Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-21 00:00:00

22.12.2023 р. до суду позивач подала позов, у якому просила стягувати з [PERSON] , на її користь,аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходів) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 22.12.2023 р. і до повноліття дитини. Позивач вимоги позову обґрунтувала тим, що вона, з відповідачем [PERSON] з 2017 р. по 2019 р. перебували у фактичних шлюбних відносинах, під час проживання спільно однією сім`єю у них народився син [PERSON] , [INFO] , самостійно утримувати неповнолітнього сина вона не має можливості, відповідач добровільно свій обов`язок по утриманню свого неповнолітнього сина не виконує, хоча має таку можливість, оскільки є працездатним, на утриманні відповідача нікого немає, а тому позивач просить щомісячно стягувати з відповідача [PERSON] , на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Позивач в судове засідання не з`явилась, письмово вимоги позову підтримала, справу просила розглядати у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з`явився, письмово вимоги позову визнав повністю, просив справу розглядати у його відсутність. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до положень ч. 3 ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності; у разі неявки осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи проводиться без фіксування судового засідання технічним засобом. З урахуванням позицій сторін, досліджених доказів та вимог закону суд визнає за необхідне позовні вимоги задовольнити з таких міркувань. Доведено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] з 2017 р. по 2019 р. перебували у фактичних шлюбних відносинах, під час проживання спільно однією сім`єю у них народився син [PERSON] , [INFO] , відповідач [PERSON] є його рідним батьком, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 21.02.2017 р., але добровільно свого законного обов`язку по утриманню свого неповнолітнього сина не виконує, хоча має таку можливість, оскільки є працездатним, на утриманні відповідача нікого немає, а тому зобов`язаний щомісячно сплачувати позивачу [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходів) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 22.12.2023 р. і до повноліття дитини, встановлені у справі обставини і висновки суду визнаються і не заперечуються сторонами та підтверджуються такими доказами: свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 21.02.2017 р. (а.с.4), довідкою №04-02/1355 про реєстрацію дитини з одним з батьків, виданою 22.12.2023 р. відділом «ЦНАП» Гайсинської міської ради (а.с.8). Спірні правовідносини регулюються ст.ст. 180, 181, 183, ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, відповідно до яких батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Оскільки відповідач [PERSON] ухиляється від добровільного виконання законного обов`язку по утриманню свого неповнолітнього сина, чим порушує його права, то з нього необхідно щомісячно стягувати на користь [PERSON] , аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходів) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 22.12.2023 р. і до повноліття дитини, - в примусовому порядку; при цьому суд зауважує, що такий розмір стягуваних аліментів є розумним, відповідає інтересам дитини і не порушує інтересів відповідача [PERSON] , який 22.02.2024 р. у своїй письмовій заяві позов визнав повністю. З ухваленням рішення про задоволення вимог позову з відповідача відповідно до вимог ст.141 ЦПК України підлягають стягненню на користь держави судовий збір.

Outcome: approved