Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% і не більше десяти розмірів встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення до суду з даним позовом і до досягнення дитиною повноліття. Позов мотивований тим, що сторони по справі перебували у фактичних шлюбних відносинах та від спільного проживання у них народилася дитина [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом із позивачем та знаходиться на її утриманні. Спільне проживання позивача та відповідача припинено. Відповідач відмовляється надавати позивачу кошти в достатньому розмірі на утримання дитини, його стан здоров`я дозволяє працювати, має аліментні зобов`язання щодо своєї неповнолітньої дитини від попередніх стосунків, інших утриманців відповідач не має, має можливість надавати кошти в достатньому розмірі на утримання неповнолітньої дитини, що стало підставою для звернення позивача до суду з цим позовом. Ухвалою суду від 21.12.2023 року у справі відкрито провадження, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відзив на позов відповідач до суду не надав. Позивач до суду подала заяву, в якій вона просила розгляд справи провести у її відсутність, позов підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач до судового засідання не з`явився із невідомих суду причин, хоча про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся завчасно та належним чином, зокрема, шляхом направлення судової повістки рекомендованим листом на адресу його проживання, яка повернулася на адресу суду з його особистим підписом про отримання 07.02.2024 року поштової кореспонденції, відзив на позов не надав, а тому суд ухвалив (без винесення окремого процесуального документа) провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. На підставі п.п. 1-2 ч. 3 ст. 223 ЦПК України суд ухвалив провести розгляд справи за відсутності позивача та відповідача. Оскільки сторони в судове засідання не з`явилися фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося (ч. 2 ст. 247 ЦПК України). Суд, дослідивши матеріали справи, враховуючи зміст заяви представника позивача, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. Позивач та відповідач перебували у стосунках без реєстрації шлюбу, від цих стосунків та під час спільного проживання у них народилася дитина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] від 16.07.2015, в якому батьками дитини зазначені сторони по справі, а саме в графі «Мати» [PERSON] , в графі «Батько» - [PERSON] (а.с. 3). Сторони у справі фактично припинили спільне проживання, на даний час сторони проживають окремо, відповідач не приймає участі у вихованні дитини та її утриманні. З матеріалів справи вбачається, а саме з довідки про склад сім`ї №91 від 01.12.2023 року за підписом голови правління ОСББ «Стеценка 5», що дитина [PERSON] , [INFO] , проживає разом із матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с.4). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом не встановлено належного виконання відповідачем свого обов`язку з утримання спільної з позивачем неповнолітньої дитини, будь яких доказів з цього приводу матеріали справи не містять. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований\~розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України). Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Статтею 182 СК України\~встановлено перелік обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, зокрема, стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні суми стягнення аліментів суд враховує вікову категорію неповнолітньої дитини та звичайні потреби дитини, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; особу платника аліментів, який являється молодою людиною працездатного віку. З огляду на вищевикладене, є достатні підстави для задоволення позовних вимог позивача та стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення до суду з даним позовом, тобто з 05.12.2023 року та до досягнення дитиною повноліття. На підставі ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають до стягнення 1073,60 грн. судового збору, від сплати якого позивача звільнено, а також 1000 гривень витрат на професійну правничу допомогу на користь позивача, які вона понесла згідно Договору-Квитанції №153 про надання правничої допомоги від 05.12.2023 року (а.с. 6). На підставі викладеного та

Outcome: approved