Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із вказаною позовною заявою, в обґрунтування вимог якої представник зазначила, що [INFO] помер батько позивачки [PERSON] . Мати позивачки [PERSON] , померла [INFO] . Батько позивачки [PERSON] , 20.04.2004 склав заповіт, яким заповів: домоволодіння в [ADDRESS] , та частину земельної ділянки розміром 0,30 га [PERSON] , а частину земельної ділянки розміром 0,30 га, заповів [PERSON] . Позивачка та третя особа є рідними сестрами та доньками [PERSON] і [PERSON] . Про наявність заповітного розпорядження позивачка [PERSON] та [PERSON] довідалися в грудні 2023 року, оскільки їх батько [PERSON] за життя не повідомив про свою волю і про складання ним заповітного розпорядження. Так, зокрема [PERSON] та [PERSON] під час прибирання старого будинку, в якому проживав їх батько за життя, виявили документи на ім`я їх батьків (свідоцтво про шлюб, атестати про навчання, свідоцтва про народження тощо), серед яких був і оригінал заповіту їх батька. За вищенаведених обставин спадщину по заповіту [PERSON] та [PERSON] у встановленому законом порядку не прийняли, хоча фактично вступили в управління та володіння спадковим майном померлих батьків, бо за спільною домовленістю обробляють земельні ділянки за цільовим призначенням, утримують будинок в належному стані, щоб такий не вийшов з експлуатації. З наведених причин та з урахуванням того, що спадкоємців за законом, або за заповітом, які б прийняли спадщину після смерті [PERSON] немає, до грудня 2023 року позивачка [PERSON] та її сестра [PERSON] не знали про наявність заповітного розпорядження їх батька, складеного 20.04.2004 на їх користь, спадщина до майна померлого [PERSON] не визнана судом відумерлою, в позовні заяві висловлено прохання визначити позивачці додатковий строк для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті її батька, строком три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили. Ухвалою суду від 09.02.2024 по справі відкрито провадження в порядку загального позовного провадження. Представник позивачки адвокат Гренджа В. Ю. подала заяву з проханням розглядати справу без участі сторони позивача. Висловила позицію про підтримання заявлених у позовній заяві вимог. Головою Синевирської сільської ради Хустського району Закарпатської області подано заяву за змістом якої висловив позицію про відсутність у сільської ради заперечень проти задоволення позовних вимог. Справу просив розглядати без участі представника сільради. [PERSON] подала суду заяву з проханням розгляду справи за її відсутності. Зазначила, що не заперечує, щодо продовження позивачці строку для прийняття спадщини до майна померлого батька, оскільки у разі задоволення позову [PERSON] , остання надасть їй письмову згоду на прийняття спадщини за заповітом відповідно до вимог частини 2 статті 1272 Цивільного кодексу України (далі ЦК України). Фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України). Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до частини 3 статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Частиною 4 статті 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Таким чином, ЦПК допускає ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні і в правовідносинах, що виникли між сторонами відповідач позов визнав, таке визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, отже в даному випадку наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в підготовчому засіданні. Судом встановлено, що [INFO] в селі Синевирська Поляна Міжгірського району Закарпатської області помер батько позивачки [PERSON] , підтвердженням чого є копія свідоцтва про смерть серія [NUMBER] (а.с. 5). Мати позивачки [PERSON] , померла [INFO] , підтвердженням чого є копія свідоцтва про смерть серія [NUMBER] (а.с. 6). Батьки позивачки [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 20.06.1956, підтвердженням чого є копія свідоцтва про одруження серії [NUMBER] (а.с. 7). [PERSON] та [PERSON] є рідними сестрами, та доньками [PERSON] і [PERSON] , підтвердженням чого копії наступних документів: свідоцтва про народження [PERSON] , серії [NUMBER] ; свідоцтва про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] , серії [NUMBER] ; свідоцтва про народження [PERSON] , серії [NUMBER] ; свідоцтва про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] , серії [NUMBER] (а.с. 12-13). Як вбачається з копії довідки № 318 від 05.02.2024, виданої виконкомом Синевирської сільської ради Хустського району Закарпатської області, померла [INFO] [PERSON] , була постійною мешканкою [ADDRESS] . Разом із нею на день її смерті проживали та були зареєстровані: [PERSON] , чоловік померлої; [PERSON] , брат чоловіка померлої (а.с. 8). Як вбачається з копії довідки № 319 від 05.02.2024, виданої виконкомом Синевирської сільської ради Хустського району Закарпатської області, померлий [INFO] [PERSON] , був постійним мешканцем [ADDRESS] . Разом із ним на день його смерті ніхто не проживав та не був зареєстрований (а.с. 9). Батько позивачки [PERSON] , 20.04.2004 склав заповіт, яким заповів: домоволодіння, що знаходиться в [ADDRESS] , та частину земельної ділянки розміром 0,30 га, яка належить йому згідно Державного акту серії ІІ-ЗК № 036114, та все інше майно, яке буде належати йому на день смерті, і на яке він по закону матиме право [PERSON] , а частину земельної ділянки розміром 0,30 га, що належить йому згідно цього ж державного акту, заповів [PERSON] (а.с. 10). Відповідно до частини 3 статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина 1 статті 1270 ЦК України). Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що суди, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, повинні досліджувати поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Як зазначено в позовній заяві, про наявність заповітного розпорядження позивачка та її сестра дізналися в грудні 2023 року, оскільки їх батько [PERSON] за життя не повідомив про свою волю і про складання ним заповітного розпорядження. Під час прибирання старого будинку в якому проживав їх батько за життя, вони виявили документи на ім`я їх батьків, серед яких був і оригінал заповіту їх батька. За встановлених обставин, суд вважає, що відмова у поновленні строку для прийняття спадщини порушить право спадкоємців, тому визнає вищевказані обставини як поважну причину пропуску строку для прийняття спадщини. З огляду наведеного заявлений позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved