Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-26 00:00:00

Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» звернувся до суду із позовом до [PERSON] , в якому просить суд стягнути з відповідача на користь АТ «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованість за кредитними договорами № 1002015120001 від 12.11.2021 року, № 3002080605701 від 28.01.2022 року в загальному розмірі 136034,68 грн., а також понесені витрати по сплаті судового збору за подання позову до суду в розмірі 2684,00 грн. В обґрунтування позову зазначали, що між АТ «ПУМБ» та [PERSON] укладено кредитні договори № 1002015120001 від 12.11.2021 року та видано кредит у сумі 100000,00 грн., № 3002080605701 від 28.01.2022 року та видано кредит у сумі 4497,90 грн. Позивач свої зобов`язання перед відповідачем відповідно до договорів виконав у повному обсязі та надав кредитні кошти, однак, відповідач належним чином зобов`язання за укладеними кредитними договорами не виконувала. У зв`язку з порушенням зобов`язань відповідач станом на 10.08.2023 року має заборгованість: 1) за кредитним договором № 1002015120001 від 12.11.2021 року у розмірі 129991,13 грн., яка складається з: 88216,66 грн. заборгованість за кредитом; 10,97 грн. заборгованість за процентами; 41763,50 грн. заборгованість за комісією 2) за кредитним договором № 3002080605701 від 28.01.2022 року у розмірі 6043,55 грн., яка складається з: 4497,90 грн. заборгованість за кредитом; 0,41 грн. заборгованість за процентами; 1545,24 грн. заборгованість за комісією. На даний час відповідач ухиляється від виконання зобов`язань і заборгованість за договорами не погашає, що є порушенням законних прав АТ «ПУМБ». Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 14.11.2023 року провадження по справі відкрито та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного провадження з викликом сторін. Рух справи висвітлено у відповідних ухвалах. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. В матеріалах справи міститься заява представника позивача за довіреністю Кущ Я.В. про розгляд справи за відсутності сторони позивача, в якій вона підтримує заявлені позовні вимоги в повному обсязі та не заперечує проти ухвалення по справі заочного рішення суду. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідачка у судове засідання повторно не з`явилася, про день та час слухання справи була повідомлена своєчасно і належним чином в порядку ст. 128 ЦПК України.. Відповідачка в установлений ч. 7 ст. 178 ЦПК України строк не подала до суду відзив на позовну заяву, у зв`язку із чим суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідачка належним чином повідомлялася про місце і час судового засідання, суд розглядає справу за відсутності відповідача та згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, суд встановив наступне. Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Відповідно до положень ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що [PERSON] з метою отримання кредитів підписала дві заяви на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб № 1002015120001 від 12.11.2021 року та № 3002080605701 від 28.01.2022 року. За заявою № 1002015120001 від 12.11.2021 року визначені умови надання споживчого кредиту у розмірі 100 000, 00 грн. на строк 36 місяців, розмір процентної ставки 0,01 % річних. За заявою № 3002080605701 від 28.01.2022 року визначені умови надання споживчого кредиту у розмірі 4497,90 грн. на строк 24 місяці, розмір процентної ставки 0,010 % річних. В матеріалах справи наявні Паспорти споживчого кредиту, які підписані особисто відповідачем, в яких зазначено, що умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятись від інформації, наведеної в цих Паспортах, та будуть залежати від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з урахуванням, зокрема, наданої ним інформації про майновий та сімейний стан. Матеріали справи містять виписки з особових рахунків відповідача, з яких вбачається, що кредитні кошти відповідачу фактично були надані. Також в матеріалах справи наявна Публічна пропозиція АТ «ПУМБ», яка не підписана відповідачем. Підписавши заяви на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб [PERSON] підтвердила, що вона ознайомлена з ДКБО, Тарифами Банку та цілком згодна; всі умови ДКБО їй зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. 10.08.2023 року Банк направив відповідачу письмові вимоги про виконання зобов`язання та погашення заборгованості за вищевказаними кредитними договорами. З наданого банком розрахунку вбачається, що відповідач станом на 10.08.2023 року має заборгованість: 1) за кредитним договором № 1002015120001 від 12.11.2021 року у розмірі 129991,13 грн., яка складається з: 88216,66 грн. заборгованість за кредитом; 10,97 грн. заборгованість за процентами; 41763,50 грн. заборгованість за комісією 2) за кредитним договором № 3002080605701 від 28.01.2022 року у розмірі 6043,55 грн., яка складається з: 4497,90 грн. заборгованість за кредитом; 0,41 грн. заборгованість за процентами; 1545,24 грн. заборгованість за комісією. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. У відповідності до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином до умов договору, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускаються, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом частини першої статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти(кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України). Частиною 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми (ч. 1 ст. 1047 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У двох заявах від 12.11.2021 року та від 28.01.2022 року визначені розміри процентних ставок. Оскільки відповідач допустив прострочення платежів щодо повернення кредиту, процентів за користування грошовими коштами, тобто не виконав зобов`язання належним чином відповідно до умов договору кредиту, ці суми підлягають стягненню з неї на користь позивача. Відповідач не надав суду жодних доказів на спростування заявлених позовних вимог. Питання розподілу судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог статті 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved