Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-13 00:00:00

Позивач [PERSON] через свого представника звернувся в суд з позовом до відповідача в якому просить визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 2,39 га, що знаходиться на території Рачинської сільської ради Горохівського району Волинської області, кадастровий номер 0720886900:00:001:0373, після смерті діда [PERSON] , який помер [INFO] . Позовні вимоги позову обґрунтовані тим, що [INFO] померла баба позивача [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина у тому числі й на вищевказане майно. [INFO] помер батько позивача [PERSON] , а [INFO] помер бід [PERSON] . Позивач зазначає, що в ході поділу ряду спадкового майна було досягнуто згоди, що саме [PERSON] буде спадкувати вказану земельну ділянку, однак у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документу на землю нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину. Ухвалою Горохівського районного суду Волинської області від 03 липня 2023 року після залишення без руху та усунення недоліків прийнято до розгляду заяву та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання та витребувано спадкові справи. Ухвалою Горохівського районного суду Волинської області від 24 жовтня 2023 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача в судове засідання подав заяву про розгляд справи у відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримав повністю та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, проте подала до суду заяву в якій просить розгляд справи проводити у її відсутності, заявлені позивачем вимоги визнає та не заперечує щодо їх задоволення. Дослідивши матеріали справи та письмові докази наявні у ній, ознайомившись із письмовими заявами учасників справ, приходжу до наступного висновку. Враховуючи ч.3 ст.211 ЦПК України оскільки всі учасники справи заявили клопотання про розгляд справи за їх відсутності, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть № [NUMBER] виданого повторно 01 лютого 2019 року [PERSON] померла [INFO] (а.с.10). Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-0001211372022 від 03.11.2022 року земельна ділянка кадастровий номер 0720886900:00:001:0373 перебуває у приватній власності [PERSON] , документом, що посвідчує право є Державний акт від 06.11.2001 року ІІІ-ВЛ №021773 (а.с.22-27). Із копії спадкової справи №417/2004 заведеної після смерті [PERSON] встановлено, що спадщину яка відкрилась після її смерті прийняв чоловік [PERSON] та оформив свої права на частину спадкового майна. Щодо успадкування ним земельної ділянки на підставі Державного акту від 06.11.2001 року ІІІ-ВЛ №021773 відомості відсутні. Інші спадкоємці які належним чином прийняли спадщину у наданих матеріалах спадкової справи відсутні (а.с.76-85). Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей другого з подружжя №00038463392 від 10 лютого 2023 року підтверджується, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі від 19 липня 1964 року актовий запис 5 (а.с.14, 15). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого повторно 20 січня 2018 року [PERSON] помер [INFO] (а.с.11). Отже дослідженим судом доказами, підтверджується що [PERSON] прийняв спадщину після смерті дружини [PERSON] , однак за життя не встиг оформити свої спадкові права на земельну ділянку кадастровий номер 0720886900:00:001:0373 Державний акт від 06.11.2001 року ІІІ-ВЛ №021773. Згідно правового висновку Верховного Суду в постанові 350/1850/17 від 31.08.2020, який враховується судом при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин, факт того, що спадкодавець [PERSON] за життя не оформив свого права на спадкове майно після смерті дружини не має правового значення для вирішення питання щодо наявності права на це майно у його спадкоємців, оскільки відповідно до частини третьої статті 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Із копії спадкової справи №19/2009 заведеної після смерті [PERSON] встановлено, що спадщину яка відкрилась після його смерті прийняв син [PERSON] та на підставі ст.1266 ЦК України за правом представлення онуки [PERSON] і [PERSON] (а.с.87-108). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого повторно [PERSON] помер [INFO] (а.с.74). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 17 жовтня 2017 року [PERSON] помер [INFO] . Із копії спадкової справи заведеної після смерті [PERSON] встановлено, що спадкоємцями його майна є дружина [PERSON] та дочка [PERSON] . На майно, що є предметом спору даної справи свідоцтва про право на спадщину не видавались. Документами про родинні відносини підтверджується, що позивач [PERSON] є онуком спадкодавця [PERSON] . Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). А відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.1 ст.1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Таким чином [PERSON] прийняв спадщину, яка належала б за законом його батькові [PERSON] після смерті діда [PERSON] . У матеріалах справи міститься спільна нотаріально посвідчена заява спадкоємців після смерті [PERSON] , а саме [PERSON] та [PERSON] від 17 жовтня 2023 року, в якій останні вказали, що у добровільному порядку визначили та не заперечують проти визнання права власності в порядку спадкування на земельну ділянку кадастровий номер 0720886900:00:001:0373, яка належала [PERSON] , яка померла [INFO] , за онуком [PERSON] (а.с.122). Державний нотаріус Горохівської державної нотаріальної контори 21 жовтня 2022 року своєю постановою №02-31/425 про відмову у вчинені нотаріальної дії відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірну земельну ділянку у зв`язку із тим, що окрім позивача за правом представлення спадкоємцем також є відповідач, а також через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу (а.с.12). Відповідно до ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно з п. «г» ч.1 ст.81 Земельного кодексу України (далі ЗК України) підставою набуття права власності на земельні ділянки є прийняття спадщини. Відповідно до ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Враховуючи вищезазначене, відсутність у [PERSON] свідоцтва про право власності на спадкове майно після смерті дружини [PERSON] , зокрема на земельну ділянку, що є предметом даного позову, не є перешкодою для реалізації позивачем права на прийняття спадщини після смерті спадкодавця. Таким чином суд дійшов висновку, що позивач не має можливості здійснити своє право на спадкування в позасудовому порядку у зв`язку з тим, що спадкодавець за життя не оформив свого права на спадкове майно після смерті дружини. Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а одним із способів захисту прав та законних інтересів особи є визнання права. Виходячи зі встановлених судом фактичних обставин справи, на підставі документів, долучених до позову, враховуючи визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку, що доводи позивача знайшли своє підтвердження, а тому позовні вимоги підставні та підлягають задоволенню.

Outcome: approved