Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-26 00:00:00

І. Короткий виклад обставин справи 29.12.2023 року директор Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» Кашпур М. звернувся до суду із позовом до [PERSON] , мотивуючи тим, що 14.01.2023 року між первісним кердитором - ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] було укладено Договір позики №7935342 шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» 14.01.2023 року направило [PERSON] пропозицію (оферту) укласти Договір позики №7935342 після заповнення Відповідачем відповідної електронної заявки на отримання фінансового кредиту на сайті Первісного кредитора в мережі Інтернет, що розміщена за адресою https://clickcredit.ua/ru. 14.01.2023 року [PERSON] прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладання Договору позики №7935342 на умовах, визначених офертою. Зі своєї сторони ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» направлено [PERSON] через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор, котрий Боржником було введено/відправлено. Таким чином, 14.01.2023 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] було укладено Договір позики №7935342 шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до п.1 договору позики позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» свої зобов`язання за кредитним договором виконало, та надало позичальнику грошові кошти. Відповідач виконував взяті на себе зобов`язання з істотним порушенням умов договору, не здійснивши повернення суми наданого йому кредиту і процентів, нарахованих з строк користування кредитом, в повному обсязі або не сплативши взагалі, що спричинило виникнення простроченої заборгованості. 11.07.2023 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» було укладено договір факторингу № 01.02-36/23, відповідно до умов якого первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги, грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору факторингу у порядку та строки встановлені договором факторингу. Відповідно до Додатку 1 (Реєстру боржників) до договору факторингу № 01.02-36/23 від 11.07.2023 року, заборгованість [PERSON] за кредитним договором (станом на дату відступлення права вимоги) складала: 40 000,00 гривень. Позичальник на користь нового кредитора жодних платежів станом на дату подання позовної заяви не здійснював, тому станом на дату складання позовної заяви заборгованість за Договором №7935342 від 14.01.2023 року становить: 10 000,00 грн заборгованість по тілу кредиту та 30\~000,00 грн заборгованість по відсотках. Враховуючи вищевикладене, позивач просить стягнути із [PERSON] за договором позикики № 7935342 від 14.01.2023 року суму заборгованості в розмірі 40\~000,00 грн, з яких: 10 000,00 грн заборгованість по тілу кредиту та 30\~000,00 грн заборгованість по відсотках. Також позивач просить стягнути з відповідача понесені судові витрати на сплату судового збору за судовий розгляд цієї справи. ІІ. Позиція учасників процесу Представник позивача в судове засідання, призначене для розгляду справи не з`явився. У позовній заяві представник просив розгляд справи здійснювати без участі сторони позивача, проти заочного розгляду справи не заперечив (а.с. 3). Відповідач в судове засідання також не з`явився. Причини неявки не повідомив. Відзиву до суду не подав. Будь-яких заяв чи клопотань від нього не надходило. ІІІ. Процесуальні дії у справі Ухвалою судді Іваничівського районного суду Волинської області від 05.01.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, проведення розгляду справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом осіб. Визначено відповідачу строк для подання відзиву, заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. У судові засідання, призначені на 06.02.2024 та 27.02.2024 року сторони не з`явилися. У позовній заяві представник просив розгляд справи здійснювати без участі сторони позивача, проти заочного розгляду справи не заперечив (а.с. 3). Згідно із ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Сторона позивача скористалася наданим їй правом та, відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, подала клопотання про розгляд справи без її участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи неодноразово повідомлявся у встановленому законом порядку, шляхом направлення рекомендованого поштового відправлення судової повістки про виклик в судові засідання на адресу зареєстрованого місця проживання (а.с. 32, 40). [PERSON] було забезпечено право подати відзив на позовну заяву, однак відповідач таким не скористався. Судом також двічі розміщено (оприлюднено) на веб-порталі Судової влади України оголошення про виклик відповідача у судові засідання на 06.02.2024 року та на 27.02.2024 року у справі №156/1380/23 (а.с. 35, 36, 38, 41). Отже, в силу вимог п. 1 ч. 8 ст. 128 ЦПК України відповідач належним чином повідомлений про дату та місце розгляду справи та не подав до суду будь-яких заяв чи клопотань, відтак підстави для відкладення розгляду справи відсутні. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи наявність умов, передбачених ст. 280 ЦПК України, 27.02.2024 року судом постановлено протокольну ухвалу про здійснення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у матеріалах справи доказів. ІV. Обставини справи, встановлені судом Судом встановлено, що 14.01.2023 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір позики № 7935342, відповідно до п.1 якого позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. Згідно з умовами договору [PERSON] отримав позику у розмірі 10 000 гривень строком на 30 днів (з 14.01.2023 року по 13.02.2023 року) з фіксованою базовою процентною ставкою за перший день 37,21% та фіксованою базовою процентною ставкою з другого дня користування позикою до дати повернення позики 2,50%, зниженою процентною ставкою з другого дня користування позикою до дати повернення позики у розмірі 0,01%, та зобов`язався повернути суму грошових коштів у день закінчення строку позики або достроково, і сплатити проценти від суми позики. Ставки, визначені цим пунктом є незмінними протягом всього строку позики та можуть бути змінені виключно на підставі укладеної між позикодавцем та позичальником додаткової угоди до договору. Відповідно до п. 3 Договору 3, \~ \~ \~ \~Позикодавець надає Позичальнику детальний перелік складових загальної вартості кредиту у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх супровідних послуг кредитодавця, кредитного посередника(за наявності) та третіх осіб за формою, наведеною в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що зазначена у додатку № 1 до Договору, який є його невід`ємною частиною. Проценти за цим договором нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення, на залишок позики (п.4 Договору) (а.с. 5-7). Пунктами 5.1-5.3 договору передбачено, що підписанням цього Договору Позичальник підтверджує, що: позичальник ознайомився на сайті з повною інформацією щодо Позикодавця та його послуги, що передбачена ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та нормативно-правовими актами Національного банку України; позичальник ознайомився на сайті з Офіційними правилами програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИ ТІВ», в якій визначені умови застосування зниженої процентної ставки, а також із правилами постійнодіючої акції під умовною назвою «Економ» для споживачів фінансових послуг ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТ НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ»; позичальник до моменту підписання Договору вивчив цей Договір та Правила надання грошових коштії позику за допомогою веб-сайту та відповідного мобільного додатку (на умовах повернення позики в кінці позики), що розміщені на сайті https://clickcredit.ua/informaciya (надалі «Правила»), їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору, йому зрозумілі. Згідно з п. 6 Договору позичальник має право продовжити строк користування позикою (пролонгація). Продовження строку користування позикою здійснюється за зверненням позичальника в електронній формі через особистий кабінет начальника шляхом укладення додаткової угоди, що підписується із застосуванням одноразового індифікатора кожного разу під час реалізації позичальником такого права. Відповідно до п. 15 Договору, у разі, якщо Позичальник не дотримується умов Офіційних правил програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та/або правил постійнодіючої акції під умовною назвою «Економ» для споживачів фінансових послуг ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», знижена процентна ставка, визначена п. 2 договору, припиняє свою дію та застосовується базова процентна ставка, визначена п. 2 договору. В такому разі проценти, нараховані за зниженою процентною ставкою, підлягають перерахуванню за базовою процентною ставкою та сплачується позичальником в повному обсязі за весь період строку позики. Процентна ставка може бути змінена на підставі укладеної між позикодавцем та позичальником додаткової угоди до договору. Будь-яких додаткових угод між Позикодавцем та Позичальником, зокрема, щодо пролонгації договору чи зміни процентної ставки матеріали справи не містять. Відповідно до додатку № 1 до Договору позики за 30 днів розрахункового періоду (період з 14.01.2023 року по 13.02.2023 року) відповідачу надано чисту суму кредиту 10\~000 гривень. Проценти за перший день користування кредитом у розмірі 37,21% склали 3 750,00 гривень (зворот а.с.7). 11.07.2023 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» укладено Договір факторингу № 01.02-36/23, відповідно до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «Росвен Інвест Україна» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «Росвен Інвест Україна» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників (а.с.12-15). Відповідно до платіжної інструкції № 9198 від 13.07.2023 року ТОВ «Росвен Інвест Україна» перерахувало ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» 1 575126,28 грн згідно з договором факторингу № 01.02-36/23 від 11.07.2023 року (зворот а.с.15). 11.07.2023 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» підписано Реєстр боржників за договором факторингу №01.02-36/23 від 11.07.2023 (а.с.16). Відповідно до витягу з Реєстру боржників ТОВ «Росвен Інвест Україна» набуло права грошової вимоги до відповідача в розмірі 40\~000,00 грн., з яких: 10 000 грн - сума заборгованості за тілом, 30 000 грн - сума заборгованості за відсотками (а.с.18). Згідно із здійсненим первісним кредитором розрахунком заборгованості за кредитним договором № 7935342 від 14.01.2023 року за період з 14.01.2023 року по 11.07.2023 року, станом на 04.12.2023 року [PERSON] заборгував 10 000 грн за основною сумою боргу та 30 000 грн за відсотками (а.с. 10-11). При цьому з цього розрахунку вбачається, що первісний кредитор здійснював нарахування відсотків за користування кредитними коштами поза межами строку дії договору позики, тобто після 14.02.2023 року по 14.05.2023 року. Новий кредитор будь-яких нарахувань не здійснював. Наданий позивачем розрахунок відповідачем не спростований та не оспорений. Будь-яких доказів того, що відповідач повернув кредит та нараховані відсотки у строк, передбачений договором, матеріали справи не містять. Станом на дату подання позовної заяви (29.12.2023 року) заборгованість за договором позики № 7935342 від 14.01.2023 року не погашена, у зв`язку з чим позивач звернувся з відповідним позовом до суду. V. Застосоване судом законодавство За змістом статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (частина 4 статті 203 ЦК України). Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК України). Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до частин 1, 2, 4 статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Використання інших видів електронних підписів в електронному документообігу здійснюється суб`єктами електронного документообігу на договірних засадах. Також особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі - Закон). Згідно із пунктом 6 частини 1 статті 3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пунктом 12 частини 1 статті 3 Закону). Відповідно до частини 3 статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини 4 статті 11 Закону). Згідно із частиною 6 статті 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом частини 8 статті 11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Із системного аналізу положень вище вказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей договору щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Згідно із статтею 64 ЦПК України, докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами. Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). VI. Висновки суду Враховуючи те, що за умовами договору позики № 7935342 від 14.01.2023 року відповідач отримав кредитні кошти та користувався ними, належних та допустимих доказів на підтвердження повернення отриманих в кредит коштів за договором позики, всупереч ч. 1 ст. 81 ЦПК України не надав, відтак, суд дійшов висновку, що заборгованість за основним боргом на підставі вищезазначеного договору підлягає стягненню із [PERSON] на користь ТзОВ «Росвен Інвест Україна», а відтак, позовні вимоги в цій частині підлягають до задоволення. Пред`являючи вимоги про стягнення заборгованості, позивач, крім заборгованості за основним боргом, просив стягнути заборгованість за процентами за користування кредитними коштами. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12 висловила думку про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом, а також пеню, застосовувати штрафні санкції, припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст. 1050 ЦК України. Відповідно до пункту 2.2 договору позики кредит надавався на 30 днів, тобто до 13 лютого 2023 року. Таким чином, строк дії цього договору закінчився через 30 днів після його укладення, а саме 13 лютого 2023 року. Відомості, щодо укладення між сторонами додаткових угод щодо продовження строку користування позикою (пролонгації) матеріали справи не містять, що свідчить про відсутність підстав для пролонгації договору позики № 7935342 від 14.01.2023 року. З огляду на правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, нарахування позивачем відсотків за користування кредитними коштами поза межами строку дії договору позики є безпідставним, тому проценти за користування кредитними коштами за договором позики № 7935342 від 14.01.2023 року нараховуються до 13 лютого 2023 року. З наданих позивачем розрахунків заборгованості за договором позики слідує, що заборгованість за процентами за користування кредитними коштами нарахована за періоди, коли у позивача не виникало права на нарахування відсотків за користування кредитними коштами. У постанові об`єднаної палати КГС ВС від 02.10.2020 у справі № 911/19/19 Верховний Суд зазначив, що суд має з`ясувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується; у разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то суд, з урахуванням конкретних обставин справи, самостійно визначає суми нарахувань, які підлягають стягненню, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання та максимального розміру стягуваних сум нарахувань. Вимог щодо стягнення коштів на підставі ст. 625 ЦК України позивач не заявляв, жодного розрахунку за такими вимогами не подавав і не позбавлений можливості захистити своє право у випадку його порушення. Під час здійснення розрахунків суд бере до уваги строки кредитування і розміри відсотків, визначені у договорі позики № 7935342 від 14.01.2023 року. Так, згідно із умовами договору позику у розмірі 10 000 грн надано на строк 30 днів, фіксована базова процентна ставка за перший день 37,21%, що від 10 000 грн становить 3721,00 грн (10000х37,21/100) за перший день. З урахуванням вимог п. 15 договору позики № 7935342 від 14.01.2023 року, оскільки відповідач не здійснював жодних платежів з метою повернення кредиту, проценти підлягають нарахуванню за базовою процентною ставкою та сплаті позичальником в повному обсязі за весь період строку позики. Фіксована базова процентна ставка з другого дня користування позикою до дати повернення позики (тобто з 15.01.2023 року до 13.02.2023 року) становить 2,50%, що від 10 000 грн складає 250 грн за день (10 000х2,50/100). Таким чином, за 14.01.2023 року нараховані відсотки становлять 3721,00 грн, за період з 15.01.2023 року до 13.02.2023 року 7 250 гривень. Відтак, всього за 30 днів до стягнення підлягає заборгованість за відсотками у розмірі 10\~971,00 гривня. Отже, позовні вимоги в частині вимог щодо стягнення заборгованості за відсотками за договором позики № 7935342 від 14.01.2023 року підлягають до часткового задоволення, а саме у розмірі 10\~971,00 гривень. З огляду на викладене, з урахуванням встановлених судом обставин справи та досліджених доказів, позов ТОВ "РОСВЕН\~ІНВЕСТ УКРАЇНА" до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики № № 7935342 від 14.01.2023 року підлягає до часткового задоволення у розмірі 20\~971,00 гривень. VIІ. Судові витрати Відповідно до ч. 1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з ч. 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача судові витрати у справі; судовий збір за подання позову у даній справі у розмірі 2\~684,00 грн. При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в сумі 2 684,00 гривні, що підтверджується платіжною інструкцією № 202 від 15.12.2023 року. Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судовий збір пропорційно до задоволених вимог у сумі 1407 гривні 15 копійок (2 684,00 х20 971/40 000 = 1407,15 грн). На підставі ст.11, 14, 16, 526, 530, 611, 615, 1050, 1054, 1055 ЦК України,

Outcome: partial