Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з\~\~позовом до Кілійської міської ради про встановлення факту належності та визнання права власності за спадщиною. З позовної заяви вбачається, що [INFO] померла\~моя рідна сестра \~ [PERSON] , яка\~на день смерті проживала в [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] , залишилося спадкове майно, яке складається з\~\~ житлового будинку, розташованого\~ в [ADDRESS] , який\~належав померлій\~\~ [PERSON] , оскільки вона його збудувала, була в ньому зареєстрована місцем проживання та фактично проживала. Але право власності на вказаний житловий будинок належним чином\~ зареєстровано не було. Перед смертю [PERSON] заповідала\~\~\~мені\~належну їй земельну ділянку. Після смерті [PERSON] позива прийняв\~спадщину, що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 25.01.2018 року, але тільки на земельну ділянку. Оскільки заповітом було охвачено тільки земельну ділянку, то житловий будинок він прийняв у спадщину згідно спадкування за законом як спадкоємець другої черги. Таким чином, окрім земельної ділянки, ним було прийнято у спадщину і\~\~житловий будинок, розташований\~ в [ADDRESS] , яким він став володіти. На протязі 6-місячного строку з часу відкриття спадщини\~ після смерті [PERSON] \~з заявами про прийняття спадщини до нотаріальних контор\~(окрім позивача) ніхто не звертався. Тобто він фактично одноособово прийняв спадщину після смерті [PERSON] відповідно\~ до вимог \~ст. 1223 і ст. 1262 ЦК України як спадкоємець за заповітом і за законом, але належним чином право власності на спадкове майно у вигляді житлового будинку не може оформити, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок.\~Жодного спору з будь-якою фізичною особою стосовно спадкового майна у нього\~нема, оскільки інших спадкоємців 1-2 черги не має. Як спадкоємець\~за заповітом і за законом позивач\~має\~право на оформлення спадщини після смерті [PERSON] . В зв`язку з зазначеним, позивач просив суд: - встановити факт належності\~ [PERSON] , яка померла\~ [INFO] \~житлового будинку, розташованого\~ в\~ [ADDRESS] . - визнати за [PERSON] , [INFO] , РНОКПП\~ [NUMBER] право власності \~\~ на\~житловий будинок, розташований в\~ [ADDRESS] , який складається з: літ. А- житловий будинок (загальна площа 50,3 кв. метра, житлова площа 15,3кв. метра), літ. Б- сарай, літ. В сарай, літ. Г-сарай, літ. Д вольєр, №1-2- надвірні споруди в порядку спадкування після смерті\~ [PERSON] , яка померла [INFO] . Представником позивача було надано заяву, відповідно до якої він просив розглянути справу без його участі, та задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача Кілійської міської ради, в судове засідання не прибув, надав відзив в якому просив суд розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі. На підставі письмових заяв усіх учасників справи, суд за відсутності сторін ухвалює рішення про задоволення позову за наявності для того законних підстав в підготовчому судовому засіданні, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України. Дослідивши позовну заяву, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 06.03.1956 р. в Кілійському Рай бюро ЗАГС Одеської області, запис акта про народження № 81 рос. « [PERSON] » та\~рос.\~« [PERSON] » є\~батькамирос. « [PERSON] », [INFO] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого в Кілійському рай ЗАГС, запис акта про народження № 46 рос. « [PERSON] » та\~рос.\~« [PERSON] » є\~батькамирос. « [PERSON] », [INFO] . Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 30.12.1963 р., рос. «[PERSON] »та рос. « [PERSON] » зареєстрували шлюб 30.12.1963 року, про що зроблено актовий запис за № 18. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєне прізвище рос. « [PERSON] ». Як вказано в свідоцтві про смерть серії [NUMBER] , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Кілійського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 274, [PERSON] , померла [INFO] . Відповідно до заповіту від 27.07.2006 р., [PERSON] заповідала [PERSON] земельну ділянку площею 3,5598 га. Зі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 25.01.2018 р. вбачається, що [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON] у вигляді земельної ділянки площею 3,5598 га. \~Відповідно до технічного паспорта від 15.01.2024 року житловий будинок, розташований\~ в\~ [ADDRESS] \~складається з: літ. А - житловий будинок (загальна площа 50,3 кв. метра, житлова площа 15,3\~кв. метра), літ. Б - сарай, літ. В сарай, літ. Г - сарай, літ. Д вольєр, №1-2- надвірні споруди. З інформаційної\~довідки зі\~спадкового реєстру\~відносно спадкових\~справ та\~виданих на\~їх підставі\~свідоцтв про\~право на\~спадщину №\~75748972\~від 08.02.2024\~р.\~сформованої Ренійською\~державною нотаріальною\~конторою Одеської\~області,\~вбачається,\~що після\~смерті [PERSON] , [INFO] . Кілійською районною державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа з номером у спадковому реєстрі 41876919 та номером у нотаріуса 57/2018. Відповідно до інформаційної довідки зі спадкового реєстру відносно заповітів/спадкових договорів № 75749006 від 08.02.2024 р. сформованої Ренійською державною нотаріальною конторою, заповідачем є [PERSON] , номер у спадковому реєстрі 40327771 дата посвідчення 27.07.2006 р., місце посвідчення Одеська область, Кілійський районний приватний нотаріус Децик Е.М. При розгляді і вирішенні справи судом враховано наступні положення законодавства: У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно \~\~статті \~\~41 Конституції України \~\~кожен \~\~має \~\~право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку,\~\~визначеному законом. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідно до роз`яснення Міністерства юстиції України № 19-32/319 від 21.02.2005 року, у випадку смерті власника нерухомого майна, реєстрацію якого належним чином проведено не було і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення цього майна померлому та спадкоємцю повинно вирішуватись в судовому порядку. Як вказано в листі Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 23.03.2009 року № 12/5-126, по об`єктах нерухомого майна, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття Урядом України документу, яким встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності\~ одним із документів є висновок про технічний стан будівлі, що складається бюро технічної інвентаризації. Згідно ст. ст. 293, 315 ЦПК України, встановлення фактів, що мають юридичне значення віднесено до компетенції суду. Виходячи з наведеного суд вважає\~ доведеним факт належності [PERSON] , яка померла\~ [INFO] \~житлового будинку, розташованого\~ в\~ [ADDRESS] . Згідно ст. 1216, 1217 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до\~ст.\~1262\~ЦК\~України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Як зазначено\~в п.п\~4.18\~п.\~4\~гл.\~10\~розділу ІІ\~зазначеного у\~Порядку вчинення\~нотаріальних дій\~нотаріусами України,\~затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України\~ 22.02.2012 року за №\~282/20595 за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлено, що позивач не має можливості отримати свідоцтво про право власності на спадщину у нотаріуса, в зв`язку з чим суд приходить до висновку, що право позивача на спадщину підлягає судовому захисту\~ в порядку ст. 16 ЦК України шляхом його визнання, а позов задоволенню. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved