Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-13 00:00:00

Адвокаткою Чумак В.П. було подано до суду позов [PERSON] в інтересах малолітніх дітей: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , до [PERSON] та [PERSON] , треті особи, які не заявлять самостійних вимог щодо предмета спору: орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Прилуцької міської ради Чернігівської області та орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Бобровицької міської ради Чернігівської області, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Позов мотивований тим, що [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . На даний час діти фактично проживають та перебувають на утриманні рідної тітки - [PERSON] . Батьки дітей ухиляються від виконання батьківських обов`язків, не займаються їх навчанням та вихованням, фінансово не утримують. [PERSON] неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності. Вироком Бабровицького районного суду Чернігівської області був визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України та засуджений до 7 років позбавлення волі. Після початку війни був призваний до ЗСУ, але згодом, скориставшись статусом багатодітного батька, був демобілізований. Однак на шлях виправлення не став і вчинив нове кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.369 КК України. [PERSON] також притягувалася до адміністративної відповідальності. На засіданні комісії з питань захисту прав дитини, [PERSON] та [PERSON] не заперечували проти позбавлення їх батьківських прав щодо трьох малолітніх дітей. У зв`язку з тривалим невиконанням батьками своїх батьківських обов`язків щодо виховання, навчання, матеріального забезпечення дітей, позивачка була змушена звернутися до суду з позовом про позбавлення відповідачів батьківських прав та стягнення з них аліментів на утримання дітей. У судове засідання позивачка та її представниця не з`явилися, проте остання завчасно подала до суду заяву, згідно з якою позов підтримала та просила провести розгляд справи без участі сторони позивачки (а.п.97). Відповідачі у судове засідання не з`явилися також, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання. Відзив та своїх заперечень стосовно позову до суду не подавали. У зв`язку з цим суд відповідно до ст.280 ЦПК України вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Представниця служби у справах дітей Прилуцької міської ради та представниця служби у справах дітей Бобровицької міської ради у судове засідання не з`явилися, проте подали до суду заяви, згідно з якими просили позов задовольнити та провести розгляд справи без їх участі (а.п.94, 96). Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні у справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] є рідними сестрою та братом по матері, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] та копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.п.10, 13). Відповідно до копії свідоцтва про народження, серія [NUMBER] від 20.02.2013, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] (а.п.14). Згідно з копією свідоцтва про народження, серія [NUMBER] від 19.01.2017, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] (а.п.16). Відповідно до копії свідоцтва про народження, серія [NUMBER] від 30.11.2017, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] (а.п.15). Згідно з довідкою №447 від 08.08.2023, виданої КНП «Прилуцька міська дитяча лікарня», діти: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] наглядаються в дитячій поліклініці з 04.02.2022 по теперішній час. На прийом до лікаря-педіатра приходять разом з тіткою [PERSON] (а.п.24). Відповідно до копії довідки №65 від 07.08.2023 [PERSON] у червні 2023 року закінчила 4 клас Прилуцького ліцею №9 Прилуцької міської ради Чернігівської області, переведена до 5 класу. За період перебування у закладі батьки ліцей не відвідували, з класним керівником контакт не підтримували, шкільним життям дочки не цікавилися. Опікою [PERSON] займається лише тітка [PERSON] (а.п.25). Згідно з копією довідки №66 від 07.08.2023 [PERSON] у червні 2023 року закінчила 1 клас Прилуцького ліцею №9 Прилуцької міської ради Чернігівської області, переведена до 2 класу. За період перебування у закладі, батьки ліцей не відвідували, з класним керівником контакт не підтримували, шкільним життям дочки не цікавилися. Опікою [PERSON] займається тітка [PERSON] (а.п.26). Відповідно до копії довідки №65 від 07.08.2023 [PERSON] відвідує середню групу №2 дошкільного навчального закладу (ясел-садка) комбінованого типу №27 Прилуцької міської ради. За період перебування дитини у закладі батьки не відвідували садочок, з вихователями групи контакт не підтримували, життям дитини у садочку не цікавилися. Опікою [PERSON] займалася тітка [PERSON] (а.п.27). Батько дітей - [PERSON] неодноразово притягувався Бобровицьким районним судом Чернігівської області до адміністративної відповідальності, а саме: за ч.1 ст.173-2 КупАП (а.п.39-40, 53-54), за ч.1 ст.130 КупАП (а.п.41-42, 44-46, 47-50, 51-52). Вироком Бобровицького районного суду Чернігівської області від 23.03.2017 [PERSON] було визнано винуватим за ч.1 ст.309 КК України та призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1360,00 грн (а.п.55-56). Вироком Бобровицького районного суду Чернігівської області від 29.01.2020 [PERSON] було визнано винуватим за ч.2 ст.121 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років (а.п.57-58). Вироком Бобровицького районного суду Чернігівської області від 14.09.2023 [PERSON] було визнано винуватим за ч.1 ст.369 КК України та призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн (а.п.98-101). Мати дітей - [PERSON] притягувалася Бобровицьким районним судом Чернігівської області до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КупАП (а.п.43). З характеристики №024/7-09-2429 від 09.08.2023 вбачається, що [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] разом з чоловіком [PERSON] та дітьми: [PERSON] та [PERSON] . Разом з ними проживають без реєстрації діти: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.п.34). Земельна ділянка та будинок за адресою: [ADDRESS] , у якому проживають [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] разом з тіткою належать [PERSON] (а.п.28-29,30,31-32,33). Відповідно до копії акту оцінки потреб сім`ї та копії висновку оцінки потреб сім`ї від 10.08.2023, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] проживають разом з тіткою [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , з січня 2022 року. Діти забезпечені всім необхідним. У розмові з фахівцем соціальної служби всі діти повідомили, що не хочуть повертатися жити до мами та тата (а.п.60-65, 66). З копії протоколу №7 засідання комісії з питань захисту прав дитини Бобровицької міської ради від 19.07.2023 вбачається, що на засіданні комісії [PERSON] зазначила, що не має можливості забрати малолітніх дітей для проживання у її родині та не заперечувала проти позбавлення її батьківських прав. [PERSON] зазначив, що малолітні діти проживають у його сестри [PERSON] , яка зможе краще виховати та забезпечити дітей та не заперечував проти позбавлення його батьківських прав (а.п.19). [PERSON] та [PERSON] власноручно написали заяви, з яких вбачається, що вони не заперечують проти позбавлення їх батьківських прав щодо своїх малолітніх дітей: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.п.20,21). Відповідно до копії листа №15-17/248 від 20.07.2023 служба у справах дітей Бобровицької міської ради Чернігівської області повідомила, що за результатами розгляду питання щодо стану виконання батьківських обов`язків [PERSON] та [PERSON] визнано неналежним. [PERSON] та [PERSON] не розглядають питання повернення дітей на виховання у свою родину, проти позбавлення батьківських прав не заперечують (а.п.22). З копії висновку органу опіки та піклування Бобровицької міської ради вбачається, що за час проживання дітей на підвідомчій території Бобровицької міської ради малолітні діти [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] перебували на обліку дітей, які опинилися в складних життєвих обставинах. [PERSON] неодноразово перебувала під соціальним супроводом центру надання соціальних послуг Бобровицької міської ради. Після ув`язнення батька дітей мати виконувала обов`язки по догляду за дітьми неналежно. Зафіксовані часті випадки зловживання матір`ю алкогольними напоями, залишення дітей без догляду. Діти були тимчасово влаштовані до центру соціально-психологічної реабілітації дітей Чернігівської області. Після повернення дітей з центру мати не змогла створити належні умови та забезпечити належний догляд за дітьми, тому [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] у свою родину забрала тітка. [PERSON] та [PERSON] свідомо ухиляються від виконання батьківських обов`язків, систематично не забезпечуючи належного догляду за малолітніми дітьми, їх розвитком, вихованням та утриманням не займаються. Зважаючи на вказані обставини, орган опіки та піклування Бобровицької міської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] стосовно малолітніх [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.п.69-70). Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання та розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст.150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлено законом (ч.1 ст.152 СК України). При цьому, відповідно до ч.4 ст.155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Зокрема, згідно зі ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, зокрема: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Під час ухвалення рішення про позбавлення батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. Таким чином, відповідно до ст.164, 170 СК України батько, мати можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дитини. Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років (ст.165 СК України). При цьому, особа, позбавлена батьківських прав: втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; перестає бути законним представником дитини; втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною (ст.166 СК України). Пленум Верховного Суду України в п.15, 16 постанови №3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справи про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України від 23.02.2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У справі «Мамчур проти України» (заява №10383/09) від 16.07.2015 року Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. При цьому основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дітей лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до положень ч.1 ст.3 Конвенції «Про права дитини», ч.7, 8 ст.7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен керуватися максимальним забезпеченням інтересів дітей, зважаючи саме на які суд прийшов до твердого переконання про те, що [PERSON] та [PERSON] беззаперечно мають бути позбавлені батьківських прав відносно своїх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , від виховання яких вони свідомо ухиляються, не піклуються про фізичний і духовний розвиток дітей, не утримують їх матеріально, не спілкуються з ними, не цікавляться їх життям та навчанням, у зв`язку з чим суд і прийшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог. Згідно з ч.2, 3 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Аналізуючи встановлені обставини, суд приходить до висновку, що розмір аліментів, які підлягають стягненню із відповідачів, слід визначити у розмірі 1/2 частки з усіх видів їх заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 23.11.2023 та до досягнення старшою дитиною повноліття. Відповідно до ст.141 ЦПК України стягненню з відповідачів на користь позивачки підлягають понесені витрати на сплату судового збору в розмірі 1073,60 грн з кожного. На підставі наведеного та ст.7, 150, 152, 155, 164-165, 170 СК України, ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», ст.3 Конвенції «Про права дитини», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»,

Outcome: approved