Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-18 00:00:00

Представник позивача Яковишин З.В. звернувся до суду із зазначеним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина на земельну частку (пай) розміром 35,75 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка розташована на території Копанківської сільської ради Калуської району. Позивач [PERSON] , є єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті своєї матері. Спадкоємців, які б в силу ст.1241 ЦК України мали право на обов`язкову частку у спадщині немає. З відповідними документами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] представник [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Калуського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Хомин Н.Б. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Нотаріусом заведена спадкова справа з відповідним реєстром для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Проте, після вивчення нотаріусом всіх поданих представником документів було повідомлено позивача, що видати свідоцтво про право на спадщину на майно померлої матері неможливо, в зв`язку з тим, що Сертифікат права на земельну частку (пай), виданий після смерті [PERSON] (матері [PERSON] ) й рекомендовано з цього приводу звернутись в суд за визначенням права власності. Хоча Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ІФ № 010606 на ім`я [PERSON] (матері спадкодавця), виданий після її смерті (тобто, [INFO] ), право на дану земельну частку (пай) виникло в [PERSON] ще за життя, позаяк вищевказаний сертифікат був виданий на підставі розпорядження Калуської районної державної адміністрації №124 від 12 березня 1996 року, відповідно до пункту 3 якого визначено передати землі, які призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, зокрема, по Копанківській сільській раді народних депутатів, безоплатно у приватну власність громадянам в межах середньої частки без визначення меж ділянок в натурі (згідно з додатком), в якому, в розділі «колгоспники та колгоспні пенсіонери» (сторінка 23), зокрема, зазначена й [PERSON] . Таким чином, [PERSON] , за свого життя набула право на земельну частку (пай) розміром 35,75 в умовних кадастрових гектарах, що розташована в селі Копанки Калуського району Івано-Франківської області без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , відкрилася спадщина на земельну частку (пай), розміром 35,75 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка розташована на території Копанківської сільської ради Калуської району. [PERSON] , як чоловік [PERSON] , фактично прийняв спадщину після її смерті, вступивши в управління та володіння спадковим майном, проживаючи спільно зі спадкодавцем. [PERSON] , за життя залишив на ім`я своєї доньки [PERSON] заповіт, посвідчений 18 вересня 1998 року Копанківською сільською радою Калуського району Івано-Франківської області по реєстру №19, помер [INFO] . Мати Позивача - [PERSON] , фактично прийняла спадщину після смерті свого батька [PERSON] , вступивши в управління та володіння спадковим майном, проживаючи спільно зі спадкодавцем, але не оформивши своїх спадкових прав, померла [INFO] . Після отриманої відмови нотаріуса, позивач маючи на меті успадкувати майно після смерті своєї матері, звернувся до суду та просить визнати за ним право власності на спадкове майно за законом після смерті матері на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності ТзОВ ім.І.Франка в селі Копанки Калуського району Івано-Франківської області розміром 35,75 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) та на яку видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ІФ № №010606, на підставі розпорядження Калуської райдержадміністрації № 124 від 12 березня 1996 року. Представник позивача адвокат Яковишин З.В. подав до суду заяву, згідно з якою позовні вимоги підтримує та просить їх задоволити, а розгляд справи здійснювати за його відсутності Відповідач подав до суду заяву, в якій зазначив, що враховуючи обставини даної справи просять прийняти законне та обґрунтоване рішення відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Розгляд справи просить проводити без його участі. Ухвалою суду від 28.12.2023 відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання в порядку загального позовного провадження, встановлено відповідачу строк п`ятнадцять днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позов. Ухвалою суду від 30.01.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, про що складено відповідну довідку. Таким чином, виходячи з поданих заяв, судом розглядається справа за наявними доказами у відсутності сторін без фіксування звукозаписувальним технічним засобом. Суд, дослідивши та оцінивши письмові докази в їх сукупності, встановивши таким чином фактичні обставини справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, з таких підстав. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с. 11). 10 березня 1999 на ім`я [PERSON] виданий сертифікат на земельну частку (пай) серії ІФ № №010606 у землі, яка перебуває у колективній власності ТзОВ ім.І.Франка в селі Копанки Калуського району Івано-Франківської області розміром 35,75 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), на підставі розпорядження Калуської райдержадміністрації № 124 від 12 березня 1996 року (а.с.17,23). Відповідно до довідки Копанківського старостинського округу Калуської міської ради №108 від 01.12.2023, [PERSON] , [INFO] , жителька села Копанки Калуського району Івано-Франківської області, на день своєї смерті ( [INFO] ) була в списку пайовиків ТзОВ ім.І.Франка на одержання земельного паю (а.с.28) [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с. 14). На випадок своєї смерті [PERSON] , залишив на ім`я своєї доньки [PERSON] заповіт, посвідчений 18 вересня 1998 року Копанківською сільською радою Калуського району Івано-Франківської області по реєстру №19 (а.с.16). [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с. 11). Факт родинних відносин між позивачем, який є сином [PERSON] , підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 16.10.2009 в графі батько зазначений [PERSON] , мати [PERSON] (а.с.9). На підставі витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00042761668 від 16.12.2023 судом встановлено, що 22.03.1975 Виконавчим комітетом Копанківської сільської ради Калуського району зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , після реєстрації шлюбу прізвище дружини стало [PERSON] (а.с.29). Факт родинних відносин між померлою [PERSON] , та померлими [PERSON] та [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 18.05.2007 (а.с.10). При зверненні із заявою про прийняття спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, позивачу було відмовлено, в зв`язку з тим, що Сертифікат права на земельну частку (пай) у землі, видано після смерті [PERSON] (матері [PERSON] ) (а.с.25). Згідно листа від 04.12.2023, наданого Головним управлінням Держгеокадастру в Івано-Франківській області, - згідно із Книгою реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 11.03.1999 за № 171 на прізвище [PERSON] (серія ІФ 010606) розміром 35,75 в умовних кадастрових гектарах. Вартість земельної частки (паю) станом на 01.01.2023 становить 27954,12 грн (а.с.19). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Згідно з правовим висновком Верховного Суду України, який міститься у постанові Судової палати у цивільних справах від 18 лютого 2015 року у справі № 6-244цс14, за правилами статті 392 ЦК України позов про визнання права власності може бути пред`явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує її право власності. Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» спадкові правовідносини регулюються нормами ЦК України після 1 січня 2004 року, якщо спадщина відкрилась до 1 січня 2004 року, то такі правовідносини регулюються нормами ЦК УРСР в редакції 1963 року. Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено, що [PERSON] , померла [INFO] , після її смерті було видано сертифікат на земельну частку (пай) серії ІФ № №010606 на підставі розпорядження Калуської райдержадміністрації № 124 від 12 березня 1996 року. Оскільки спадщина відкрилась до 01 січня 2004 року, тому до відносин спадкування суд застосовує норми ЦК УРСР 1963 року. Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця (стаття 525 ЦК УРСР). Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Відповідно до вимог ст. 548 ЦК УРСР для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв; прийнята спадщина визнавалася належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно з вимогами п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Частиною першою статті 1225 ЦК України передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно з пунктом «г» частини першої статті 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до пунктів 16, 17 Перехідних положень Земельного кодексу України громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними прав вимоги на відведення земельної частки (пай) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай), є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Таким чином, після смерті [PERSON] її чоловік [PERSON] фактично прийняв спадщину після її смерті шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном. [INFO] [PERSON] помер, його донька [PERSON] , фактично прийняла спадщину вступивши в управління та володіння спадковим майном, проживаючи спільно зі спадкодавцем, але не оформивши при цьому своїх спадкових прав. [INFO] [PERSON] померла, після смерті якої відкрилась спадщина. Згідно зі ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Статтями 1217 та 1223 цього Кодексу встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1223 ЦК Кодексу право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно зі ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. Відповідно до ст.ст. 1261 та 1265 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину, або не прийняти її. Таким чином, позивач, будучи спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері [PERSON] вважається таким, що прийняв спадщину протягом строку, передбаченого ст. 1270 ЦК України, не заявив про відмову від спадкового майна. Крім позивача, інших спадкоємців, які б звернулись до нотаріуса зі заявою про прийняття спадщини в порядку ст. 1269 ЦК України, та спадкоємців, передбачених ст. 1261 ЦК України, які претендують на обов`язкову частку в спадщині, передбачену ст. 1241 ЦК України, а також проживаючих із спадкодавцем однією сім`єю без укладення шлюбу, немає. Спадковий договір від імені спадкодавця не укладався. За таких обставин, враховуючи, що [PERSON] є спадкоємцем за законом першої черги після смерті матері, та від спадкового майна не відмовлявся, суд приходить до висновку, що є достатні підстави для задоволення позовної заяви та визнання за ним в порядку спадкування за законом право власності на земельну частку (пай) розміром 35,75 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). На підставі викладеного ст.ст. 525, 529, 548, 549 ЦК УРСР, ст.ст. 16, 392, 1217, 1220, 1223, 1241, 1258, 1261, 1265, 1268, 1269, 1270, 1296 ЦК України, ст. 81, п. 16, 17 Перехідних положень ЗК України, ст.ст. 13, 81 ЦПК України,

Outcome: approved