Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просить визначити їй додатковий строк достатній для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, яка відкрилась після смерті бабусі [PERSON] , яка померла [INFO] в с. Заболоть, Житомирського району, Житомирської області. Оскільки позивач не знала про існування даного заповіту, тому в установлений законом строк не звернувся до нотаріальної контори. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] зробила розпорядження у вигляді заповіту в якому зазначила, що усе її майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, в тому числі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона матиме право за законом заповіла своїм онучкам, тобто позивачу [PERSON] та [PERSON] . Ухвалою від 08.01.2024 справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином в позовній заяві заявила клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. До суду надав заяву про розгляд справи без його участі, проти позову не заперечив. В матеріалах справи міститься заява третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, в якій вона просить розглянути справу без її участі на підставі наявних доказів у справі, з позовними вимогами погоджується. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про можливість ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів та вважає позов таким, що підлягає до задоволення. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть виданого виконкомом Заболотської сільської ради Радомишльського району Житомирської області серії [NUMBER] від 16.03.2005 року, про що зроблено відповідний актовий запис №7. Згідно дублікату заповіту від 18.01.2005 року посвідченого секретарем виконавчого комітету Заболотської сільської ради народних депутатів Радомишльського району Житомирської області, [PERSON] заповіла все своє майно своїм онучкам [PERSON] та [PERSON] . За наявними в Заболотському старостинському окрузі відомостями, даний заповіт не змінювався та не скасовувався. Після смерті [PERSON] , залишилось спадкове майно у вигляді земельної ділянки площею 3,4951 г з кадастровим номером 1825082900:01:000:0061, яка розташована на території Заболотської сільської ради Житомирського (раніше - Радомишльського) району Житомирської області та належить спадкодавиці на підставі державного акту серії ЖТ №060403 від 31 липня 2003 року на право власності на земельну ділянку виданого на підставі розпорядження голови Радомишльської районної державної адміністрації від 15 травня 2003 року №139 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Відповідно до довідки Заболотського старостинського округу Радомишльської міської ради Житомирського району Житомирської області від 29.06.2023 року за № 151 [PERSON] на день смерті постійно проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Крім неї у цьому будинку на день смерті ніхто не був зареєстрований на день смерті та протягом шести місяців після смерті. В той же час, Приватним нотаріусом Данчевою Н.В. 28.12.2023 року за №296/01-16 видано повідомлення про відмову у вчиненні нотаріальних дій за заявою позивача, у зв`язку із пропуском строку звернення до нотаріальної контори щодо оформлення спадкових прав та рекомендовано звернутись до суду для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, або встановлення факту прийняття спадщини. Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ЦПК України. Відповідно до ч.1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Право на спадкування виникає в день відкриття спадщини. Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно роз`яснень, що викладені в п. 24 постанови Пленуму ВС України від 30.05.2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування", особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України. Вирішуючи питання про визнання особі додаткового строку для прийняття спадщини, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до правових висновків Верховного Суду зокрема у справах №565/1145/17 від 26.06.2019 року, № 484/3221/17 від 12 вересня 2018 року не обізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною для поновлення строку на прийняття спадщини. Суд, проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст. ст. 76-81 ЦПК України докази в їх сукупності, оскільки позивач не є спадкоємцем першої черги і пропустив строк прийняття спадщини вважає за необхідне визнати причини пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини спадкоємцем поважними, а позов задовольнити і визначити позивачу додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved