Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-26 00:00:00

Представник АТ "Оператор газорозподільної системи "Хмельницькгаз" звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з розподілу природного газу. В обґрунтування позову посилається на те, що відповідач зареєстрований споживачем природного газу за адресою: [ADDRESS] . Взаємовідносини між споживачами природного газу та Оператором ГРМ регулюються Кодексом газорозподільних систем затвердженим постановою НКРЕКП №2494 від 30.09.2015 р. та типовим договором розподілу природного газу затвердженим постановою НКРЕКП №2498 від 30.09.2015 р. Після оприлюднення договору розподілу природного газу за адресою: [ADDRESS] , здійснювалося фактичне споживання природного газу та оплата послуг з розподілу природного газу, що підтверджує факт приєднання відповідача до договору розподілу природного газу (акцептування договору). Відповідач свої зобов`язання по оплаті за розподіл природного газу не виконує, що призвело до виникнення заборгованості за період з 01.02.2021 по 30.09.2023 у розмірі 3910, 97 грн. В зв`язку з наведеним, позивач просить стягнути з відповідача існуючу заборгованість у розмірі 3910,97 грн., а також сплачений судовий збір у сумі 2684 грн. Ухвалою судді Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 15 січня 2024 рокувідкрито провадження у даній справі та розгляд справи призначено у порядку спрощеного позовного провадженнябез повідомлення (виклику) сторін. Клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін до суду не надходило. 06.02.2024 року до суду надійшов відзив представника відповіадча адвоката Мутаса В.В., у якому він просить відмовити у задоволенні позову та вказує, що відповідач [PERSON] не укладав з позивачем АТ "Хмельницькгаз" договору щодо постачання газу, а також не погоджується з розрахунком заборгованості, в розрахунок включено борги за роки, по яких минули строки позовної давності. Відтак, оскільки між сторонами відсутні договірні правовідносини щодо газопостачання, в позивача немає підстав стягувати з відповідача послуги з розподілу природного газу. Від представника позивача АТ "Оператор газорозподільної системи "Хмельницькгаз" Трубнікової О.В. надійшла відповідь на відзив, в якій представником зазначено, що після оприлюднення договору розподілу природного газу, відповідач за адресою: [ADDRESS] , здійснював фактичне споживання природного газу, що підтверджується зміною показань лічильника у роздруківці по особовому рахунку відповідача (фінансовий стан). Крім того, відповідач здійснював оплату послуг з розподілу природного газу, повністю розрахувавшись за послуги з розподілу природного газу по січень 2021 року, що підтверджує споживання відповідачем природного газу та є фактом приєднання до умов договору розподілу природного газу. Також, відповідач не звертався до АТ « Хмельницькгаз» із заявами про припинення розподілу природного газу, а фактично користується послугами із розподілу природного газу, визнаючи таким чином наявність правовідносин, а відтак взаємних прав та обов`язків, що з них випливають. Вказане є підтвердженням факту приєднання до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору). Представник відповідача у відзиві на позов стверджує про те, що ніби -то в розрахунок заборгованості включено борги за роки, по яких минули строки позовної давності. Дане твердження є безпідставним, оскільки, як вказано в позовній заяві, предметом позову є заборгованість у розмірі 3910,97 грн. за період з 01.02.2021 року по 30.09.2023 року. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №857 від 29.06.2017, зі змінами згідно постанови №1323 від 02.07.2019, АТ «Оператор газорозподільної системи «Хмельницькгаз» є оператором газорозподільної системи, має відповідну ліцензію на здійснення послуг з розподілу природного газу в межах території Хмельницької області. Матеріалами справи підтверджується, що відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] та є споживачем природного газу (рахунок № [NUMBER] ) згідно довідки АТ «Хмельницькгаз» про фінансовий стан від 27.12.2023. Заборгованість відповідача за послуги з розподілу природного газу за відомостями вказаної довідки за період з 01.02.2021 по 30.09.2023 у розмірі 3910, 97 грн. Судовим наказом Дунаєвецького районного суду Хмельницької області у справі №674/1059/22 року стягнуто із [PERSON] на користь АТ «Оператор газорозподільної системи «Хмельницькгаз» заборгованість за розподіл природного газу в розмірі 3043,30 грн. Ухвалою Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 12 жовтня 2023 року скасовано означений судовий наказ та роз`яснено АТ «Хмельницькгаз» право звернутися до суду з тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження. Вирішуючи питання про стягнення із [PERSON] на користь АТ «Хмельницькгаз» заборгованості за послуги з розподілу природного газу, суд виходить із того, що у відповідача наявний обов`язок з оплати вартості послуг з розподілу природного