Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-15 00:00:00

До Придніпровського районного суду м. Черкаси звернулась з позовом [PERSON] , в інтереах якої діє адвокат Юрченко Ю.В., до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Матвієнка Андрія Анатолійовича, третя особа Товариство з Обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» про визнання іпотеки припиненою та скасування державної реєстрації іпотеки на квартиру. Так, у позовній заяві зазначає, що 12.04.2011 між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № К-2004070. Відповідно до п. 1.1 кредитного договору, Кредитор надає у тимчасове користування на умовах повернення, строковості, платності, забезпеченості та цільового характеру використання грошові кошти із загальним лімітом заборгованості 195 000 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 23 % річних, з кінцевим терміном повернення 05.06.2018 включно. Для забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] укладений іпотечний договір від 12.04.2011, посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Науменко Т.М. за № 702. Предметом іпотечного договору є квартира [ADDRESS] . Приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Науменко Т.М. накладена заборона відчуження до припинення дії цього Іпотечного договору. 28.11.2018 р. Придніпровський районний суд м. Черкаси виніс рішення у справі № 711/8458/15 за позовом ПАТ «Дельта Банк» до [PERSON] про звернення стягнення на майно, яким у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю. Рішення обґрунтовано тим, що борг за кредитним договором № К-2004070 від 12.04.2011 для погашення якого ПАТ «Дельта Банк» просив звернути стягнення на предмет іпотеки у [PERSON] відсутній. Так, під час розгляду справи № 925/1481/15 Господарським судом Черкаської області за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ФОП [PERSON] про стягнення боргу, предметом позовних вимог була саме заборгованість ФОП [PERSON] через невиконання своїх зобов`язань за тим самим кредитний договором № К-2004070 від 12.04.2011. Заборгованість в сумі 76 301, 27 грн., яка визнана Сторонами у господарській справі погашена [PERSON] повністю що підтверджується постановою головного державного виконавця Придніпровського ВДВС м. Черкаси Тімофєєва В.С. від 18.09.2017 про закінчення виконавчого провадження № 50465088 із виконання наказу Господарського суду Черкаської області від 03.02.2016 у справі № 925/1481/15, а також квитанціями від 15.09.2017 про сплату боргу. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Таким чином, і рішення Господарського суду Черкаської області від 27.10.2015, і рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28.11.2018 набрали законної сили, тому не потребує доказуванню відсутність боргу [PERSON] перед ПАТ «Дельта Банк» за кредитним договором № К-2004070 від 12.04.2011, для забезпечення виконання якого між Сторонами був укладений іпотечний договір від 12.04.2011. Отже, у зв`язку із повним погашенням Позивачем заборгованості за кредитним договором № К-2004070 від 12.04.2011, іпотечний договір від 12.04.2011 є припиненим. Відповідно до інформаційної довідки з ДРРПНМ за № 321253013 від 27.01.2023, виданої приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Степаненко А.М., банк свого зобов`язання не виконав та із заявою про припинення іпотеки не звернувся. Отже, право іпотекодавця підлягає судовому захисту за його позовом шляхом визнання іпотеки такою, що припинена, а не шляхом припинення договору іпотеки чи шляхом припинення зобов`язання за договором. Просить визнати припиненою іпотеку за Іпотечним договором від 12.04.2011, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та [PERSON] , посвідченим приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Науменко Т.М. за № 702, скасувати державну реєстрацію іпотеки квартири за адресою: [ADDRESS] , яка належить на праві приватної власності [PERSON] та державну реєстрацію обтяження даного майна іпотекою. Ухвалою суду від 02.02.2023 ухвалено прийняти справу до свого провадження та проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою суду від 07.03.2023 з занесенням про потоколу судвого засідання залучено у спрпаву у якості третьої особи ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» та у подальшому замінено статус ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» на співвідповідача. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимги у повному обсязі та просив їх задоволеити. Не заперечував щодо винесення заочного рішення суду. Інші участини справи у судове засідання не з`явились про причини неявки суду не повідомили, хоча були повідомлені належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Заслухавши пояснення представника позивачки [PERSON] -\~адвоката Юрченка В.О. та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Як передбачено\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст.ст.\~12,\~81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч. ч. 3, 4\~ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2\~ст. 78 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Як встановлено, в судовому засіданні 12.04.2011 між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № К-2004070. Відповідно до п. 1.1 кредитного договору, Кредитор надає у тимчасове користування на умовах повернення, строковості, платності, забезпеченості та цільового характеру використання грошові кошти із загальним лімітом заборгованості 195 000 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 23 % річних, з кінцевим терміном повернення 05.06.2018 включно. Як вбачається\~з Договору\~ іпотеки від 12.04.2011, укладеного ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] , та посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Науменко Т.М. за № 702, предметом іпотечного договору є квартира [ADDRESS] . Приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Науменко Т.М. накладена заборона відчуження на указане майно до припинення дії зазначеного Іпотечного договору, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру заборон відчудження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта. Рішенням Придніпровського районного суду міста Черкаси від 28.11.2018 у справі за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. У даному рішенні суду встановлені відповідні факти та зроблені наступні висновки: «12.04.2011 між ПАТ «Дельта Банк», як кредитором, та фізичною особою-підприємцем [PERSON] , як позичальником, укладено кредитний договір № К-2004070. Відповідно до умов даного договору Кредитор надає у тимчасове користування на умовах повернення, строковості, платності, забезпеченості та цивільного характеру використання грошові кошти із загальним лімітом заборгованості 195\~000 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 23% річних, з кінцевим терміном повернення 05.06.2018. З метою забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором № К-2004070 між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] 12 квітня 2011 року було укладено Іпотечний договір посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Науменко Т.М. та зареєстрований в реєстрі за №702, де предметом іпотеки є квартира [ADDRESS] (т.1 а.с. 17-20). Згідно ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до\~статті 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. За змістом ч.1 ст. 39 Закону України «Про іпотеку», - у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються зокрема загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки. Внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань щодо повернення кредиту та сплати процентів за кредитним договором № К-2004070 станом на 19.08.2015 виникла заборгованість в сумі 76301,27 грн., з яких 60 798,53 грн. заборгованість за кредитом; 7685,89 грн. заборгованість за відсотками; 5,28 грн. розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту; 962,87 грн. розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків; 6800 грн. штраф за порушення п.3.3 кредитного договору; 0,01 грн. сума трьох процентів річних від суми простроченого кредиту; 48,69 грн. сума трьох відсотків річних від суми прострочених процентів (т.1 а.с. 5-6). Вказану заборгованість в сумі 76301,27 грн. рішенням Господарського суду Черкаського області від 27 жовтня 2015 року у справі №925/1481/15 було стягнуто із ФОП [PERSON] на користь ПАТ «Дельта Банк» (т. 3 а.с. 12-15). Зазначене рішення господарського суду набрало законної сили 20 січня 2016 року. 02.06.2017 державна реєстрація ФОП [PERSON] припинена (т.3 а.с. 111-114). Відповідно до частини 4 статті 82 ЦПК України\~обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Таким чином, оскільки зазначене рішення господарського суду набрало законної сили, то не потребує доказування факт порушення умов кредитного договору з боку позичальника та наявність станом на 19.08.2015 року заборгованості в сумі 76301,27 гривень. Крім того даний факт визнаний сторонами в судовому засіданні. Позивач у розглядуваній цивільній справі, згідно первісного позову та заяви про уточнення позовних вимог від 04.12.2015 просив звернути стягнення на предмет іпотеки саме з метою погашення заборгованості в сумі 76301,27 грн., з яких 60 798,53 грн. заборгованість за кредитом; 7685,89 грн. заборгованість за відсотками; 5,28 грн. розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту; 962,87 грн. розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків; 6800 грн. штраф за порушення п.3.3 кредитного договору; 0,01 грн. сума трьох процентів річних від суми простроченого кредиту; 48,69 грн. сума трьох відсотків річних від суми прострочених процентів. Відповідно до частин 1, 3 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Зміст позовних вимог має бути зазначений у позовній заяві (ст. 175 ЦПК) чи заявах про збільшення/зменшення позовних вимог, зміну підстав або предмета позову (ст. 49 ЦПК). В той же час після подання суду Заяви про уточнення позовних вимог від 04.12.2015, позивачем не було вчинено дій у визначений законом спосіб для збільшення/зменшення позовних вимог, зміну предмета або підстав позову. Саме по собі подання позивачем нового розрахунку заборгованості за Кредитним договором №К-2004070 станом на 14.09.2018 (т.3 а.с. 20-21) не є заявою про збільшення/зменшення позовних вимог, зміну предмета або підстав позову. За таких обставин суд вважає, що остаточні позовні вимоги у розглядуваній справі сформульовані позивачем у Заяві про уточнення позовних вимог від 04.12.2015 року (т.1 а.с. 65-67) і саме відносно цих позовних вимог судом зроблені висновки щодо наявності або відсутності правових підстав для їх задоволення. Судом встановлено, що на момент ухвалення рішення у розглядуваній справі відсутня заборгованість за кредитним договором №К-2004070, яка виникла станом на 19.08.2015 в сумі 76301,27 грн. та для погашення якої позивач просив звернути стягнення на предмет іпотеки. Вказана обставина підтверджена Постановою головного державного виконавця Придніпровського ВДВС м. Черкаси Тімофєєва В.С. від 18.09.2017 року про закінчення виконавчого провадження №50465088 із виконання наказу Господарського суду Черкаської області від 03.02.2016 року про стягнення із [PERSON] боргу на користь ПАТ «Дельта Банк» у справі №925/1481/15 (т.3 а.с. 11), а також квитанціями від 15.09.2017 року (т.2 а.с. 201) про сплату [PERSON] на користь Банку грошових коштів на виконання рішення Господарського суду Черкаської області від 27 жовтня 2015 року у справі №925/1481/15. Факт належного виконання [PERSON] рішення Господарського суду Черкаської області від 27 жовтня 2015 року у справі №925/1481/15 не оспорювався сторонами. За таких обставин судом не встановлено правових підстав для задоволення позовних вимог про звернення стягнення, за Іпотечним договором від 12 квітня 2011 року посвідченим приватним нотаріусом Науменко Т.М. та зареєстрованим в реєстрі за №702, на предмет іпотеки, - квартиру [ADDRESS] , з метою погашення заборгованості в сумі 76301, 27 гривень, яка виникла станом на 19 серпня 2015 року за Кредитним договором №К-2004070 від 12 квітня 2011 року укладеним між ПАТ «Дельта Банк» та ФОП [PERSON] » Так, у постанові Верховного суду України від 19 грудня 2019 року у справі № 520/11429/17 заначено, що преюдиційні факти - це факти, встановлені рішенням чи вироком суду, що набрали законної сили. Преюдиційність ґрунтується на правовій властивості законної сили судового рішення і означається його суб`єктивними і об`єктивними межами, за якими сторони та інші особи, які брали участь у розгляді справи, а також їх правонаступники не можуть знову оспорювати в іншому процесі встановлені судовим рішенням у такій справі правовідносини. Преюдиційні обставини є обов`язковими для суду, який розглядає справу навіть у тому випадку, коли він вважає, що вони встановлені неправильно. Таким чином, законодавець намагається забезпечити єдність судової практики та запобігти появі протилежних за змістом судових рішень. Не потребують доказування преюдиціальні обставини, тобто, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. При цьому не має значення, в якому саме процесуальному статусі виступали відповідні особи у таких інших справах позивачів, відповідачів, третіх осіб тощо. Преюдиціальне значення процесуальним законом надається саме обставинам, встановленим судовими рішеннями (в тому числі в їх мотивувальних частинах), а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом (постанова КГС ВС від 19 грудня 2019 року по справі №916/1041/17). Суть преюдиції полягає в неприпустимості ставлення під сумнів судового рішення, яке набрало законної сили, а також повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами. Преюдиціальність це обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки вони вже встановлені у рішенні суду і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акту, який вступив у законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами (постанова КГС ВС від 26 листопада 2019 року по справі №902/201/19, постанова КГС ВС від 15 жовтня 2019 року по справі №908/1090/18). Частиною першою статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав та свобод людини (далі Конвенція) та практику суду як джерело права. У преамбулі та статті 6 параграфа 1 Конвенції, у рішенні Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою № 48553/99 «Совтрансавто-Холдінг» проти України», а також у рішенні Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою № 28342/95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів (постанова КЦС ВС від 17 грудня 2019 року по справі №641/1793/17). Преюдиційне значення можуть мати ті факти, щодо наявності або відсутності яких виник спір, і які, зокрема зазначені у резолютивній частині рішення.Не потребують доказування обставини, встановлені рішенням суду, тобто ті обставини, щодо яких мав місце спір і які були предметом судового розгляду. Не має преюдиційного значення оцінка судом конкретних обставин справи, які сторонами не оспорювалися, мотиви судового рішення, правова кваліфікація спірних відносин. Преюдиційне значення можуть мати ті факти, щодо наявності або відсутності яких виник спір, і які, зокрема зазначені у резолютивній частині рішення (постанова КЦС ВС від 11 грудня 2019 року по справі №320/4938/17). Суб`єктивними межами преюдиції є те, що у двох справах беруть участь одні й ті самі особи чи їх правонаступники, чи хоча б одна особа, щодо якої встановлено ці обставини. Об`єктивні межі стосуються обставин, встановлених рішенням суду. Преюдиційні обставини не потребують доказування, якщо одночасно виконуються такі умови: обставина встановлена судовим рішення; судове рішення набрало законної сили; у справі беруть участь ті самі особи, які брали участь у попередній справі, чи хоча б одна особа, щодо якої встановлено ці обставини (постанова КЦС ВС від 11 грудня 2019 року по справі №320/4938/17). Враховуючи встановлені судом обставини справи та преюдицію факту, встановленого у рішенні Придніпровського районного суду міста Черкаси від 28.11.2018 у справі за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки, не підлягає доказуванню чи спростуванню факт того, що рішенням Господарського суду Черкаської області від 27.10.2015 у справі № 925/1481/15 стягнуто заборгованість у сумі 76301,27 грн з ФОП [PERSON] на користь ПАТ «Дельта Банк» за кредитним договором № К-2004070 від 19.08.2015, наявністю закінченого виконавчого провадження та квитанції про сплату [PERSON] на користь банку грошових коштів на виконання рішення Господарського суду Черкаської області від 27.10.2015. Відповідно до\~ст. 1 Закону України «Про іпотеку», іпотека\~це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. За змістом статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Згідно зі статтею 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до статей 3, 17 Закону України «Про іпотеку» іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Іпотека припиняється у разі припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору. Таким чином, оскільки заборгованість за кредитним договором погашена в повному обсязі, що свідчить про припинення кредитного зобов`язання й зумовлює припинення іпотеки з огляду на її похідний характер. Відтак, оскільки договір, на забезпечення виконання зобов`язань, за яким був укладений іпотечний договір, є припиненим у зв`язку з виконанням зобов`язання (згідно рішення Придніпровського районного суду міста Черкаси від 28.11.2018 у справі № 711/8458/15 кредит за Кредитним Договрорам 3 К-2004070 є погашеним), вказане свідчить про припинення кредитного зобов`язання й зумовлює припинення іпотеки з огляду на її похідний характер. Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 27.05.2020 року у справі № 710/343/17, провадження № 61-42159 св18. За таких підстав, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилалися позивачка, її представник, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, враховуючи відповідні позиції Верховного Суду, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Юрченко Юлія Володимирівна, до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Матвієнка Андрія Анатолійовича, Товариство з Обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» про визнання іпотеки припиненою та скасування державної реєстрації іпотеки на квартиру [ADDRESS] . На підставі викладеного,

Outcome: approved