Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-25 00:00:00

15 січня 2024 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що 20 грудня 2019 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, про що 20 грудня 2019 року складено відповідний актовий запис за №215. Державна реєстрація шлюбу була проведена відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Васильківському, Межівському, Покровському районах Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області - 20 грудня 2019 року. Від цього шлюбу народилася дитина - [PERSON] - [INFO] , який наразі проживає із позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач мобілізований і проходить службу у ВСУ. Його дохід у місяць становить приблизно 20 000 гривень 00 коп. з його слів. Відповідач жодної матеріальної допомоги на утримання малолітньої дитини - не надає. Нещодавно був у відпустці, але жодної копійки - не надав. Всі кошти витрачає на своє утримання. Наразі вони майже два місяці фактично не проживають спільно, не ведуть сімейний бюджет. У добровільному порядку відповідач матеріальну допомогу дитині не бажає надавати. Вона не має можливості самостійно утримувати їх дитину. Позивач не в змозі забезпечити достатній прожитковий мінімум для дитини, у зв`язку з чим виникла необхідність звернення до суду про стягнення аліментів з відповідача. На даний час Угоду про добровільну сплату аліментів на утримання їхньою дитини між ними не укладено і відповідач не бажає добровільно сплачувати аліменти. Вона вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи від дня подання позовної заяви до суду і до виповнення дитині - 18 років. Позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на сина у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою судді Межівського районного суду Дніпропетровської області від 15 січня 2024 року дану справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивачка у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі і прохає суд їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв`язку з чим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Так, з матеріалів справи вбачається, що сторони зареєстрували шлюб 20 грудня 2019 року, про що 20 грудня 2019 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Васильківському, Межівському, Покровському районах Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, складено відповідний актовий запис за № 215, відповідно до свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] . Від шлюбу у подружжя народилася дитина - син [PERSON] - [INFO] . (свідоцтво про народження серії [NUMBER] ) Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи №525 від 28.07.2020 року виданої Удачненською селищною радою, дитина [PERSON] проживає разом із позивачкою. Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч.3 ст.181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Декларацією прав дитини від 1959 року закріплено принцип №4, зі змісту якого дитині має належати право на здорове зростання і розвиток; з цією метою спеціальний догляд і охорона повинні бути забезпечені як їй, так і її матері, включаючи допологовий і післяпологовий догляд. Дитині має належати право на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування. Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відтак, обов`язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов`язання батьків. Обов`язок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття. Згідно ч.4 ст. 206 ЦПК України - у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи те, що дитина проживає разом із матір`ю, знаходиться на її утриманні, доказів про те, що відповідач надає кошти на її утримання немає, відповідач позовні вимоги визнає, з нього слід стягувати аліменти в примусовому порядку. Таким чином, згідно вивчених судом матеріалів справи, з`ясованих обставин справи, які досліджені доказами, враховуючи положення закону щодо гарантованого і рекомендованого розміру аліментів, суд прийшов до висновку про задоволення позову, та з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини його доходу, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття від дня подання позову до суду, в особі матері, допустивши рішення суду негайному виконанню. Стягнення аліментів у такому розмірі відповідатиме вимогам закону та в першу чергу інтересам дитини, не порушить прав сторін. Згідно із ч. 1 ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Оскільки позивач звернулась до суду із позовом 15 січня 2024 року, від так аліменти підлягають стягненню саме з цієї дати. Відповідно ст. 430 ЦПК України рішення суду підлягає обов`язковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати. Оскільки позов задоволено, позивача звільнено від сплати судового збору при пред`явленні позову про стягнення аліментів до суду, то з відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави в сумі 1211 гривень 20 копійок.

Outcome: approved