Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-21 00:00:00

У листопаді\~2023\~року [PERSON] \~звернулася до\~Арбузинського районного\~суду\~Миколаївської\~області із\~позовною заявою\~до [PERSON] \~та [PERSON] \~про визнання\~дійсним договору\~купівлі-продажу\~та визнання\~права власності на житловий будинок, мотивуючи свої вимоги тим, що 02 серпня 2002 року між позивачем [PERSON] та [PERSON] , яка діяла в інтересах [PERSON] , було укладено договір про купівлю-продаж будинку [ADDRESS] . Дана угода була зареєстрована Філією Херсонської товарної біржі «Альтер - Его» за № 113 02 серпня 2002 року. Після укладення договору сторони здійснили всі дії щодо його виконання. Після укладення Договору купівлі-продажу нерухомого майна, [PERSON] звільнила проданий будинок, віддала ключі та знялася з реєстрації за вказаною адресою, однак відмовилася від нотаріального посвідчення угоди. Посилаючись на ці обставини, позивач прохала визнати дійсним договір купівлі-продажу будинку [ADDRESS] та визнання права власності на вказаний житловий будинок. Ухвалою від 26 грудня 2023 року у справі відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою від 25 січня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду. Позивач в заяві, що надійшла в судове засідання підтримала позовні вимоги та просила слухати справу у її відсутність. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце судового засідання повідомлялися належним чином за місцем реєстрації, відзиву до суду не подали. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. Як вбачається з матеріалів справи, 02 серпня 2002 року між позивачем [PERSON] та [PERSON] , яка діяла згідно посвідченого приватним нотаріусом Южноукраїнського міського нотаріального округу Дмитрєвої В.В. дорученням від 03.03.2000 року № 585 в інтересах [PERSON] було укладено договір про купівлю-продаж будинку [ADDRESS] . Дана угода була зареєстрована Філією Херсонської товарної біржі «Альтер - Его» за № 113 02 серпня 2002 року. Будинок [ADDRESS] на момент продажу належав [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого секретарем Костянтинівської сільської ради за №148 від 23.09.1992 року. Позивач [PERSON] , як покупець, сплатила продавцю належну за договором покупну ціну, а [PERSON] , в інтересах якої на підставі доручення діяла [PERSON] , отримала гроші та передала будинок у її розпорядження. Тобто, була досягнута згода з усіх необхідних та суттєвих умов угоди та відбулося її виконання. 06.03.2008 року Костянтинівською сільською радою на ім`я [PERSON] видано державний акт серія ЯЕ № 920590 на право приватної власності на земельну ділянку кадастровий № 4820355700:01:008:0019 площею 0,3507 га, цільове призначення - ведення особистого селянського господарства, за адресою: [ADDRESS] . Також, 06.03.2008 року Костянтинівською сільською радою на ім`я [PERSON] видано державний акт серія ЯЕ № 920591 на право приватної власності на земельну ділянку кадастровий № 4820355700:01:008:0012 площею 0,1452 га, цільове призначення - будівництво та обслуговування житлового будинку (присадибна ділянка) за адресою: [ADDRESS] . Згідно з застереженнями, що містяться в ст. 5 ЦК України та п. 4 Прикінцевих та Перехідних Положень ЦК, правовий статус майна, а також права та обов`язки суб`єктів цивільних правовідносин щодо цього майна визначаються нормами матеріального права, які були чинними на час його створення або набуття. Положеннями ст. 42 ЦК УРСР 1963 року, який має застосовуватися до спірних правовідносин, дозволялося укладення цивільно-правових угод у вигляді усної та письмової форми (простої або нотаріальної). Згідно з вимогами ст. 227 ЦК України 1963 року договір купівлі-продажу житлового будинку, повинен бути укладений у письмовій формі з обов`язковим нотаріальним посвідченням. Невиконання цих вимог, тягне недійсність такої угоди із застосуванням наслідків реституції, передбачених ч. 2 ст. 48 ЦК 1963 року. В той же час, відповідно до правил ст. 15 Закону України «Про товарні біржі» угоди, які укладені учасниками біржі щодо купівлі-продажу товарів або об`єктів нерухомості, допущених до обігу на товарній біржі\~\~та зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Така угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі. На даний час біржа ліквідована як юридична особа. За таких обставин позивач позбавлений можливості нотаріального посвідчення угоди. Відповідно до приписів ч. 2 ст. 47 ЦК України 1963 року, якщо одна із сторін повністю, або частково виконала угоду, а друга сторона ухиляється від її нотаріального оформлення, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду визнати угоду дійсною. На підставі викладеного суд вважає, що позовні вимоги щодо визнання угоди дійсною є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Позовні вимоги про визнання права власності на зазначене майно є зайвими, так як визнання угоди дійсною є самостійним способом захисту права власності та право власності переходить до покупця з часу визнання угоди дійсною. Згідно з ч.1\~ ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial