Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із зазначеною позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з 10.06.2005 перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . 20.09.2023 шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Після розірвання шлюбу син проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини хоч і надає, проте її недостатньо, а тому позивачка звернулася до суду з даним позовом. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі 6 107,45 грн щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з цим позовом та до досягнення дитиною повноліття. 29.01.2024 до суду надійшов відзив на позовну заяву від відповідача [PERSON] , в якому зазначено, що відповідач позовні вимоги визнає частково, а саме не заперечує проти стягнення з нього на утримання дитини аліменти у розмірі 2 200 грн щомісячно до повноліття дитини. Відповідач вказує, що також братиме участь у додаткових витратах на дитину. Представником позивачки подано відповідь на відзив відповідача. Відповідачем подано до суду заперечення на відповідь на відзив. У судовому засіданні представник позивачки [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, підтримав доводи, викладені у відзиві на позов. Просив суд позов задовольнити частково, а саме у розмірі 2200,00 грн щомісячно. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини. З матеріалів справи судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 10 червня 2005 року. Шлюб було зареєстровано Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім`ї, актовий запис № 1032. На підставі рішення Подільського районного суду м. Києва від 20.09.2023 у справі № 758/9915/23 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Згідно із копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 24.11.2009 Відділом реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві, [PERSON] народився [INFO] , про що зроблено відповідний актовий запис № 2222. Батьком дитини вказано [PERSON] , а матір`ю - [PERSON] . Дитина проживає разом із матір`ю. Дана обставина не заперечувалася сторонами у судовому засіданні, а відтак додатковому доведенню не підлягає. З досліджених в судовому засіданні фактичних обставин справи судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу захисту позивачкою свого права на отримання від другого із подружжя коштів на утримання неповнолітньої дитини. Вказані правовідносини регулюються нормами Сімейного кодексу України. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, яка була ратифікована Постановою ВР N 789-XII від 27.02.1991, Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно із ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно із ч. 1 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. При цьому, суд також враховує законодавчі положення, щодо розміру прожиткового мінімуму для дітей у віці від 6 до 18 років, згідно з ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 років до 18 років становить у розмірі 2833,00 грн. Виходячи з системного тлумачення зазначених норм права, вибір способу стягнення аліментів належить тому з батьків, разом з яким проживає дитина, і який є позивачем у справі про стягнення аліментів. Тобто, саме позивачу належить право вибору способу стягнення аліментів (у твердій грошовій сумі чи у частці від заробітку платника аліментів). При цьому, відповідачем не було надано до суду належних та допустимих доказів, які б свідчили про неможливість сплати ним аліментів на утримання дітей саме у твердій грошовій сумі. При визначенні способу стягнення аліментів, суд погоджується з обраним позивачем способом стягнення аліментів та вважає, що він повинен бути визначений у твердій грошовій сумі за вибором позивача, з якою проживає неповнолітній син, в силу вимог ч. 3 ст. 181 СК України. При визначенні розміру аліментів суд враховує те, що відповідач має обов`язок брати участь в утриманні своєї неповнолітньої дитини, а також те, що батьки мають рівні обов`язки щодо утримання дитини. При цьому, вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів в розмірі 6107, 45 грн. щомісячно суд вважає завищеними, оскільки позивачем, в порушення вимог ст. 81 ЦПК України, не доведено належними та допустимими доказами необхідність саме такого розміру аліментів. Враховуючи вказані обставини справи, надані позивачем та відповідачем докази, враховуючи розмір прожиткового мінімуму та судову практику, що склалася суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог та необхідності стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] у твердій грошовій сумі у розмірі 4000 грн. Даний розмір аліментів суд вважає достатнім та обґрунтованим. У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Ураховуючи те, що позивачка при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів від сплати судового збору звільнена на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», з відповідача потрібно стягнути 1073,60 грн судового збору в дохід держави. Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. На підставі викладеного та

Outcome: partial