Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-25 00:00:00

16 лютого 2024 року до суду надійшло клопотання представника позивача [PERSON] адвоката Гофельд Ганни Сергіївни про стягнення з відповідача на користь [PERSON] судових витрат пов`язаних з правничою допомогою адвоката в розмірі 15000 грн. В обґрунтування заяви вказує, що при постановленні рішення судом не вирішено питання розподілу судових витрат, що полягають в наданні правничої допомоги адвокатом позивачу по справі №953/3622/23. Сторони в судове засідання не з`явились, повідомлялись про час та місце слухання справи належним чином. Від представника позивача - адвоката Гофельд Г.С. на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності позивача та його представника. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом заяви за відсутністю всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на положення ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Ознайомившись із заявою про ухвалення додаткового рішення та матеріалами справи, судом встановлено наступне. Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 13.02.2024 по справі №953/3622/23 позовні вимоги [PERSON] - задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] майнову шкоду, завдану внаслідок залиття квартири у розмірі 366726,94 грн. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати в сумі 6\~733,82 грн, пов`язані з розглядом справи. Вирішуючи вимоги представника позивача щодо ухвалення судом додаткового судового рішення, суд виходить з наступного. Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду від 30.09.2009 №23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права. Отже, з викладеного випливає, що до правової допомоги належать й консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру, представництво у судах тощо. Так, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, у числі інших, витрати на професійну правничу допомогу, пов`язані з проведенням експертизи. (ч. 1,3\~ст. 133 ЦПК України) Згідно\~ст. 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.3 ст.141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження понесених витрат на правову допомогу позивачем надано: -копію договору про надання правничої допомоги №14032023 від 14.03.2023; -копію акту приймання-передачі наданих послуг від 13.02.2024 до договору про надання юридичної (правничої) допомоги 14032023 від 14.03.2023; -копію ордеру на надання правничої допомоги серії АХ№1127946 та свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю. Пунктом 48 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних прав «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах № 10 від 17.10.2014 визначено, що витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Європейським судом з прав людини висловлена правова позиція, згідно з якою при розгляді питань компенсації витрат, понесених сторонами на отримання ними юридичної допомоги (в тому числі й під час розгляду їх справ в національних судах) задоволенню судом підлягають лише ті вимоги, по яким доведено, що витрати заявника були фактичними, неминучими, необхідними, а їх розмір розумним та обґрунтованим (остаточне рішення Європейського суду з прав людини від 10 січня 2010 року, №33210/07 і 41866/08) та «Гуриненко проти України» (рішення Європейського суду з прав людини від 18 лютого 2010 року, №37246/04). Так, з заяви про ухвалення додаткового рішення витрат на професійну правничу допомогу вбачається, що вона просить стягнути з відповідача 15000 грн. за надання юридичних послуг, які включають в себе згідно акту прийому передачі наданих послуг: надання консультацій (4 год.); огляд(квартири) під час здійснення експертом нанесеного збитку (4 год.); юридичний аналіз законодавства та судової практики з питань, викладених у позовній заяві (8 год.); складання позовної заяви, збір доказової бази (8 год.). Загальна вартість послуг виконавця за цим актом складає 15000 грн. Суд не погоджується з даною сумою та її розрахунком, вважає її не обґрунтованою, не співрозмірною зі складністю справи, часом, фактично витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а тому є такою, що підлягає частковому задоволенню в розмірі 5000 грн. Суд вважає що кількість витраченого часу на складання позовної заяви 8 год. є завищеним, більш того ухвалою суду від 15.05.2023 вказана позовна заява була залишена без руху у зв`язку з її невідповідністю вимогам ст.ст.175, 177 ЦПК України, аналіз законодавства та судової практики досвідченого фахівця в галузі права, яким є адвокат не потребує такого тривалого часу 8 год. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial