Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-25 00:00:00

16.11.2023 позивачка звернулась до суду з цим позовом, в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання трьох дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісяця, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення дітьми повноліття. Стягнути з відповідача на її користь судові витрати. Стислий виклад позиції позивача. Перебуваючи у зареєстрованому шлюбі у сторін народилось троє спільних дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , батьком яких записаний та являється відповідач. Діти проживають з позивачем та знаходяться на її утриманні. Відповідач в свою чергу не надає добровільну та регулярну допомогу на утримання дітей, вона є мінливо та нестабільною. Діти проживають з позивачем в м. Жмеринка як внутрішньо переміщені особи. Після припинення шлюбних відносин, відповідач залишив місце проживання у вересні 2023 року, знявся з обліку як внутрішньо переміщена особа та переїхав до м. Києва. Позивачу одній матеріально важко утримувати дітей, для яких потрібно купувати продукти харчування, медичні препарати, предмети гігієни, одяг, розвиваючу та шкільну літературу. Забезпечення наявності вказаних благ потребує значних коштів, який позивачу не вистачає для здійснення самостійно відповідних витрат. Відповідач у добровільному порядку фінансову допомогу надає, однак вона має нестабільний характер, а тому позивач була вимушена звернутись з позовом до суду. Стислий виклад позиції відповідача. Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив. Процесуальні дії, заяви та клопотання. 21.11.2023 ухвалою судді відкрито провадження у даній справі. Визначено розгляд справи провести за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін. Відповідач, зареєстрованим місцем проживання якого є тимчасово окупована територія, повідомлявся про час та місце розгляду справи відповідно до вимог Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території» (а.с.25). 12.01.2024 позивач [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність. 16.01.2024 розгляд справи був відкладений на 07.02.2024 для повторного виклику відповідача. 07.02.2024 справа була знята з розгляду у зв`язку перебуванням головуючого судді у нарадчій кімнаті. В подальшому справа призначена до розгляду на 26.02.2024. Відповідач повторно повідомлений про час та місце розгляду справи відповідно до вимог Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території» та шляхом надсилання повістки на його контактний номер телефону у додаток «Viber» (а.с. 31, 35, 36). Згідно з довідкою про доставку повідомлення у додаток «Viber», яка наявна в матеріалах справи, відповідач [PERSON] 18.01.2024 та 08.02.2024 отримав повідомлення про виклик його в судове засідання на 07.02.2024 та на 26.02.2024 (а.с. 31 зворот, 36 зворот). 26.02.2024 позивач судове засідання не з`явилась. В раніше поданій до суду заяві полива просила проводити розгляд справи у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з`явився без повідомлення причин, відзиву до суду від нього не надходило. Відповідно до ч.1 ст. 12 -1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» якщо остання відома адреса місця проживання (перебування), місцезнаходження чи місця роботи учасників справи знаходиться на тимчасово окупованій території, суд викликає або повідомляє учасників справи, які не мають офіційної електронної адреси, про дату, час і місце першого судового засідання у справі через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (з посиланням на веб-адресу відповідної ухвали суду в Єдиному державному реєстрі судових рішень), яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за двадцять днів до дати відповідного судового засідання. Суд викликає або повідомляє таких учасників справи про дату, час і місце інших судових засідань чи про вчинення відповідної процесуальної дії через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (з посиланням на веб-адресу відповідної ухвали суду в Єдиному державному реєстрі судових рішень), яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання або вчинення відповідної процесуальної дії. З опублікуванням такого оголошення відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Таким чином, відповідач вважається належним чином повідомленим про час та місце слухання справи. Підстав для відкладення розгляду справи, передбачених частиною 2 ст. 223 ЦПК України, суд не вбачає. Відповідно частини 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З огляду на вищевикладене, за умов існування усіх підставі, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, позивача не заперечувала проти такого вирішення справи, суд виніс ухвалу про заочний розгляд справи. Фактичні обставини, встановлені судом. Відповідно до копії довідки від 30.06.2022 [PERSON] проживає в [ADDRESS] як внутрішньо переміщена особа (а.с.6). Згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , сторони перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с.7), який відповідно до рішення Жмеринського міськрайонного суду від 09.10.2023 був розірваний (а.с.8,9). Як вбачається з копій свідоцтв про народження серій [NUMBER] , 1 - [NUMBER] та [NUMBER] сторони являються батьками [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , діти проживають разом з позивачем, що стверджується копіями довідок про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (а.с.10-15). Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , 15.11.2023 було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , яка після реєстрації шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с.28). Вказані докази суд приймає до уваги, так як вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані в порядку встановленому законом. Мотиви суду. Норми права застосовані судом. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття та згідно з частиною 3 статті 181 цього Кодексу, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно із статтею 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Позивач з цим позовом до суду звернулася в листопаді 2023 року. Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» установлено у 2024 році прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років: - 2563 гривні; дітей віком від 6 до 18 років - 3196 гривень. Відповідно до частини 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд звертає увагу, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а також зобов`язані забезпечити необхідні умови життя, навчання та виховання дитини, готувати її до самостійного життя, на що, в тому числі, необхідні й фінансові витрати. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, відповідно до частини 1 статті 155 СК України. Відповідно до частини 3 статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (частина 7 статті 7 СК України). Частинами 1 та 2 статті 3 Конвенції про права дитини, прийнятої 20 листопада 1989 року, яка набрала чинності для України 27 вересня 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають із вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Відповідно до статей 12,13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Вирішуючи питання щодо розміру заявлених аліментів, суд визнає необґрунтованими заявлені позовні вимоги щодо визначення їх в розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, у зв`язку з ненаданням позивачем доказів, передбачених ч. 1 ст. 182 СК України, які враховуються судом при їх визначення (стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього достатності доходів, наявність чи відсутність інших утриманців, майна, майнових прав, грошових коштів, тощо). За таких обставин суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісяця. Відповідно до ч. 3 ст. 183 СК України, якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Також суд звертає увагу сторін на положення ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Розподіл судових витрат між сторонами. З урахуванням задоволення позову відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути в дохід держави судовий збір в розмірі 1073,60 грн. та документально підтверджені витрати за надання правничої допомоги в розмірі 1200 грн. (а.с.16-20). На підставі викладеного та

Outcome: partial