Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-27 00:00:00

Позивач ТзОВ «Споживчий центр» звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свій позов обґрунтовує тим, що 05 січня 2020 року між ТзОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено кредитний договір № 05.01.2020-100004664, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит у розмірі 6000,00 гривень строком на 14 календарних днів. Проценти за користування кредитом 1\~680 гривень, що становить 28 % від суми кредиту (фіксована незмінювана процентна ставка) за 14 календарних днів користування кредитом. Відповідно до умов Договору № 05.01.2020-100004664 та видаткового касового ордеру відповідачу [PERSON] надано кредит у розмірі 6\~000,00 гривень. Тож, ТзОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за Договором виконало в повному обсязі. Крім того, 18 січня 2020 року між ТзОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено додатковий договір № 18.01.2020-010000400, відповідно до умов якого відбулось перекредитування/зарахування суми кредиту у розмірі 6000 гривень за кредитним договором № 18.01.2020-010000400 в рахунок вимоги кредитора про повернення суми кредиту у розмірі 6000 гривень за кредитним договором № 05.01.2020-100004664. В подальшому 04 лютого 2020 року між сторонами укладено договір № 04.02.2020-010001158, відповідно до умов якого відбулось перекредитування, тобто зарахування суми кредиту у розмірі 6000 гривень за кредитним договором № 04.02.2020-010001158 в рахунок вимоги кредитора про повернення суми кредиту у розмірі 6000 гривень за кредитним договором № 18.01.2020-010000400. Однак, відповідач належним чином не виконала взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, яка станом на 22 січня 2024 року становить 9\~369,60 гривень, з яких: 6\~000,00 гривень заборгованість по тілу кредиту; 1\~680,00 гривень заборгованість зі сплати процентів за користування кредитом; 1689,60 гривень штраф. Враховуючи наведене, позивач просить стягнути зі [PERSON] на користь ТзОВ «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором № 04.02.2020-010001158 у розмірі 9\~369,60 гривень та судові витрати у розмірі 2\~422,40 гривень. Ухвалою судді від 29 січня 2024 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та запропоновано відповідачу подати відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення вказаної ухвали. 22 лютого 2024 року від представника відповідача адвоката Ліпкевича І. В. до суду надійшов відзив на позовну заяву. Частково заперечуючи вимоги позову, представник відповідача зазначає про безпідставність та необґрунтованість вимог ТзОВ «Споживчий центр» до [PERSON] щодо стягнення штрафу та відсотків за користування кредитом. У відповідності до п. 5.4 кредитного договору № 05.01.2020-100004664 у випадку невиконання/ неналежного виконання позичальником грошових зобов`язань за договором кредит залишає за собою право нарахування штрафу, розмір якого щодня зростає на 2%, починаючи від 2% у перший день невиконання. Максимальний розмір штрафу встановлюється законом. З наданого позивачем розрахунку є незрозумілим яким чином здійснено нарахування розміру штрафу, тобто за якою процентною ставкою та на яку суму заборгованості. Крім того, необґрунтованим є розрахунок позивача відсотків за користування кредитом в розмірі 1680 гривень, оскільки кредитним договором не визначено на яку суму заборгованості нараховується 28 % та за який період (28 % в день/місяць/ рік). На підставі наведеного представник відповідача просить відмовити в задоволенні частини позовних вимог про стягнення нарахованих відсотків за користування кредитом та штрафу. Представник позивача ТзОВ «Споживчий центр» у судове засідання не з`явився, попередньо заявив про розгляд справи без його участі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується відзивом на позовну заяву. Враховуючи, що судом вжито належних заходів для повідомлення відповідача про відкриття провадження у цій справі, а також, беручи до уваги строки розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість ухвалення рішення на підставі наявних у цій справі доказів. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Суд установив, що 05 січня 2020 року між кредитором ТзОВ «Споживчий цент» та позичальником [PERSON] укладено кредитний договір № 05.01.2020-100004664. Відповідно до умов цього договору кредитор зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Пунктом 1.2 кредитного договору передбачено, що кредит надається для використання позичальником на будь-які законні цілі, включаючи перекредитування, підприємницьку, незалежну професійну діяльність або виконання обов`язків найманого працівника. Пунктом 1.4 кредитного договору передбачено, що протягом 3 робочих днів з дати підписання цього договору кредитор надає позичальнику кредит на наступних умовах: сума кредиту 6\~000,00 гривень, вид кредиту фінансовий кредит; строк користування кредитом 14 календарних днів з дати надання кредиту; проценти за користування кредитом 1680,00 гривень, що становить 28 % від суми кредиту (фіксована незмінювана процентна ставка) за 14 календарних днів користування кредитом. Графік платежів: сума кредиту 6000,00 гривень та проценти у розмірі 1680 гривень сплачуються до 18 січня 2020 року включно (а. с. 7). 18 січня 2020 року між ТзОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено було укладено кредитний договір № 18.01.2020-010000400 з аналогічними умовами як в попередньому договорі. За заявою позичальника про перекредитування/зарахування від 18 січня 2020 року та на підставі ст. 601 ЦК України, сторони провели перекредитування/зарахування суми кредиту у розмірі 6000 гривень за кредитним договором № 18.01.2020-010000400 в рахунок вимоги кредитора про повернення суми кредиту у розмірі 6000 гривень за кредитним договором № 05.01.2020-100004664 (а. с. 11). Крім того, 04 лютого 2020 року між сторонами укладено договір № 04.02.2020-010001158, відповідно до умов якого відбулось перекредитування, тобто зарахування суми кредиту у розмірі 6000 гривень за кредитним договором № 04.02.2020-010001158 в рахунок вимоги кредитора про повернення суми кредиту у розмірі 6000 гривень за кредитним договором № 18.01.2020-010000400 (а. с. 15). Кредитні договори\~№ 18.01.2020-010000400\~та №\~04.02.2020-010001158\~укладено та\~підписано сторонами\~в електронній\~формі,\~зокрема відповідач\~підписала заявки\~про перекредитування\~від 18\~січня 2020\~року та\~від 04\~лютого 2020\~року електронним підписом одноразовим ідентифікатором, що відповідає ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію». ТзОВ «Споживчий Центр» належним чином виконано зобов`язання про надання кредиту відповідачу в погодженому сторонами розмірі, що підтверджується видатковим касовим ордером від 05 січня 2020 року № 41841734 з підписом одержувача про отримання 6000 гривень (а. с. 16). Укладення вищевказаних договорів та отримання кредитних коштів відповідач не заперечує, однак просить відмовити в задоволенні частини позовних вимог про стягнення нарахованих відсотків та штрафу. Згідно ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до частини другої статті 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика») глави 71 («Позика. Кредит. Банківський вклад»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Частиною першою статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За змістом частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Відповідно до вимог статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Звертаючись до\~суду з\~цим позовом,\~ТзОВ «Споживчий\~Центр» вказує,\~що позичальник\~не виконує\~свої зобов`язання\~за кредитним\~договором,\~у зв`язку\~з чим\~утворилася заборгованість,\~на підтвердження\~чого надає\~довідку-розрахунок\~про стан\~заборгованості за\~кредитним договором\~ №\~04.02.2020-010001158.\~З вказаної\~довідки вбачається,\~що заборгованість [PERSON] станом на 22 січня 2024 року становить 9 369,60 гривень, з яких: 6 000,00 гривень заборгованість по тілу кредиту; 1 680,00 гривень заборгованість зі сплати процентів за користування кредитом; 1689,60 гривень штраф. У довідці-розрахунку зазначено, що проценти по кредиту нараховані за період з 04 лютого 2020 року по 18 лютого 2020 року (а. с. 10). Суд відхиляє доводи представника відповідача про відсутність обґрунтованого та зрозумілого розрахунку заборгованості щодо нарахування відсотків за користування кредитом. У цьому контексті суд зазначає, що умовами самого кредитного договору сторонами детально обумовлено період нарахування процентів (14 календарних днів з дати надання кредиту), наведено розмір процентної ставки 28 %. Більше того, у кредитному договорі визначено точну суму процентів за користування кредитними коштами 1\~680 гривень. Математичним розрахунком підтверджується, що 28% від 6000 гривень дорівнює 1680 гривень. Суд ураховує, що [PERSON] виконала п. 2.2 кредитного договору № 04.02.2020-010001158 від 04 лютого 2020 року, який визначає порядок перекредитування: «Кредитор має право не видавати Кредит, якщо у Позичальника наявна заборгованість перед Кредитором з процентів за користування, штрафу, що підлягає до сплати згідно із раніше укладеними сторонами договорами. Для отримання Кредиту Позичальник зобов`язаний погасити цю заборгованість в термін один день з дня укладення договору». З наведеного слідує, що відповідач щоб отримати кредит за новим договором сплатила відсотки та наявний штраф за попереднім договором. Відомостями, наданими позивачем (а. с. 17, 18) підтверджується, що [PERSON] сплатила кредитну заборгованість за договором № 05.01.2020-100004664 в розмірі 7\~680 гривень (тіло + відсотки) та за кредитним договором № 18.01.2020-010000400 в розмірі 8\~140,80 (тіло кредиту+ відсотки+ штраф). За останнім з укладених кредитних договорів № 04.02.2020-010001158 від 04 лютого 2020 року відповідач тіло кредиту та відсотки за користування не повернула, з заявою про зарахування/перекредитування до позивача не зверталася, прострочивши грошове зобов`язання. Разом з тим, суд погоджується з аргументами відзиву про відсутність у справі належного розрахунку штрафу. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Пунктом 5.4 кредитного договору № 04.02.2020-010001158 передбачено, що у випадку невиконання/неналежного виконання позичальником грошових зобов`язань за договором кредитор залишає за собою право нарахування штрафу, розмір якого щодня зростає на 2 %, починаючи від 2 % у перший день невиконання. Заявляючи до стягнення з відповідача штраф в розмірі 1689,60 гривень, позивач не надав обґрунтованого розрахунку вказаної суми, не зазначив періоду нарахування штрафних санкцій, розмір штрафу за кожен день невиконання грошового зобов`язання. З наданої позивачем картки контролю до договору № 04.02.2020-010001158 від 04 лютого 2020 року вбачається, що станом на 31 грудня 2023 року за відповідачем рахується заборгованість за вказаним договором в розмірі 7680 гривень, яка складається з тіла кредиту 6\~000 гривень та 1680 гривень відсотків за користування кредитом. Штраф за порушення грошового зобов`язання відповідачу не розраховано. У довідці-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором № 04.02.2020-010001158 зазначено лише суму штрафу, однак не зазначено умови та порядок його розрахунку. Таким чином, суд позбавлений можливості перевірити правильність визначеної позивачем суми штрафу, що є підставою для відмови в позові в частині вимог про стягнення штрафу. Резюмуючи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову та наявність підстав для стягнення з відповідача в користь позивача 7680 гривень, з яких: 6000 гривень тіло кредиту та 1680 гривень відсотки за користування кредитом. Враховуючи висновок суду про часткове задоволення позову (на 81,97 % від ціни позову) та положення ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь позивача слід стягнути 1985,64 гривень судового збору.

Outcome: partial