Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-15 00:00:00

ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 181987064 від 25.05.2021 року, кредитним договором № 3392604108/706763 від 14.07.2021 року та за кредитним договором № 10579-07/2021 від 17.07.2021 року на загальну суму 46832,85 грн. Крім того, просить стягнути з відповідача понесені судові витрати. В обґрунтування своїх вимог вказує про те, що 25.05.2021 року між [PERSON] та ТзОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» був укладений кредитний договір № 181987064 від 25.05.2021 року. 28.11.2018 року між ТзОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТзОВ «Таліон Плюс» був укладений договір факторингу № 28/1118-01 відповідно до якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах. 31.12.2020 року додатковою угодою № 26 до договору факторингу № 28/1118-01 сторони дійшли згоди викласти текст договору у новій редакції. Так, відповідно до реєстру боржників № 143 від 20.07.2021 року до ТзОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача. Згодом, 20.10.2022 року між ТзОВ «Таліон Плюс» та ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 20102022 відповідно до умов якого ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» прийняло належні права вимоги до боржників, вказаними в реєстрах прав вимоги. Відповідно до реєстру прав вимоги № 1 від 21.10.2022 року до Договору факторингу № 20102022 від 20.10.2022 року ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до [PERSON] на сумі 28839,85 грн., що складається із заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 8500,00 грн., заборгованості за відсотками в розмірі 20339,85 грн. Крім того, 14.07.2021 року між [PERSON] та ТзОВ «Кредитна установа «Європейська Кредитна Група» був укладений кредитний договір № 3392604108/706763. 19.04.2022 року між ТзОВ «Кредитна установа «Європейська Кредитна Група» та ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 19042022-Є відповідно до умов якого ТзОВ «Кредитна установа «Європейська Кредитна Група» передає (відступає) ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а остання в свою чергу приймає належні ТзОВ «Кредитна установа «Європейська Кредитна Група» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 19.04.2022 року до договору факторингу № 19042022-Є, ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача на сумі 11625,00 грн., що складається із заборгованості за основною сумою боргу в 3000,00 грн., заборгованості за відсотками в розмірі 8625,00 грн. Також 17.07.2021 року між [PERSON] та ТзОВ «ФК «Інвеструм» був укладений кредитний договір №10579-07/2021. В подальшому, 29.12.2021 року між ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 29122021 відповідно до умов якого ТзОВ «ФК «Інвеструм» передає (відступає) ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні права вимоги до боржників, вказані в реєстрі боржників. Так, відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 29122021 від 29.12.2021 року ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до [PERSON] на загальну суму 6368,00 грн., що складається із заборгованості за основною сумою боргу в 3200,00 грн., заборгованості за відсотками в розмірі 3168,00 грн. Вказані кредитні договори були підписані електронним підписом позичальника, що відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на її номер телефону. За загальними умовами вказаних кредитних договорів [PERSON] отримала кредитні кошти на умовах платності користування та зобов`язалася повернути кредитні кошти, сплатити проценти за користування коштами та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договорами. Однак, відповідач не виконала свої зобов`язання щодо повернення наданих їй кредитних коштів, у зв`язку з чим у неї виникла заборгованість. З врахуванням наведеного, ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» просить суд стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість: за кредитним договором № 181987064 від 25.05.2021 року в розмірі 28839,85 грн., за кредитним договором № 3392604108/706763 від 14.07.2021 року в розмірі 11625,00 грн. та за кредитним договором № 10579-07/2021 від 17.07.2021 року в розмірі 6368,00 грн. Ухвалою суду від 21.12.2023 року позов було залишено без руху та повідомлено позивача про необхідність виправити недоліки позову. 26.12.2023 року представником позивача, адвокатом Мельник І.С., на виконання ухвали про залишення позову без руху було виправлено недоліки позову. Ухвалою суду від 04.01.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін визначено у такій строк та черговість подання заяв по суті справи. Відповідач, у встановлений ухвалою суду про відкриття провадження строк, відзиву на позовну заяву не подала. Так як учасники справи заперечень щодо можливості судового розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін не висловили, тому з урахуванням положень ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглянув справу на підставі наявних у ній матеріалів. Суд, дослідивши та перевіривши наявні у справі докази, приходить до наступного висновку. Відповідно до положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Щодо про стягнення заборгованості за кредитним договором № 181987064 від 25.05.2021 року судом встановлено, що 25.05.2021 року між ТзОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 181987064. Вказаний договір підписаний електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, що надісланий 25.05.2021 року о 02 год. 24 хв. на номер телефону позичальника про, що свідчить розділ 5 кредитного договору. Згідно з п. 4.1. кредитного договору невід`ємною частиною цього договору є Правила та паспорт споживчого кредиту продукту «Смарт». Уклавши цей договір, відповідач підтвердила, що вона ознайомлена, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил. Відповідно до п. 4.4. кредитного договору сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між позичальником та кредитодавцем в якості підпису позичальника буде використовуватись електронний підпис одноразовим ідентифікатором, відповідно до Правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис. За умовами кредитного договору ТзОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» надало відповідачу кредит в розмірі кредитного ліміту на суму 8500,00 грн. строком на 23 дні. У випадку надання Першого траншу не в день укладення Договору строк дії кредитної лінії автоматично продовжується на ту кількість днів. На яку відрізняється дата укладення договору по відношенню до дати надання першого траншу за договором (п.п. 1.1., 1.2., 1.3., 1.4., 1.7.. кредитного договору). Сторони погоджуються, що проценти, нараховані після закінчення строку дії цього договору, є процентами за користування грошовими в розумінні ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України (п. 4.3. кредитного договору). Надання кредитних коштів відповідачу підтверджується платіжними дорученнями від 25.05.2021 року на суму 3200,00 грн., від 27.05.2021 року на суму 2500,00 грн., від 31.05.2021 року на суму 2650,00 грн. та від 01.06.2021 року на суму 150,00 грн. Таким чином судом встановлено, що ТзОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу кредит у розмірі, встановленому кредитним договором. У свою чергу, позичальник зобов`язалася своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, повернути кредит у визначені кредитним договором терміни, а також виконати інші свої зобов`язання відповідно цього договору. Звертаючись до суду з цим позовом ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» також зазначає про те, що до нього перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором № 181987064 від 25.05.2021 року. У зв`язку з цим судом також встановлено, що 28.11.2018 року між первісним кредитором ТзОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТзОВ «Таліон Плюс» був укладений договір факторингу № 28/1118-01 відповідно до умов якого ТзОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» відступає ТзОВ «Таліон Плюс» право вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а ТзОВ «Таліон Плюс» зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти у розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. Також встановлено, що 31.12.2020 року між та ТзОВ «Таліон Плюс» та ТзОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» була укладена додаткова угода № 26 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року відповідно до умов якої сторони дійшли згоди викласти текст договору у новій редакції. Відповідно до п.п. 1.3. додаткової угоди № 26 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року під правом вимоги розуміється права грошових вимог клієнта до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому. В п. 2.1. додаткової угоди № 26 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року встановлено, що згідно з умовами договору клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у реєстрах прав вимог, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти у розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. При цьому, наявне право вимоги переходить від клієнта до фактора з моменту підписання ними відповідного реєстру вимоги, по формі, встановленій у відповідному додатку. Право майбутньої вимоги передається з моменту виникнення такого права до боржника та додаткового оформлення не потребує (п. 4.1. додаткової угоди № 26). Крім того судом встановлено, що відповідно до договору факторингу № 20102022 від 20.10.2022 року, укладеного між ТзОВ «Таліон Плюс» та ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», ТзОВ «Таліон Плюс» передає (відступає) ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТзОВ «Таліон Плюс» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Згідно з п 2.1. договору факторингу № 20102022 від 20.10.2022 року, за цим договором клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату та на умовах, визначених цим договором. В п. 1.2. договору факторингу № 20102022 від 20.10.2022 року визначено, що кредитний договір це договір, укладений між первісним кредитором ТзОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» і боржником, право вимоги за яким отримав клієнт (ТзОВ «Таліон Плюс») на підставі договору № 28/1118-01 від 28.11.2018 року. Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги № 1 до договору факторингу № 20102022 від 20.10.2022 року до ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором № 181987064 на загальну суму 28839,85 грн. з яких заборгованість за основною сумою боргу становить 8500,00 грн., заборгованість за відсотками становить 20339,85 грн. З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Згідно з розрахунком заборгованості за договором № 181987064 від 25.05.2021, заборгованість за вказаним договором за період з 21.10.2022 року по 30.11.2023 становить 28839,85 грн., з яких 8500,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 20339,85 грн. - сума заборгованості за відсотками. Щодо стягнення заборгованості за кредитним договором № 3392604108/706763 від 14.07.2021 року судом встановлено, що 14.07.2021 року між ТзОВ «Кредитна установа «Європейська Кредитна Група» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 3392604108/706763. Вказаний договір підписаний електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, що надісланий на номер телефону позичальника. Відповідно до п. 1.1. кредитного договору № 3392604108/706763 від 14.07.2021 року ТзОВ «Кредитна установа «Європейська Кредитна Група» надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 3000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах визначених цим договором. Пунктами 1.2., 1.3. цього кредитного договору передбачено, що кредит надається строком на 25 днів, тобто до 07.08.2021 року. За користування кредитом клієнт сплачує товариству 912,5 % (процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 2,45 % (процентів) на добу. Тип процентної ставки - фіксована. Пунктом 1.6. кредитного договору передбачено, що невід`ємною частиною договору є публічна пропозиція (оферта) товариства на укладенняя договору про надання фінансового кредиту за допомогою елекронних засобів, яка розміщена на сайті товариства http://www.eurogroshi.com.ua/. Відповідно до п. 4.3. кредитного договору у разі, якщо Клієнт не повернув кредит в строк, зазначений в п. 1.2. цього договору та/або в додатку (ах) до цього Договору, проценти передбачені в п. 1.3. цього договору продовжують нараховуватися за кожний день користування кредитними коштами, але в будь-якому випадку не більше 90 (дев`яноста) календарних днів, починаючи з дня укладення договору. В додатку № 1 до договору про надання фінансового кредиту № 3392604108/706763 сторони договору погодили графік розрахунку платежів та орієнтовану сукупну вартість кредиту, що становить 4875,00 грн., з яких 3000,00 грн. - сума кредиту, 1875,00 грн. проценти за користування кредитом. Надання кредитних коштів відповідачу підтверджується інформаційною довідкою № 3666/10 від 26.10.2023 року про те, що 14.07.2021 року на сайті торговця через платіжний сервіс «Platon» була проведена успішна транзакція № 32629-43003-54334 на суму 3000,00 грн. Таким чином судом встановлено, що ТзОВ «Кредитна установа «Європейська Кредитна Група» свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу кредит у розмірі, встановленому кредитним договором. У свою чергу, позичальник зобов`язалася своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, повернути кредит у визначені кредитним договором терміни, а також виконати інші свої зобов`язання відповідно цього договору. Звертаючись до суду з цим позовом ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» також зазначає про те, що до нього перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором № 3392604108/706763 від 14.07.2021 року. У зв`язку з цим судом також встановлено, що 19.04.2022 року між ТзОВ «Кредитна установа «Європейська Кредитна Група» та ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений договір факторингу № 19042022-Є відповідно до п. 1.1. якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступита факторові право вимоги до боржників. В п. 1.2. договору факторингу зазначено, що перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржника відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно з додатком № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. В п. 1.3. договору факторингу зазначено, що клієнт зобов`язується протягом 10 робочих днів з дати відступлення права вимоги за кредитним договором фактору, повідомити боржників про відступлення права вимоги та про передачу їх персональних даних фактору, надати інформацію передбачену чинним законодавством про фактора. 