Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-27 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом, в якому просить визнати за нею право власності на 1/4 частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами номер [ADDRESS] . Позов обґрунтовує тим, що [INFO] в Турецькій Республіці померла її мати [PERSON] . З 12-річного віку вона з матір`ю проживали за вищевказаною адресою, а з 2016 року мати проживала в Турецькій Республіці. Вона (позивач) разом з чоловіком та двома неповнолітніми дітьми доньками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , мешкають в м. Кропивницький за вказаною адресою Зі слів матері їй відомо, що в 1996 році вона купила у [PERSON] частину вказаного будинку за 2\~300 доларів США, але нотаріально договір купівлі-продажу вони не оформлювали. Згідно довідки про належність нерухомого майна, виданої ОКП «Кіровоградське ООБТІ» від 26.07.2012 року, 1/4 частка житлового будинку належала відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 22.03.1996 року № 3-1057, виданого Першою кіровоградською державною нотаріальною конторою, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . 15.11.1996 року [PERSON] , яка на той час проживала в селі В. Байраки Кіровоградського району та області, нотаріально посвідченою довіреністю на продаж будинку, уповноважила [PERSON] , що проживала по [ADDRESS] , продати за ціну та на умовах на свій розсуд належну їй частину житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] . Що стосується співвласника [PERSON] , то зі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 22.03.1996 року № 3-1057, видно, що на той час він мешкав в [ADDRESS] . Після того, як сім`я матері поселилася в -ій частині будинку, ні [PERSON] , ні [PERSON] , не заперечували проти цього, не висували будь-яких матеріальних умов чи вимог. [INFO] помер [PERSON] , а [INFO] померла [PERSON] . [PERSON] також померла в 2015 році. Позивач зазначає, що з 1996 року по теперішній час добросовісно, безперервно, відкрито володіє нерухомим майном, а саме 1/4 частиною житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами по [ADDRESS] , повністю сплачує комунальні послуги, підтримує нерухоме майно в належному стані. Давність володіння можна вважати добросовісною, так як при заволодінні майном вона не знала і не повинна була знати про відсутність у неї підстав на набуття права власності. На даний\~час вона\~хоче вільно, на власний розсуд, володіти, розпоряджатися домоволодінням і змушена звернутися до суду за захистом своїх прав, просить задовольнити позов. Ухвалою суду від 26.07.2023 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, відповідачу надано термін для подання відзиву на позов, призначено підготовче засідання, витребувано докази. Ухвалою суду від 09.10.2023 року підготовче провадження у справі закрите, справа призначена до розгляду по суті. Ухвалою суду від 30.11.2023 року до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору залучено Управління з питань захисту прав дітей Кропивницької міської ради. Ухвалою суду від 29.01.2024 року до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самосійних вимог на предмет спору залучено Управління комунальної власності Кропивницької міської ради. Сторони в судове засідання не з`явились, про час та місце слухання справи повідомлені, при цьому представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у її відсутності та відсутності позивача, позов підтримала. Представники відповідачів та третіх осіб в судове засідання не з`явились, повідомлені про час та місце розгляду справи, ними також подані заяви про розгляд справи у їх відсутності, заперечень проти задоволення позову ними не подано. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.1 ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст.\~12\~ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 ст. 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ч. 1, 4 ст. 344 ЦК України \~особа,\~яка добросовісно\~заволоділа чужим\~майном і\~продовжує відкрито,\~безперервно володіти\~нерухомим майном\~протягом десяти\~років або\~рухомим майном\~-\~протягом п`яти\~років,\~набуває право\~власності на\~це майно\~(набувальна\~давність),\~якщо інше\~не встановлено\~цим Кодексом.Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Чинним цивільним законодавством набувальна давність визначається як засіб закріплення майна за суб`єктами, що ним володіють, у випадках, коли вони не мають можливості через певні обставини підтвердити підстави виникнення прав, а також в інших ситуаціях. Право власності за набувальною давністю може бути набутим як на безхазяйні речі, так і на майно, яке належить за правом власності іншій особі. Згідно вимог ч. 3 ст. 397 ЦК України фактичне володіння майном вважається правомірним, якщо інше не випливає із закону або не встановлено рішенням суду. Пунктами 9, 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» визначено, що відповідно до частини першої статті 344\~ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК. Особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є. При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК). Враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду. Можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 5, 16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Судом встановлено,\~що відповідно\~до архівної\~довідки ОКП\~«Кіровоградське обласне\~об`єднане бюро\~технічної інвентаризації» про належність нерухомого майна від 26.07.2012 року, 1/4 частка житлового будинку по [ADDRESS] належала відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 22.03.1996 року № 3-1057, виданого Першою кіровоградською державною нотаріальною конторою, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с.5). [INFO] [PERSON] , яка проживала в селі В. Байраки Кіровоградського району та області, нотаріально посвідченою довіреністю на продаж будинку, уповноважила [PERSON] , що проживала по [ADDRESS] , продати за ціну та на умовах на свій розсуд належну їй частину житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] (а.с.10). [PERSON] , як вбачається зі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 22.03.1996 року № 3-1057, мешкав в [ADDRESS] . Як зазначає позивач, після того, як сім`я матері поселилася в -ій частині будинку, ні [PERSON] , ні [PERSON] , не заперечували проти цього, не висували будь-яких матеріальних умов чи вимог. [INFO] помер [PERSON] , (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] ), а [INFO] померла [PERSON] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] ) (а.с. 11). [PERSON] також померла [INFO] , актовий запис № 2190 від 29.08.2013 року (а.с. 38). Факт того, що позивач володіє частиною будинку безперервно, більше десяти років, будь-які інші особи, які б претендували на спірне майно і оспорювали право позивача на отримання вказаного майна у власність за набувальною давністю відсутні, не оспорюється іншими учасниками справи та підтверджений наданими суду копіями квитанції про оплату комунальних послуг позивачем, укладеними договорами з комунальними службами на її ім`я за вищевказаною адресою. Суд приходить до висновку, що є в наявності усі складові для визнання права власності на частку нерухомого майна за набувальною давністю, оскільки позивач добросовісно і відкрито заволоділа 1/4 частиною житлового будинку [ADDRESS] , проживає в ньому і утримує його. Наведені обставини свідчать про обґрунтованість позовних вимог, враховуючи положення ч.4 ст. 344 ЦК України яка визначає, що право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд відносить судові витрати по даній \~ \~ \~ \~ справі за рахунок позивача.

Outcome: approved