газу, проте останнім було порушено умови договору розподілу природного газу, та зазначає наступне. Відповідно до п. 2 ч. 1ст. 5 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» - це послуги, зокрема, з постачання та розподілу природного газу. Згідно з п. 5 ч. 3ст. 20 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово - комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Правовідносини, які виникли між споживачем [PERSON] та газорозподільною організацією врегульовано Законом України «Про ринок природного газу», Кодексом газорозподільних систем, затвердженимпостановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року № 2494, постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року № 2498 «Про затвердження Типового договору розподілу природного газу». Відповідно до статті 1 Закону України «Про ринок природного газу» суб`єкт ринку природного газу - оператор газотранспортної системи, оператор газорозподільної системи, оператор газосховища, оператор установки LNG, замовник, оптовий продавець, оптовий покупець, постачальник, газовидобувне підприємство, споживач. Статтею 40 Закону України «Про ринок природного газу» передбачено, що розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому Кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. Відповідно до пункту 4 глави 1 розділу І Кодексу ГРМ договір розподілу природного газу - правочин, укладений між оператором газорозподільної системи та споживачем (у тому числі побутовим споживачем) відповідно до вимог цього Кодексу, згідно з яким оператор газорозподільної системи забезпечує цілодобовий доступ об`єкта споживача до газорозподільної системи для можливості розподілу природного газу. Доступ до газорозподільної системи - це право користування потужністю складової (об`єкта) газорозподільної системи в обсязі та на умовах, встановлених у договорі (технічній угоді) про надання відповідних послуг з оператором газорозподільної системи. Оператор газорозподільної системи - суб`єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління. Споживачем природного газу (споживач) є фізична особа, фізична особа - підприємець або юридична особа, об`єкти якої в установленому порядку підключені до/через ГРМ Оператора ГРМ, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, зокрема в якості сировини, а не для перепродажу. Відповідно до пункту 3 глави 3 розділу І Кодексу ГРМ для забезпечення цілодобового доступу до газорозподільної системи та можливості розподілу (переміщення) належного споживачу (суміжному суб`єкту ринку природного газу) природного газу ГРМ обов`язковою умовою є наявність фізичного підключення об`єкта споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу) до ГРМ. Доступ споживачів, у тому числі побутових споживачів, до ГРМ для споживання природного газу надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та Оператором ГРМ (до ГРМ якого підключений об`єкт споживача) договору розподілу природного газу, що укладається за формою Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2498 (далі - Типовий договір розподілу природного газу), в порядку, визначеному цим розділом. Відповідно до пункту 1 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ договір розподілу природного газу має бути укладений Оператором ГРМ з усіма споживачами, у тому числі побутовими споживачами, об`єкти яких в установленому порядку підключені до/через ГРМ, що на законних підставах перебуває у власності чи користуванні Оператора ГРМ. Споживачі, у тому числі побутові споживачі, для здійснення ними санкціонованого відбору природного газу з ГРМ та можливості забезпечення постачання їм природного газу їх постачальниками зобов`язані укласти договір розподілу природного газу з Оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого в установленому законодавством порядку підключений їх об`єкт. Здійснення відбору (споживання) природного газу споживачем за відсутності укладеного договору розподілу природного газу не допускається. Відповідно до пункту 3 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням статей 633,634,641,642 ЦК України за формою Типового договору розподілу природного газу. Згідно з пунктом 4 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ договір розподілу природного газу між оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті регулятора та оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору. Пунктом 5 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ визначено, що для забезпечення приєднання до договору розподілу природного газу всіх фактично підключених до/через ГРМ споживачів (у тому числі побутових споживачів) оператор ГРМ в установленому цією главою порядку направляє кожному споживачу супровідним листом за формою додатка 3 до типового договору розподілу природного газу сформовану заяву-приєднання до умов договору розподілу природного газу з персоніфікованими даними споживача та його об`єкта, що складається за формою додатка 1 (для побутових споживачів) до типового договору розподілу природного газу. Персоніфіковані дані мають бути достатніми для проведення розрахунків та визначення об`єму споживання природного газу, зокрема мають містити присвоєний споживачу персональний ЕІС-код як суб`єкту ринку природного газу та за необхідності ЕІС-код його точки (точок) комерційного обліку, величину приєднаної потужності об`єкта споживача та перелік комерційних вузлів обліку (за їх наявності). У разі незгоди споживача приєднуватися до умов договору розподілу природного газу споживач не має права використовувати природний газ із ГРМ та має подати до оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт. Згідно пункту 7 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь - яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема, повернення підписаної заяви - приєднання, сплата рахунка оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу. Судом встановлено, що протягом спірного періоду відповідач [PERSON] не звертався до позивача АТ "Хмельницькгаз" із заявами про припинення розподілу природного газу, фактично споживав природний газ та отримував послуги з розподілу природного газу, здійснювалась сплата рахунків оператора, визначаючи таким чином наявність між сторонами правовідносин, а відтак - взаємних прав та обов`язків, що з них випливають. Отже, суд приходить до висновку, що в установленому законом порядку між позивачем АТ "Хмельницькгаз", як оператором газорозподільної системи, та відповідачем [PERSON] , як споживачем природного газу, укладено договір розподілу природного газу шляхом приєднання споживача до запропонованого оператором газорозподільної системи договору в цілому. Суд також критично оцінює заперечення представника відповідача про те, що позивач АТ "Хмельницькгаз" неправомірно нарахував плату з розподілу природного газу на підставі постанов НКРЕКП , які не зареєстровані в Міністерстві юстиції України. Так, згідно ч.6 ст.14 Закону України "Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг" рішення Регулятора не підлягають державній реєстрації Міністерством юстиції України. Відсутність державної реєстрації рішень Регулятора не є підставою для відмови суду у прийнятті заяви про їх оскарження. Згідно ч.7 ст.14 Закону України "Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг" рішення Регулятора, що мають ознаки регуляторних актів, та рішення з питань встановлення тарифів на товари (послуги) суб`єктів природних монополій, цін (тарифів) для населення (якщо відповідні повноваження щодо встановлення цін (тарифів) надані спеціальними законами) набирають чинності з дня, наступного за днем їх оприлюднення на офіційному веб-сайті Регулятора, якщо більш пізній строк набрання чинності не встановлено самим рішенням, але не раніше дня оприлюднення рішення. Регулятор оприлюднює свої рішення не пізніше п`яти робочих днів з дня їх прийняття. Інші рішення Регулятора набирають чинності з дня їх прийняття, якщо рішенням не встановлено більш пізній строк набрання чинності, та доводяться до відома осіб, на яких поширюється їх дія, у порядку, встановленому Регулятором. Згідно ч.8 ст.14 Закону України "Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг" р ішення Регулятора, крім тих частин рішень, що містять таємну інформацію, підлягають оприлюдненню протягом п`яти робочих днів з дня їх прийняття на офіційному веб-сайті Регулятора. Обсяг конфіденційної інформації, що не підлягає розкриттю, визначається Регулятором на підставі клопотання заінтересованих осіб з урахуванням вимог Закону України "Про доступ до публічної інформації". Згідно ч.9 ст.14 Закону України "Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг" р ішення Регулятора є обов`язковими до виконання суб`єктами господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг. Отже, рішення НКРЕКП не потребують державної реєстрації Міністерством юстиції України. Також, представник відповідача вказував, що не погоджується з розрахунком заборгованості, так як в розрахунок включено борги за роки, по яких минули строки позовної давності, що спростовується наявною в матеріалах справи довідкою про фінсовий стан, крім того, заява про застосування строків позовної давності відсутня. Згідно ч.1 ст.903 ЦК України я кщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Наведені у позові обставини справи повністю підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами, які досліджені судом. З врахуванням викладеного вище, суд приходить до висновку, що відповідач, як споживач та сторона договору розподілу природного газу у спірному періоді був зобов`язаний вчасно та повно вносити плату за надану позивачем як оператором ГРМ послуг з розподілу природного газу, однак, цього не зробив, що призвело до виникнення спірної заборгованості, отже сума боргу підлягає стягненню з нього на користь позивача у повному обсязі. Відповідно до положень ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2684 грн.

Outcome: approved