19.04.2022 між ТзОВ «Кредитна установа «Європейська Кредитна Група» та ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» складено акт прийому-передачі реєстру прав вимоги за договором факторингу № 19042022-Є від 19.04.2022 року Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 3392604108/706763 у розмірі 11625,00 грн., з яких 3000,00 грн. - загальна заборгованість по тілу кредиту, 8625,00 грн. - загальна заборгованість по відсоткам. З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Згідно з розрахунком заборгованості за договором № 3392604108/706763 від 14.07.2021 року заборгованість за вказаним договором за період з 19.04.2022 року по 30.11.2023 року становить 11625,00 грн., з яких 3000,00 грн. - загальна заборгованість по тілу кредиту, 8625,00 грн. - загальна заборгованість по відсоткам. Щодо стягнення заборгованості за кредитним договором № 10579-07/2021 від 17.07.2021 року судом встановлено, що 17.07.2021 року між [PERSON] та ТзОВ «ФК «Інвеструм» був укладений кредитний договір № 10579-07/2021. Вказаний кредитний договір підписано електронним підписом Позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, що був надісланий на номер мобільного телефону відповідача про, що свідчить п. 7 кредитного договору, адреса, реквізити та підпис сторін. Відповідно до п.п. 1.1. п. 1. кредитного договору товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 3200,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності (далі - кредит), а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. У п.п. 1.2., 1.3. п. 1. кредитного договору сторони узгодили, що кредит надається строком на 20 днів, тобто до 08.08.2021 року, з платою за користування кредитом 328,5 % річних від суми кредиту та в розрахунку 0,90 % на добу. Згідно з п. 2.5. кредитного договору обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту клієнту (перерахування грошових коштів на банківський рахунок, вказаний клієнтом) до дня повного погашення заборгованості за кредитом (зарахування грошових коштів на поточний рахунок товариство) включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом. Відповідно до п.п. 1.7. п. 1 кредитного договору, невід`ємною частиною цього договору є Правила надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, які розміщені на сайтах Товариства. Підписанням цього договору клієнт підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватися Правил надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту товариства (п. 6.8 кредитного договору). В п. 1.6. п. 1 кредитного договору зазначено, що кредит надається в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної клієнтом. Пунктом 4.3 вищезазначеного договору передбачено, що у разі, якщо клієнт не повернув кредит в строк, зазначений в п. 1.2. цього договору або в додатку до цього договору, проценти передбачені п. 1.3. продовжують нараховуватися за кожний день користування кредитними коштами, але в будь якому випадку не більше 90 календарних днів, починаючи з першого дня прострочення виконання умов договору. Крім того 17.07.2021 року ТзОВ «ФК «Інвеструм» та [PERSON] уклали додаток № 1 до кредитного договору № 10579-07/2021 від 17.07.2021 року. Відповідно до вищезазначеного додатку сторони погодили графік платежів. Так, до оплати за договором фінансового кредиту підлягає 3776,00 грн., з яких: 3200,00 грн. сума кредиту за договором; 576,00 грн. проценти за користування кредитом. Таким чином судом встановлено, що ТзОВ «ФК «Інвеструм» свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу кредит у розмірі, встановленому кредитним договором. У свою чергу, позичальник зобов`язалася своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, повернути кредит у визначені кредитним договором терміни, а також виконати інші свої зобов`язання відповідно цього договору. Звертаючись до суду з цим позовом ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» також зазначає про те, що до нього перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором № 10579-07/2021 від 17.07.2021 року. У зв`язку з цим судом також встановлено, що 29.12.2021 року між ТзОВ «ФК «Інвеструм» та ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений договір факторингу № 29122021 відповідно до умов якого ТзОВ «ФК «Інвеструм» передає (відступає) ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТзОВ «ФК «Інвеструм» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Згідно з п. 1.1. договору факторингу, за цим договором фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. В п. 1.2 договору факторингу зазначено, що відступлення права вимоги і всіх інших прав, належних клієнту за кредитними договорами та їх перехід від клієнта до фактора відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру прав вимог згідно з додатком № 2. 29.12.2021 року між ТзОВ «ФК «Інвеструм» та ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» складено акт прийому-передачі реєстру прав вимоги за договором факторингу № 29122021 від 29.12.2021 року Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 10579-07/2021 у розмірі 6368,00 грн., з яких 3200,00 грн. - загальна заборгованість по тілу кредиту, 3168,00 грн. - загальна заборгованість по відсоткам. З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Згідно з розрахунком заборгованості за договором № 10579-07/2021 від 17.07.2021, заборгованість за вказаним договором за період з 29.12.2021 року по 30.11.2023 року становить 6368,00 грн., з яких 3200,00 грн. - загальна заборгованість по тілу кредиту, 3168,00 грн. - загальна заборгованість по відсоткам. Оскільки позичальник не виконала свої зобов`язання добровільно, товариство звернулося до суду за захистом своїх прав. Із врахуванням встановленого вище суд вважає, що в першу чергу слід вирішити питання наявності у позивача права грошової вимоги за кредитними договорами до відповідача. За приписами ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Тлумачення ч. 1 ст. 512 ЦК України дозволяє стверджувати, що відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (ч. 3 ст. 656 ЦК України); (б) дарування (ч. 2 ст. 718 ЦК України); (в) факторингу (глава 73 ЦК України). Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч. 1 ст. 513 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Згідно з ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Відповідно до ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Тлумачення ст. 516, ч. 2 ст. 517 ЦК свідчить, що боржник, який не отримав повідомлення про відступлення права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення боргу, а лише має право на сплату боргу первісному кредитору і таке виконання є належним. Аналогічний висновок зроблено Верховним Судом України в постанові від 23.09.2015 року у справі № 6-979цс15. Отже, відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину. Частиною 1 ст. 1077 ЦК визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно з ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. З наведених вище договорів факторингу слід прийти до однозначного висновку про те, що до ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» перейшли всі права кредитора за кредитним договором № 181987064 від 25.05.2021 року, кредитним договором № 3392604108/706763 від 14.07.2021 року та за кредитним договором № 10579-07/2021 від 17.07.2021 року. З приводу наявності підстав для стягнення заборгованості за кредитними договорами суд зазначає про таке. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори). За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог Закону. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Визначення поняття зобов`язання міститься у ч. 1 ст. 509 ЦК України. Відповідно до цієї норми зобов`язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Таке визначення розкриває сутність зобов`язання як правового зв`язку між двома суб`єктами (сторонами), відповідно до якого на одну сторону покладено обов`язок вчинити певну дію (певні дії) чи утриматись від її (їх) здійснення; іншій стороні зобов`язання надано право, що кореспондує обов`язку першої. Обов`язками боржника та правами кредитора вичерпується зміст зобов`язання (ст. 510 ЦК України). В силу ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Із положень ч. 1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якої договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст. 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 року у справі № 732/670/19, від 23.03.2020 року у справі № 404/502/18, від 07.10.2020 року у справі № 127/33824/19. Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. З врахуванням встановленого суд приходить до висновку про укладеність вищевказаних кредитних договорів між відповідачем та відповідними фінансовими установами, невиконання позичальником своїх зобов`язань щодо повернення, отриманих в борг коштів, та наявності в нього боргових зобов`язань перед позивачем, який набув прав вимоги за вищевказаними кредитними договорами за договорами відступлення прав вимоги. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. В силу ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. При цьому право дострокового повернення означає, що кредитор вимагає виконання зобов`язання до настання строку виконання, визначеного договором. Так, одним із видів порушення зобов`язання є прострочення невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Згідно з ст.ст. 610, 611, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною 1 ст. 627 ЦК України визначено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Як вже було згадано вище, заборгованість № 181987064 від 25.05.2021 за період з 21.10.2022 року по 30.11.2023 року становить 28839,85 грн., з яких 8500,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 20339,85 грн. - сума заборгованості за відсотками. Заборгованість за договором № 3392604108/706763 від 14.07.2021 року за період з 19.04.2022 року по 30.11.2023 року становить 11625,00 грн., з яких 3000,00 грн. - загальна заборгованість по тілу кредиту, 8625,00 грн. - загальна заборгованість по відсоткам. Заборгованість за договором № 10579-07/2021 від 17.07.2021 року за період з 29.12.2021 року по 30.11.2023 року становить 6368,00 грн., з яких 3200,00 грн. - загальна заборгованість по тілу кредиту, 3168,00 грн. - загальна заборгованість по відсоткам. Таким чином встановлено, що заявлений до стягнення розмір заборгованості складається з суми заборгованості за основною сумою боргу та суми заборгованості за відсотками. При цьому слід відзначити, що в представлених суду розрахунках заборгованості відсутні будь-які дані щодо періоду нарахування відсотків за користування коштами, розміру відсоткової ставки, тощо. У зв`язку з цим вважає за необхідне також врахувати і таке. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28.03.2018 року по справі № 444/9519/12, провадження №14-10цс18, вказала, що поняття «строк договору», «строк виконання зобов`язання» та «термін виконання зобов`язання» згідно з приписами ЦК України мають різний зміст. Поняття «строк виконання зобов`язання» і «термін виконання зобов`язання» охарактеризовані у ст. 530 ЦК України. Згідно з приписами її частини першої, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). З огляду на викладене строк (термін) виконання зобов`язання може збігатися зі строком договору, а може бути відмінним від нього, зокрема коли сторони погодили строк (термін) виконання ними зобов`язання за договором і визначили строк останнього, зазначивши, що він діє до повного виконання вказаного зобов`язання. Також Велика Палата Верховного Суду у вказаній постанові дійшла висновку, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Як вже було згадано, в договорі № 181987064 від 25.05.2021 року сторони визначили строк його дії 12 днів. Аналогічно в кредитному договорі № 3392604108/706763 від 14.07.2021 року сторони визначили строк його дії до 07.08.2021 року, тобто 25 днів. Також в кредитному договорі № 10579-07/2021 від 17.07.2021 року сторони визначили строк його дії до 05.08.2021 року, тобто 20 днів. При цьому позовних вимог щодо стягнення процентів на підставі ст. 625 ЦК України позивачем не заявлено. Таким чином і з врахуванням встановленого вище слід зробити висновок, що як за договором № 181987064 від 25.05.2021 року, за договором № 3392604108/706763 від 14.07.2021 року, так і за договором № 10579-07/2021 від 17.07.2021 року відсотки за користування кредитними коштами можуть бути нараховані лише протягом 12, 25 та, відповідно, 20 днів, тобто строку на який були надані кредитні кошти, а тому розмір заборгованості по відсоткам за користування кредитними коштами за договорами з врахуванням умов договорів щодо розміру денного відсотку за користування коштами становить 1229,12 грн. (договір № 181987064 від 25.05.2021 року), 1875,00 грн. (договір № 3392604108/706763 від 14.07.2021 року) та 576,00 грн. (договір № 10579-07/2021 від 17.07.2021 року). Оскільки відповідач доказів щодо часткового чи повного погашення заборгованості за кредитним договором суду не представив, не спростував документально нарахований позивачем розмір заборгованості, з урахуванням наведеного, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, та, враховуючи факт невиконання [PERSON] умов кредитних договорів, суд приходить до висновку, що позов ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» слід задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в розмірі 18380,12 грн., яка складається із заборгованості за договором № 181987064 від 25.05.2021 року в розмірі 9729,12 грн. з яких: 8500,00 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 1229,12 грн. - заборгованість за відсотками, заборгованості за договором № 3392604108/706763 від 14.07.2021 року в розмірі 4875,00 грн. з яких: 3000,00 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 1875,00 грн. - заборгованість за відсотками та заборгованості за договором № 10579-07/2021 від 17.07.2021 року в розмірі 3776,00 грн. з яких: 3200,00 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 576,00 грн. - заборгованість за відсотками. Суд ухвалюючи рішення також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів сторін), сформовану у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29). Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Відповідно до ст. 10 ЦПК України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Наведене дає підстави для висновку, що доводи сторін у кожній справі повинні оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду. Відтак, інші, зазначені сторонами у заявах по суті справи, окрім проаналізованих вище, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин справи і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» підлягають задоволенню частково, то розмір сплаченого ним судового збору при зверненні до суду з цим позовом підлягає стягненню з відповідача на його користь пропорційно задоволеним вимогам. Розмір заявлених вимог 46832,85 грн. (100 % - 2684,00 грн. - розмір судового збору, що підлягав сплаті при зверненні до суду з цим позовом), розмір вимог, що підлягають задоволенню - 18380,12 грн. (39,24 % - 1053,20 грн. - розмір судового збору, пропорційний до задоволеної частини вимог). Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1053,20 грн.

Outcome: partial