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за №282/20595 за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Оскільки Фермерське господарство [PERSON] не має сформованого статутного капіталу, а позивач прийняла спадщину за законом, бажає продовжити діяльність фермерського господарства, то визнання за нею в порядку спадкування після смерті матері право засновника Фермерського господарства [PERSON] є ефективним способом захисту їх прав як спадкоємця засновника. Згідно приписів ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З урахуванням наданих доказів та досліджених у судовому засіданні обставин, суд дійшов обґрунтованого висновку, що відсутність інформації про частку у статутному капіталі у Статуті Фермерського господарства [PERSON] є перешкодою у реалізації своїх прав позивачем, яка є спадкоємцем першої черги спадкування за законом та правонаступником усіх прав та обов`язків померлої [PERSON] як засновника (голови) Фермерського господарства Колесник Лідії Афанасіївни. ЄСПЛ неодноразово зазначав, що формулювання законів не завжди чіткі. Тому їх тлумачення та застосування залежить від практики. І роль розгляду справ у судах полягає саме у тому, щоб позбутися таких інтерпретаційних сумнівів з урахуванням змін у повсякденній практиці (рішення від 11 листопада 1996 року у справі «Кантоні проти Франції», заява № 17862/91, §31-32; від 11 квітня 2013 року у справі «Вєренцов проти України», заява № 20372/11, §65). Оскільки позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину та інакше ніж у судовому порядку оформити свої спадкові права, в зв`язку з чим її право на спадщину підлягає судовому захисту шляхом його визнання на підставі ст.16 ЦК України, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved