Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-14 00:00:00

20 жовтня 2023 року позивач звернулась до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання матері до досягнення дитиною трирічного віку. У позовній заяві зазначено, що між сторонами не був зареєстрований шлюб, проте останні мають спільну малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Позивач та відповідач проживають разом, але спільного господарства не ведуть. Дитина перебуває на утриманні позивача. Відповідач добровільно не надає позивачу матеріальної допомоги на її утримання, хоча має можливість сплачувати аліменти на утримання останньої як матері спільної дитини, так як знаходиться у працездатному віці та офіційно працює експедитором. Позивач знаходиться в декретній відпустці і працювати не може, так як доглядає малолітнього сина, якому 2 роки і 6 місяців. Інших джерел доходу, крім соціальних виплат по догляду за дитиною позивач не має. З огляду на зазначене вище, позивач звернулась до суду із даною позовною заявою. Ухвалою судді Вінницького міського суду Вінницької області від 25 жовтня 2023 року, у даній цивільній справі прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Крім того, даною ухвалою суду було визначено строки для подання сторонами відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, заперечення. Однак, у визначені судом строки, відзиву на позовну заяву, відповідачем подано не було. Частиною восьмою статті 178 ЦПК України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Аналогічне положення міститься і в ч. 2 ст. 191 ЦПК України. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило. З огляду на це, суд приходить до висновку про вирішення спору за наявними матеріалами у справі. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про задоволення вимог позовної заяви з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони мають спільну дитину сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , видане 15 квітня 2021 року Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) (а.с. 5). Як вбачається з Акту від 19 вересня 2023 року, що за адресою [ADDRESS] зареєстрована позивач [PERSON] та [PERSON] . Також вказано, що за вищезазначеною адресою тимчасово проживає без реєстрації [PERSON] (а.с. 6). На даний час позивач не працює, оскільки здійснює догляд за дитиною. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання матері спільної дитини не надає. Відповідно до ч. 2 ст. 91 СК України, жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч. 4 ст. 84 СК України, право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно ч. 1 ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні суми стягнення аліментів суд враховує що позивач на даний час не має власного заробітку, оскільки перебуває у декретній відпустці, а відповідач є людиною працездатного віку, а відтак має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. З урахуванням обставин справи, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача на її утримання необхідно присудити аліменти у розмірі 900 грн. 00 коп., щомісячно, до досягнення сином [PERSON] , [INFO] , трьох річного віку, тобто, по [INFO] . Також, суд вважає за необхідне згідно ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 1 073 грн. 60 коп., оскільки позивач була звільнена від його сплати при зверненні до суду з даною позовною заявою. На підставі викладеного,

Outcome: approved