Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-21 00:00:00

22 січня 2024 року на адресу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] до Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» про відшкодування моральної шкоди у зв`язку з ушкодженням здоров`я внаслідок професійного захворювання. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що він перебував у трудових відносинах з Державним підприємством «Східний гірничо- збагачувальний комбінат», (далі по тексту - Відповідач). В період часу з 13.03.2008р. по 29.07.2019р. працював на посаді: гірника (підтверджується записами з трудової книжки). Під час виконання трудових обов`язків на підприємстві Відповідача, внаслідок недосконалості технологічних процесів, тривалого терміну роботи у шкідливих та небезпечних умовах праці. У зв`язку зі шкідливими і тяжкими умовами праці, ним отримано хронічні професійні захворювання: -Хронічне обструктивне захворювання легень першого ст. (пиловий бронхіт першого ст., емфізема легень першого ст.). Легенева недостатність першого ст. (далі по тексту - ХОЗЛ); -Облітеруючий ендартеріїт нижніх кінцівок. ХАН другої стадії; -Нейросенсорна приглухуватість першого ст. (з легким заниженням слуху) (далі по тексу - туговухість). Вищезазначені факти підтверджуються актом форми П-4 «Розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання» від 03.10.2019р. (далі - акт Форми П-4) та трудовою книжкою. Згідно п. 17 вищевказаного акту Форми П-4 хронічні професійні захворювання виникли через недосконалість технологічного процесу, тривалого терміну роботи в шкідливих та небезпечних умовах праці на Смолінській шахті ДП «СХІДГЗК». Відповідно до п. 18 акту форми П-4 причинами виникнення професійних захворювань є тривалий вплив на організм шкідливих факторів виробничого середовища, а саме надмірного фізичного навантаження, вимушеної робочої пози, шуму та пилу. Зокрема, умови праці характеризувались наступним: Запиленість повітря робочої зони (кремнія діоксид): 3,9 мг/мЗ, при нормі 2,0 мг/мЗ; Охолоджуючий мікроклімат: ї повітря до 16С* при нормі 17-26С*, відносна вологість 97% при нормі 60-95%; Рівень шуму 93-110 дБА при нормі 80 дБА. Зокрема, після звільнення з підприємства Відповідача, він почав частіше відвідувати заклади охорони здоров`я із скаргами на задишку при незначному фізичному навантажені, кашель з виділенням слизового, в`язкого харкотиння, біль у грудях та міжлопатковій ділянці, загальну слабкість, втому, головний біль, запаморочення, біль в гомілковостопних суглобах, перемежаючу кульгавість через 150-200м, різку втомлюваність ніг при ходьбі, відчуття оніміння та мерзлякуватості нижніх кінцівок, шум у голові та вухах, зниження слуху на обидва вуха, а також задишка. У зв`язку із заподіянням шкоди здоров`ю, 15.10.2019р. він вперше пройшов огляд медико-соціальною експертною комісією (далі-МСЕК) за результатами якого йому визначено ступінь втрати професійної працездатності у розмірі 60%, а також встановлено ТРЕТЮ групу інвалідності, визначено необхідність в медикаментозному та санаторно-курортному лікуванні, що підтверджується довідкою МСЕК «Про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги», виданою на його ім`я. Також, згідно інформації, зазначеній у довідці МСЕК сер. 12 ААБ № 565665 від 15.10.2019р. експертами констатовано, що йому протипоказане фізичне навантаження, тривала ходьба, робота в умовах підвищеного шуму та пилу. 15.09.2020р. він повторно пройшов огляд медико-соціальною експертною комісією (далі-МСЕК) за результатами якого визначено ступінь втрати професійної працездатності у розмірі 60%, а також встановлено ТРЕТЮ групу інвалідності - БЕЗСТРОКОВО, визначено необхідність в медикаментозному та санаторно-курортному лікуванні, що підтверджується довідкою МСЕК «Про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги», виданою на його ім`я. У зв`язку з вказаними хронічними професійними захворюваннями порушено звичний спосіб життя, він позбавлений можливості реалізовувати свої звички та бажання. Його турбує стійкий головний біль, головокружіння, підвищення АТ, він постійно відчуває холод в нижніх кінцівках, а також біль в ікроножних м`язах яка підсилюється при ходьбі, дихальний дискомфорт, біль у хребті, швидке зниження сили, шум у вухах та голові, зниження пам`яті. Вказані негативні явища супроводжуються головним болем та загальною слабкістю організму. Професійні захворювання призводять до постійного перенесення ним больових відчуттів, до необхідності проходження систематичних лікарських спостережень та придбання лікувальних засобів, що призводить до нераціональної втрати часу та життєвої енергії. Зокрема, тривалі переїзди в автомобільному, залізничному транспорті призводять до загострення хвороб, що виключає можливість здійснення подорожей, піші прогулянки та навіть вихід в магазин потребують від нього залучення значних зусиль, в нього присутній посилений біль у попереку, у задній частині правої ноги, оніміння правої гомілки. Тому він відчуває себе неповноцінною людиною, вказане вище постійно викликає відчуття тривоги за своє здоров`я та життя. Ушкодження здоров`я стало причиною необхідності залучення додаткових зусиль для організації свого життя, втрата працездатності призвела до відсутності у нього можливості в достатній мірі реалізовувати свої наміри в професійній сфері, повноцінно працювати, обмежило можливість приділяти час своєму інтелектуальному та духовному розвитку, приділяти увагу близьким та рідним людям. Позивач вважає, що за таких обставин зі сторони відповідача йому має бути відшкодована моральна шкода, яка завдана ушкодженням здоров`я, внаслідок неналежного виконання відповідачем вимог законодавства стосовно створення та підтримання безпечних умов праці, що спричинило виникнення у нього хронічного професійного захворювання. Позивач вважає виваженим та справедливим розмір відшкодування йому моральної шкоди у розмірі 268 400 грн, які він просить стягнути з відповідача, без утримання податку з доходів фізичних осіб та інших обов`язкових платежів. Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 26 січня 2024 року було відкрито провадження по справі та призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Позивач про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін повідомлений належним чином, заперечень щодо розгляду справи без повідомлення сторін не подав. Представнику відповідача ДП "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" відповідно до вимог ЦПК України, було вручено копію позовної заяви та додатків до неї, копію ухвали суду про відкриття провадження у справі, про що свідчить підпис представника відповідача у розносній книзі, копія якої міститься в матеріалах справи. Надано строк для подачі заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного провадження, відзиву на позовну заяву з наданням суду доказів в обґрунтування свого відзиву. Заперечень щодо розгляду справи без повідомлення сторін не подав. Відзив на позов не подав. Суд повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Суд встановив, що позивач перебував у трудових відносинах з Державним підприємством «Східний гірничо- збагачувальний комбінат», (далі по тексту - Відповідач). В період часу з 13.03.2008р. по 29.07.2019р. працював на посаді: гірника (підтверджується записами з трудової книжки). Під час виконання трудових обов`язків на підприємстві Відповідача, внаслідок недосконалості технологічних процесів, тривалого терміну роботи у шкідливих та небезпечних умовах праці. У зв`язку зі шкідливими і тяжкими умовами праці, ним отримано хронічні професійні захворювання: -Хронічне обструктивне захворювання легень першого ст. (пиловий бронхіт першого ст., емфізема легень першого ст.). Легенева недостатність першого ст. (далі по тексту - ХОЗЛ); -Облітеруючий ендартеріїт нижніх кінцівок. ХАН другої стадії; -Нейросенсорна приглухуватість першого ст. (з легким заниженням слуху) (далі по тексу - туговухість). Вищезазначені факти підтверджуються актом форми П-4 «Розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання» від 03.10.2019р. (далі - акт Форми П-4) та трудовою книжкою. Згідно п. 17 вищевказаного акту Форми П-4 хронічні професійні захворювання виникли через недосконалість технологічного процесу, тривалого терміну роботи в шкідливих та небезпечних умовах праці на Смолінській шахті ДП «СХІДГЗК». Відповідно до п. 18 акту форми П-4 причинами виникнення професійних захворювань є тривалий вплив на організм шкідливих факторів виробничого середовища, а саме надмірного фізичного навантаження, вимушеної робочої пози, шуму та пилу. Зокрема, умови праці характеризувались наступним: Запиленість повітря робочої зони (кремнія діоксид): 3,9 мг/мЗ, при нормі 2,0 мг/мЗ; Охолоджуючий мікроклімат: ї повітря до 16С* при нормі 17-26С*, відносна вологість 97% при нормі 60-95%; Рівень шуму 93-110 дБА при нормі 80 дБА. Зокрема, після звільнення з підприємства Відповідача, він почав частіше відвідувати заклади охорони здоров`я із скаргами на задишку при незначному фізичному навантажені, кашель з виділенням слизового, в`язкого харкотиння, біль у грудях та міжлопатковій ділянці, загальну слабкість, втому, головний біль, запаморочення, біль в гомілковостопних суглобах, перемежаючу кульгавість через 150-200м, різку втомлюваність ніг при ходьбі, відчуття оніміння та мерзлякуватості нижніх кінцівок, шум у голові та вухах, зниження слуху на обидва вуха, а також задишка. У зв`язку із заподіянням шкоди здоров`ю, 15.10.2019р. він вперше пройшов огляд медико-соціальною експертною комісією (далі-МСЕК) за результатами якого йому визначено ступінь втрати професійної працездатності у розмірі 60%, а також встановлено ТРЕТЮ групу інвалідності, визначено необхідність в медикаментозному та санаторно-курортному лікуванні, що підтверджується довідкою МСЕК «Про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги», виданою на його ім`я. Також, згідно інформації, зазначеній у довідці МСЕК сер. 12 ААБ № 565665 від 15.10.2019р. експертами констатовано, що йому протипоказане фізичне навантаження, тривала ходьба, робота в умовах підвищеного шуму та пилу. 15.09.2020р. він повторно пройшов огляд медико-соціальною експертною комісією (далі-МСЕК) за результатами якого визначено ступінь втрати професійної працездатності у розмірі 60%, а також встановлено ТРЕТЮ групу інвалідності - БЕЗСТРОКОВО, визначено необхідність в медикаментозному та санаторно-курортному лікуванні, що підтверджується довідкою МСЕК «Про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги», виданою на його ім`я. У зв`язку з вказаними хронічними професійними захворюваннями порушено звичний спосіб життя, він позбавлений можливості реалізовувати свої звички та бажання. Його турбує стійкий головний біль, головокружіння, підвищення АТ, він постійно відчуває холод в нижніх кінцівках, а також біль в ікроножних м`язах яка підсилюється при ходьбі, дихальний дискомфорт, біль у хребті, швидке зниження сили, шум у вухах та голові, зниження пам`яті. Вказані негативні явища супроводжуються головним болем та загальною слабкістю організму. Професійні захворювання призводять до постійного перенесення ним больових відчуттів, до необхідності проходження систематичних лікарських спостережень та придбання лікувальних засобів, що призводить до нераціональної втрати часу та життєвої енергії. Зокрема, тривалі переїзди в автомобільному, залізничному транспорті призводять до загострення хвороб, що виключає можливість здійснення подорожей, піші прогулянки та навіть вихід в магазин потребують від нього залучення значних зусиль, в нього присутній посилений біль у попереку, у задній частині правої ноги, оніміння правої гомілки. Тому він відчуває себе неповноцінною людиною, вказане вище постійно викликає відчуття тривоги за своє здоров`я та життя. Ушкодження здоров`я стало причиною необхідності залучення додаткових зусиль для організації свого життя, втрата працездатності призвела до відсутності у нього можливості в достатній мірі реалізовувати свої наміри в професійній сфері, повноцінно працювати, обмежило можливість приділяти час своєму інтелектуальному та духовному розвитку, приділяти увагу близьким та рідним людям. Позивач вважає, що за таких обставин зі сторони відповідача йому має бути відшкодована моральна шкода, яка завдана ушкодженням здоров`я, внаслідок неналежного виконання відповідачем вимог законодавства стосовно створення та підтримання безпечних умов праці, що спричинило виникнення у нього хронічного професійного захворювання. Суд під час розгляду цивільної справи керується та застосовує наступні положення Законів. Преамбула до Загальної Декларації прав людини закріплює положення про те, що визнання гідності, властивої всім членам людської сім`ї, і рівних та невід`ємних їх прав є основою свободи, справедливості та загального миру. Преамбула до Міжнародного пакту про економічні, соціальні та культурні права проголошує, що всі права людини «випливають із властивої людській особі гідності». Статтею 3 Конституції України зазначено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Статтею 16 Конвенції Міжнародної організації праці від 22 червня 1981 року № 155 передбачено, що від роботодавців повинно вимагатися настільки, наскільки це є обґрунтовано практично можливим, забезпечення безпечності робочих місць, механізмів, обладнання та процесів, які перебувають під їхнім контролем, і відсутності загрози здоров`ю з їхнього боку. Від роботодавців повинно вимагатися настільки, наскільки це є обґрунтовано практично можливим, забезпечення відсутності загрози здоров`ю з боку хімічних, фізичних та біологічних речовин й агентів, які перебувають під їхнім контролем, тоді, коли вжито відповідних захисних заходів. Від роботодавців повинно вимагатися надавати у випадках, коли це є необхідним, відповідні захисні одяг і засоби для недопущення настільки, наскільки це є обґрунтовано практично можливим, загрози виникнення нещасних випадків або шкідливих наслідків для здоров`я. Згідно зі ст.4 Закону України «Про охорону праці» державна політика в галузі охорони праці базується, зокрема на принципах пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці; соціального захисту працівників, повного відшкодування шкоди особам, які потерпіли від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань. Згідно зі ст. 6 Закону України «Про охорону праці» умови праці на робочому місці, безпека технологічних процесів, машин, механізмів, устаткування та інших засобів виробництва, стан засобів колективного та індивідуального захисту, що використовуються працівником, а також санітарно-побутові умови повинні відповідати вимогам законодавства. Відповідно до ст.13 Закону України «Про охорону праці» роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Статтею 153 Кодексу законів про працю України встановлено, що забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на роботодавця, крім випадків укладення між працівником та роботодавецем трудового договору про дистанційну роботу. Враховуючи зазначені положення, відповідач мав створити позивачу, як і іншим працівникам належні безпечні умови праці, за яких факт настання професійних захворювань, нещасних випадків, іншого пошкодження здоров`я чи настання смерті були б неможливими. Відповідно до вимог\~статті 173 КЗпП України\~шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку. Згідно статті 237-1 КЗпП України, відшкодування роботодавцем моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. Як слідує з аналізу норм ч. 2 ст.153, ст.173, ч.1 ст.237-1 КЗпП України, до юридичного складу, який є підставою правовідносин по відшкодуванню моральної шкоди, входять моральні страждання працівника або втрата нормальних життєвих зв`язків, або необхідність для працівника додаткових зусиль для організації свого життя. При цьому, вина власника не названа серед юридичних фактів, які входять до такого юридичного складу. Відповідно до частини третьої\~статті 23 ЦК України\~розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. У пункті 9\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»\~(з відповідними змінами) роз`яснено, що суд має врахувати характер та обсяг заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, ступінь вини відповідача у кожному конкретному випадку, а також інші обставини, зокрема, характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. У пункті 13\~Постанови\~роз`яснено, що відповідно до\~статті 237-1 КЗпП України\~за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. Крім того, згідно з рішенням Конституційного Суду України від 27 січня 2004 року №2, моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання полягає, зокрема, у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнає у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричиняють йому моральні та фізичні страждання.\~\~У випадку каліцтва потерпілий втрачає працездатність і зазнає значно більшої моральної шкоди, ніж заподіяна працівникові, який не втратив професійної працездатності. Відсутність причинного зв`язку між завданою позивачу шкодою і протиправною поведінкою відповідача, не може бути підставою для відмови у задоволенні позову про відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я на виробництві, оскільки до юридичного складу, який є підставою правовідносин по відшкодуванню моральної шкоди, входять моральні страждання працівника або втрата нормальних життєвих зв`язків, або необхідність для працівника додаткових зусиль для організації свого життя. При цьому, вина власника не названа серед юридичних фактів, які входять до такого юридичного складу. Отже, закон не перешкоджає стягненню з власника моральної шкоди за відсутності його вини, якщо є юридичні факти, що складають підставу обов`язку власника відшкодувати моральну шкоду. З огляду на положення ч.1 ст.1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до ч.2 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я. Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 08.10.2008 року № 20-рп, громадянам надано право на відшкодування моральної шкоди за рахунок власника, або уповноваженого ним органу (роботодавця). За ст. 1168 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Відповідно до ст. 1 Гірничого Закону України до особливо небезпечних підземних умов відносяться саме умови в шахтах, пов`язані з дією важкопрогнозованих проявів гірничо-геологічних і газодинамічних факторів, що створюють небезпеку для життя та здоров`я їх працівників (виділення та вибухи газу та пилу, раптові викиди, гірничі удари, обвалення, самозаймання гірничих порід, затоплення гірничих виробок тощо). Згідно зі ст.38 Гірничого закону України до обов`язків гірничого підприємства відноситься відшкодування шкоди, завданої фізичній особі, безпека гірничих робіт, охорона праці та довкілля, додержання встановлених нормативів у сфері проведення гірничих робіт, правил безпеки, правил технічної експлуатації та єдиних правил безпеки при підривних роботах. За таких обставин, з огляду на вище зазначені норми Законів, під час судового розгляду доведено, що позивачу спричинено моральну шкоду, у зв`язку з ушкодженням здоров`я, внаслідок неналежного виконання відповідачем вимог законодавства стосовно створення та підтримання безпечних умов праці, що спричинило виникнення у позивача професійного захворювання. Право на компенсацію за моральну шкоду, виникає у особи з дня встановлення йому стійкої втрати працездатності вперше висновком медико-соціальної експертної комісії (дана правова позиція знайшла своє відображення в постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 11 травня 2016 року по справі № 6-3149цс15). Таким чином, суд, при визначені розміру моральної шкоди оцінює глибину, характер та тривалість душевних страждань та нервових переживань, істотності недоотриманих благ, втрату 60% професійної працездатності безтерміново, призначення позивачу третьої групи інвалідності, характер професійних захворювань, їх наслідки для здоров`я позивача та,

Outcome: partial