Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-26 00:00:00

26.12.2023 року позивач [PERSON] звернулася до суду через свого представника [PERSON] з позовом до відповідача [PERSON] про позбавлення батьківських прав, посилаючись на те, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який рішенням суду розірвано. Від шлюбу мають сина [PERSON] , який проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач ніяким чином не піклується про дитину, не проявляє заінтересованості в його подальшій долі, не цікавиться успіхами сина, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, його навчанням, підготовкою до самостійного життя. У зв`язку з чим позивач просить позбавити відповідача батьківських прав відносно сина [PERSON] . Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 12.01.2024 року відкрито загальне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 12.01.2024 року залучено до участі у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа - Служба у справах дітей та сім`ї Фастівської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав, в якості третьої особи - Орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Білоцерківської міської ради. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 19.02.2024 року закрито підготовче провадження у справі та призначено до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. В судове засідання позивач не з`явилася, через канцелярію суду подала письмову заяву в якій позовні вимоги підтримала, справу просила розглянути у її відсутність. В судове засідання відповідач не з`явився, на адресу суду надіслав клопотання в якому позовні вимоги визнав, зазначивши, що на сьогоднішній день він безробітний, тому не має змоги фінансово утримувати дитину, платити аліменти. Будь-які зв`язки з колишньою родиною і зокрема з дитиною не підтримує тривалий час. Справу просив розглянути в його відсутність. В судове засідання представник третьої особи не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлялись вчасно та належним чином, причини неявки суду не відомі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При розгляді справи, судом встановлено, що 16.09.2008 року між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб Відділом ДРАЦС Бориспільського міськрайонного управління юстиції у Київській області, який рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 30.05.2023 року розірвано. Від подружнього життя мають сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Відділом РАЦС Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, про що складено відповідний актовий запис № 2181. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 03.10.2023 року (повторно) Білоцерківським відділом ДРАЦС у Білоцерківському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ), [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Відповідно до психолого-педагогічної характеристики виданої Білоцерківською спеціальною школою № 19 Білоцерківської міської ради від 13.11.2023 року № 183, [PERSON] навчається в даній школі з 12.09.2015 року за індивідуальною формою навчання. Програмовий матеріал засвоює на середньому рівні, має достатнє уявлення про світ. Навичками самообслуговування не володіє. Їсть за допомогою дорослого, потребує постійної уваги та догляду. проживає з мамою, яка приділяє належну увагу навчанню та вихованню сина. Батько із сім`єю не проживає. Згідно акту обстеження житлового фонду від 14.12.2023 року, комісією у складі начальника К ПБМР «МСЗ» [PERSON], інженера з організації експлуатації та ремонту КП БМР «МСЗ» [PERSON] , бухгалтера КП БМР «МСЗ» [PERSON] в присутності власника [PERSON] проведено обстеження кімнати [ADDRESS] та встановлено, що в даній кімнаті фактично проживають: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Згідно ч. 1 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно із ч.1 ст. 152 СК України, право дитини на належне батьківське виховання, забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Частиною 4 ст. 155 СК України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ст.164 СК України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Частиною четвертою статті 19 СК України визначено, що при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Відповідно до частини п`ятої статті 19 СК України орган опіки і піклування подає до суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Як зазначив Верховний суд в Постанові від 06 травня 2020 року, справа № 753/2025/19, провадження № 61-1344св20, Висновок органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав не є обов`язковим для суду (частини п`ять, шість статті 19 СК України), такий висновок є доказом у справі, який підлягає дослідженню та оцінці судом. Оскільки відповідач повністю самоусунувся від виховання сина, не проявляє ніякого інтересу до його життя та розвитку, не заперечуючи при цьому проти позбавлення його батьківських прав. Зазначені фактори, як окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення відповідача від виховання дитини, свідомого нехтування ним своїми батьківськими обов`язками по відношенню до нього, а тому суд вважає, що відповідача [PERSON] необхідно позбавити батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON] . Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин, оцінюючи належність, допустимість доказів окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги про позбавлення батьківських прав є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 1073,60 грн.

Outcome: approved