Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-19 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з останнього аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі у розмірі 2684,00 гривень щомісячно до досягнення донькою [PERSON] , [INFO] трирічного віку. Свої вимоги мотивує тим, що вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбу та мають двох неповнолітніх дітей сина [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] , які мешкають з нею та знаходяться на її утриманні З відповідачем на теперішній час вона не мешкає, діти знаходиться на її утриманні. Вона не працює, оскільки доглядає за дитиною [PERSON] , [INFO] , а відповідач відмовляється у добровільному порядку матеріально допомагати їй, незважаючи на те, що він працездатний. У зв`язку з викладеним, позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом. Позивачка в судове\~ засідання не з`явилась, на розгляд суду від неї надійшла заява з проханням розглянути справу у її відсутність та відсутність її представника, на позовних вимогах наполягає, просить їх задовольнити, не заперечує щодо розгляду справи в заочному порядку. Відповідач в судове засідання\~ не з`явився, повідомлявся належним чином, про що сваідчать матеріали справи. Крім цього, відповідно до ч.11 ст. 128 ЦПК України, було розміщено оголошення на офіційному вебсайті судової влади України про виклик відповідача [PERSON] до суду в судове засідання, однак останній в судове засідання на вказану в оголошенні дату також не з`явився, жодних заперечень проти позову, заяв про розгляд справи без його участі до суду не надіслав, про причини неявки суд не повідомив. Частиною 11 статті 128 ЦПК України передбачено, що з опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача без повідомлення причини, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло відзиву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення спору. Враховуючи, що позивач не заперечує щодо розгляду справи в заочному порядку, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача в порядку ст. 280 ЦПК України та ухвалити заочне рішення по справі. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного висновку.\~ З матеріалів справи вбачається, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбу та мають двох неповнолітніх дітей сина [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] , які мешкають з позивачкою та знаходяться на її утриманні (а.с.10, 11, 12, 14). Позивачка [PERSON] знаходиться на обліку в Тарутинському відділенні УСЗН Болградської РДА та отримує одноразову грошову допомогу при народженні 1-єї дитини у розмірі 860,00 грн. (а.с. 12). Відповідно до ст.75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Відповідно до ч.1 ст.80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Частино 4 статті 84 СК України передбачено, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Виходячи з положень, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Відповідачем не були вказані підстави та не були надані відповідні їм докази, що унеможливлюють стягнення з нього аліментів в розмірі, який вказала позивачка. Тож, враховуючи наведене, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі у розмірі 2684 гривні\~ щомісячно до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч.1 ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Частина 2 статті 184 СК України регламентує, що розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Крім того, згідно п. 3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. У відповідності до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, вони стягуються з другої сторони\~ пропорційно до задоволеною чи відхиленої частини вимог. Позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом 21.11.2023\~ року (а.с.1). Згідно п.п.2 п. 1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» станом на 21.11.2023 року за подання до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою справляється судовий збір в розмірі 0.4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік» передбачено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2023 року в розмірі 2684 гривні 00 копійок. Враховуючи вище викладене розмір судового збору по даній категорії справ складає 1073 гривні 00 копійок. Тож, враховуючи, що позивачку звільнено від сплати судового збору, з відповідача\~ в дохід держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 1073 гривні 00 копійок. На підставі викладеного ст.ст. 75, 80, 84, 91 СК України,

Outcome: approved