Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-21 00:00:00

1. Процедура. 1.1. [PERSON] звернулася до Київського районного суду м.Харкова із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, та просила Встановити факт проживання [PERSON] , [INFO] в період з 2015 року по 29 жовтня 2021 року зі своєю матір`ю [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . 2. Узагальнені позиції учасників судового провадження. 2.1. Заявник, [PERSON] в судове засідання з`явився, просила заява задовольнити, посилалася на обставини вказані в заяві та пояснила що встановлення факту необхідно для прийняття спадщини після смерті матері. 2.2. Представник заявника, Адвокат Пекаренін А.А. в судове засідання з`явився, просив заяву задовольнити, в обґрунтування доводів посилався на обставини вказані в заяві. 2.3. Державний нотаріус Стрельников А.С. П`ятої Харківської міської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явивсь, про місце, дату і час розгляду справи повідомлялась своєчасно і належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Згідно ч. 1\~ст. 223 ЦПК України\~неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до ч. 4\~ст. 12 ЦПК України\~кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Враховуючи, належне повідомлення заінтересованої осіби про дату, час і місце судового засідання, відсутність клопотань про відкладення судового засідання, суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності. 3. Фактичні обставини справи, встановлені судом. 3.1. [INFO] померла мати заявника, [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 05 листопада 2021 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків). [PERSON] є донькою померлої [PERSON] , що підтверджується наступними доказами: свідоцтвом про народження [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] , виданим повторно у В.Данилівка Харківської області 25 березня 1964. Батьками вказані [PERSON] та [PERSON] . свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 18 жовтня 1996 року, з якого вбачається що [PERSON] та [PERSON] одружилися 18 жовтня 1996 року. свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 20 квітня 1988 року, з якого вбачається, що [PERSON] та [PERSON] розірвали шлюб. Після розірвання шлюбу прізвище [PERSON] змінилося на Олійник. довідкою відділу реєстрації актів громадянського стану №2812 від 29 грудня 1998 року та Свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , з яких вбачається, що [PERSON] та [PERSON] 20 червня 1975 року уклали шлюб, який 31 січня 1995 року розірвали. Після розірвання шлюбу прізвище дружини ( [PERSON] ) залишилося « [PERSON] ». [PERSON] була зареєстрована за адресою [ADDRESS] , однак в зв`язку з тим що мати хворіла, з 2015 року почала фактично проживати за адресою [ADDRESS] разом з: матір`ю - [PERSON] . Вказане підтверджується Актом від 30 жовтня 2023 року, складеним сусідами-свідками [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Зазначені вище обставини також підтверджуються показами [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , допитаних у судовому засідання у якості свідків. Окрім того, відповідно до Виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 25 жовтня 2023 року вбачається, що [PERSON] в період з 2015 року по жовтень 2021 року мешкала за адресою: [ADDRESS] та здійснювала постійний догляд за своєю матір`ю [PERSON] , [INFO] , яка мешкала за тією ж адресою та потребувала постійної сторонньої допомоги. 02 жовтня 2023 року державним нотаріусом П`ятої Харківської міської державної нотаріальної контори Стрельниковим А.С. винесено Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. А саме, відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , оскільки для прийняття спадщини потрібно було в шестимісячний строк звернутися до нотаріуса або постійно проживати з померлої на час відкриття спадщини. Також вказує, що документи, які б беззаперечно підтверджували факт проживання зі спадкодавцем відсутні у матеріалах спадкової справи. 4. Релевантне законодавство. 4.1. Згідно зі статтями\~1216,\~1218 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтями\~1217,1223 ЦК України\~передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265 цього Кодексу\~(спадкоємці за законом першої-п`ятої черг). Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1\~ст. 1270 ЦК України). Відповідно до ч.ч. 1-2\~ст. 1220 ЦК України\~спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч. 1\~ст. 1221 ЦК України).\~ Згідно з ч.ч. 1-3\~ст. 1268 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Аналізуючи норми цивільного судочинства, можна зазначити, що спадкоємець, який на час відкриття спадщини постійно проживав зі спадкодавцем, однак зареєстрований за іншою адресою, він має право звернутися до суду для встановлення цього факту в порядку окремого та позовного провадження. У відповідності до п. 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, в разі, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем. Статтею 29 Цивільного Кодексу України\~передбачено, що місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа може мати декілька місць проживання. Статтею 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання»\~визначено поняття постійного місця проживання та тимчасового місця проживання: Місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини; Місце перебування - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік. Частиною 9 ст.6 Закону передбачено, що реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі якщо особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції. Таким чином місце постійного проживання може відрізнятися від реєстрації місця проживання особи. Про ознаки проживання однією сім`єю висловився і Конституційний Суд України у своєму рішенні від 3.06.99 № 5-рп/99, в якому зазначив, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бочаров проти України", суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних не спростованих презумпцій щодо фактів. Відповідно до ч. 1\~ст. 293 ЦПК України\~окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з пунктом 5 частини другої\~статті 293 ЦПК України\~справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення суд розглядає в порядку окремого провадження. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (стаття 315 ЦПК України). При цьому, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо, зокрема, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. 5. Мотиви і висновки суду. 5.1. Виходячи з викладеного, аналізом доказів в їх сукупності, суд дійшов висновку, що вони в достатній мірі підтверджують факт спільного проживання [PERSON] , [INFO] в період з 2015 року по 29 жовтня 2021 року зі своєю матір`ю [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] за адресою: [ADDRESS] . Означеного висновку матеріали справи не спростовують.

Outcome: approved