Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-21 00:00:00

Позивач, [PERSON] в особі представника, адвоката Богданчук Олександри Володимирівни, звернувся до суду із позовом до Макарівської селищної ради, в якому вказав, що [INFO] помер [PERSON] . На момент смерті йому належав житловий будинок [ADDRESS] . [PERSON] , в день своєї смерті проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Разом з [PERSON] на день його смерті проживали та були зареєстровані наступні особи: [PERSON] - дружина, [PERSON] - син. Спадкоємцем щодо спадкового майна [PERSON] , є його син - [PERSON] , [INFO] , останній спадщину фактично прийняв, але юридично не оформив. Також, право на спадщину щодо спадкового майна після смерті [PERSON] , мала його дружина - [PERSON] . За свого життя [PERSON] , спадщину після смерті чоловіка юридично не оформила. [INFO] померла [PERSON] , факт смерті підтверджується відповідно свідоцтву про смерть серії [NUMBER] . Позивач звернувся до нотаріуса для оформлення своїх спадкових прав, щодо спадкового майна [PERSON] , проте 21.11.2023 року, нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Корнієвською Н.В., видано Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, вих. № 02-31/55. Цією Постановою у видачі свідоцтва про право на спадщину за Законом нотаріусом було відмовлено з тих підстав, що при перевірці наданих позивачем документів для оформлення своїх спадкових прав, нотаріусом було встановлено, що відсутній оригінал правовстановлюючого документу який б посвідчував право власності на об`єкт спадкування спадкодавця. На підставі викладеного, позивач [PERSON] , посилаючись на ст. ст. 1216, 1218, 1268 ЦК України, просив суд визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на спадкове майно, яке залишилось після смерті [PERSON] , а саме: житлового будинку (літера А), загальною площею 43,5 м.2, житловою площею 27,6 м.2, що складається з приміщень: 1. кухня - загальна площа 15,9 м.2; 2.житлова - загальна площа 13,3 м.2; 3. житлова - загальна площа 14,3 м.2, на господарські будівлі та споруди сарай - (літера В), вбиральня (літера Г), свердловина №1, ворота з хвірткою №2, огорожа №3, загальною площею приміщень 97,9 м2, житлова площа 59,7м.2, що складається з приміщень: коридор 10,8 м.2, кухні 10,3 м.2, житлова 23,9 м.2, житлова 22,9 м.2, який розташований за адресом, [ADDRESS] . Ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 11.12.2023 року позов [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання, встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. 05.02.2024 року від представника позивача за довіреністю Богданчук О.В. надійшло письмове клопотання, в якому остання просила слухати справу у її відсутності, закрити підготовче судове засідання та призначити справу до судового розгляду. 05.02.2024 року від голови Макарівської селищної ради - Вадима Токара надійшло письмове клопотання, в якому останній просив слухати справу за відсутності представника відповідача, а рішення у справі прийняти за наявними у ній матеріалами. Ухвалою суду від 08.02.2024 року закрито підготовче провадження та призначено дану справу до судового розгляду по суті на 22.02.2024 року. У судове засідання 22.02.2024 року учасники справи не прибули. Представник позивача адвокат Богданчук О.В., подала суду клопотання про розгляд справи за її відсутності, вимоги за позовом підтримала. Відповідно до поданих письмових клопотань представника відповідача останній просив розглядати справу за його відсутності, а рішення у справі прийняти за наявними у ній матеріалами. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослі дивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне. [INFO] помер [PERSON] , факт смерті підтверджується відповідно свідоцтву про смерть серії [NUMBER] . Місце реєстрації Виконавчий комітет Липівської сільської ради Макарівського району Київській області, актовий запис № 31 від 11.10.2007 року. Після його смерті відкрилась спадщина, до якої окрім іншого майна увійшов житловий будинок з господарськими спорудами за адресою: [ADDRESS] . Спадкова справа не заводилась. Те, що домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , належало померлому [PERSON] , підтверджується довідко Липівської сільської ради від 16.03.2011 року №34 про оформлення права приватної власності. Як вбачається з копії технічного паспорту на житловий будинок за вказаною вище адресою, до складу домоволодіння входить: житловий будинок (літера А), загальною площею 43,5 м.2, житловою площею 27,6 м.2, що складається з приміщень: 1. кухня - загальна площа 15,9 м.2; 2.житлова - загальна площа 13,3 м.2; 3. житлова - загальна площа 14,3 м.2, на господарські будівлі та споруди сарай - (літера В), вбиральня (літера Г), свердловина №1, ворота з хвірткою №2, огорожа №3, загальною площею приміщень 97,9 м2, житлова площа 59,7м.2, що складається з приміщень: коридор 10,8 м.2, кухні 10,3 м.2, житлова 23,9 м.2, житлова 22,9 м.2, який розташований за адресом, [ADDRESS] . Між сторонами виникли правовідносини, які регулюються зокрема Цивільного кодексу України (далі -ЦК України). Як встановлено ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. ст. 1217 та ст. 1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з ч. 1, ч. 2, ч. 3 та ч. 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину за законом/заповітом. Відповідно п.6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України №5 від 07.02.2018 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК), проте право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Разом із тим суди повинні розмежовувати право на спадщину як майнове право (об`єкт спадкування) та виникнення права власності на спадкове майно як на об`єкт нерухомого майна. Відповідно ж до ч. 1 ст. 31 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, і щодо зазначених об`єктів нерухомості раніше не проводилася державна реєстрація прав власності, подається, зокрема виписка із погосподарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений - сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що позивач [PERSON] належить до спадкоємців першої черги за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , спадщину у встановленому законом порядку прийняв, інші спадкоємці, які би прийняли спадщину відсутні, нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати стягненню з відповідача не підлягають через відсутність його протиправних дій, що стали підставою позову. Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved