Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: Покровська міська рада про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної залиттям квартири. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що проживає в квартирі , що розташована в [ADDRESS] , та яка належить їй на праві власності. 26.12.2022 р. вона виявила, що спальня кімната її квартири залита водою. Внаслідок такого залиття їй завдано матеріальної шкоди в сумі 20508,60 грн., що підтверджується звітом оцінювача. 27.12.2022 р. комісією у складі ФОП [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] було проведено обстеження її квартири з метою виявлення причини залиття. Згідно акту комісії, залиття її квартири сталося внаслідок зриву шланги, для скидання повітря, під час заповнення системи центрального опалення на горищному приміщенні , із вини обслуговуючої компанії балансоутримувача- ФОП [PERSON] , яка є відповідальною за працездатність та справність опалення будинку [ADDRESS] , що розташована на горищі будинку, тобто вище за квартиру [ADDRESS] . Оскільки відповідач ФОП [PERSON] відмовилась добровільно відшкодувати їй завдану залиттям матеріальну шкоду, позивачка просить стягнути з відповідача на свою корить 20508,60 грн. в якості відшкодування майнової шкоди, завданої залиттям квартири, моральну шкоду, в сумі 5000 грн., судові витрати, що складають 5000 грн. за проведення звіту оцінювача, 7000 грн.- витрат за надання правничої допомоги, та сплачений судовий збір в сумі 2147, 20 грн. Від відповідача ФОП [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що в позовній заяві нечітко визначений статус відповідача як фізичної особи, або як ФОП [PERSON] . В матеріалах справи відсутній Акт про залиття, аварії, яка сталася в системі центрального опалення (гарячого або холодного водопостачання, водовідведення, течі покрівлі) та за формою та змістом згідно Додатку 4 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій. 27.12.2022 р. на підставі звернення [PERSON] було складено Акти обстеження житлового приміщення за адресою: [ADDRESS] з метою фіксації пошкоджень, характер якого свідчив про факт затоплення. 27.12.2022 р. огляд квартири здійснено ФОП [PERSON] невідкладно після звернення [PERSON] , у відсутності власника [PERSON] , без створення комісії у складі осіб, якими б було встановлено причину затоплення, наслідки затоплення ( обсяг пошкодження, обсягне необхідного ремонту та їх орієнтовна вартість). В акті від 27.12.2022 р. ФОП [PERSON] зазначено попередню причину затоплення квартири -26.12.2022 р. о 15-00 год при заповненні системи центрального опалення на горищному приміщенні було зірвано шланг скидання повітря. В актах від 27.12.2022 р. зазначено про проведення попереднього акту огляду, а також висновок про необхідність складання повторного акту через 14 днів. Проте повторний дефектний акт не складався. Тому акт залиття квартири, який не відповідає вимогам, викладеним у Правилах утримання жилих будинків та прибудинкових територій не може бути належним і допустимим доказом заподіяння майнової шкоди ( постанова КЦС ВС по справі № 2-1974/11 від 21.02.2018 р., постанова КЦС ВС по справі № 465/2120/14-ц від 10.05.2018 р.). [PERSON] неодноразово звертався до відповідача із заявами із повідомленням про затікання покрівлі, відсутність опалення, протікання центрального стояка, тощо. В основу звіту про оцінку завданої шкоди майну, наданого до матеріалів справи, покладено акт визначення збитків від 27.12.2022 р., акт одноособового обстеження від 27.12.2022 р.. Окрім того, оцінка зроблена дистанційно, без безпосереднього огляду, відомості про пошкодження в квартирі, зазначені у звіті, не відповідають дійсності, тому такий доказ не може бути врахований судом під час розгляду справи. В наданому звіті не зазначено спеціаліста, який має ліцензію на проведення будівельної діяльності. До звіту про оцінку майна долучений зведений кошторисний розрахунок вартості об`єкта будівництва, який не містить дату складання, дату та підпису керівника проектної організації, фотознімки не містять дату і час їх створення. У зв`язку з відсутністю належних та допустимих доказів вини відповідача, не доведення позивачем факту завдання шкоди діями, а також не підтвердженням розміру заподіяних збитків. Вважає що відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог. Також позивачем не доведений ані факт спричинення моральної шкоди, ані сума відшкодування. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Позивачем надано відповідь на відзив, в якому уточнив, що позовні вимоги направлені саме до відповідача ФОП [PERSON] . Також зазначив, що зі змісту відзиву на позовну заяву вбачається, що ФОП [PERSON] готова була відновити пошкоджене її майно в разі її звернення. Акт від 27.12.2022 р. складений саме Управителем ФОП [PERSON] , а неналежне виконання її обов`язків не виключає відповідальності за завдану шкоду. В подальшому, 10.01.2023р. [PERSON] . Просить зафіксувати факт затоплення та видати відповідний акт, та йому були надані роз`яснення, що акт буде видано через 14 днів, проте до теперішнього часу не виданий. Звіт про оцінку майна вважає належним і допустимим доказом. Оскільки після двох місяців після залиття квартири ФОП [PERSON] не здійснила швидких дій, щоб відшкодувати шкоду, не склала повторний акт, вважає, що такою бездіяльністю та завданням шкоди її майну, їй також завдано моральну шкоду. Факт виконання 26.12.2022 р. ФОП [PERSON] на горищі будинку [ADDRESS] робіт по підготовці будинку до експлуатації в осінньо-зимовий період , не оспорювавася та визнавався [PERSON] , а тому факт причинно-наслідкового зв`язку між діями ФОП [PERSON] та наслідками у вигляді пошкодження майна є доведеним. ( а. с. 173-174). Представник третьої особи Покровської міської ради надав пояснення на позовну заяву, в яких зазначив, що відповідно до правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом № 76 від 17.05.2005 року Державного комітету з питань житлово-комунального господарства- визначено, що у разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт, форма та зміст якого затверджений додатком № 4 Правил. Згідно Додатку № 4 зазначених Правил в Акті про залиття, аварії, яка сталася в системі центрального опалення ( гарячого або холодного водопостачання, водовідведення, течі покрівлі) повинні бути відображені: дата складання акту; ПІБ та займані посади членів комісії; відомості про власника; відомості про особу, з вини якої сталося залиття; характер залиття та його причини, завдана матеріальна шкода, висновок комісії щодо вини особи, що вчинила залиття. Такий Акт в додатках до позову відсутній. Просять вирішити спір на розсуд суду ( а. с. 57,58). В судове засідання позивач, представник позивача не з`явились просили справу слухати у їх відсутність ( а. с. 98,113). Відповідач, представник відповідача в судове засідання не з`явились, просили справу слухати у їх відсутність ( а. с. 189). Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, просив справу слухати без участі представника ( а. с. 123). Суд розглянув справу за відсутності учасників справи, які належним чином повідомлені про день і час слухання справи, що відповідає положенням ст. ст. 128, 223 ЦПК України, з урахуванням поданих клопотань про розгляд справи за відсутності сторони, що , в свою чергу, не порушує прав та обов`язків учасників судової справи. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи і перевіривши їх доказами, приходить до наступного. Судом встановлено, що позивачка по справі [PERSON] є власницею квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] ( а.с. 33-35). Згідно Акту обстеження від 27.12.2022 р., складеному ФОП [PERSON] , 26.12.2022 р. о 15-20 годин сталося затоплення квартири [ADDRESS] . Причиною залиття квартири слугував зрив шланги, для скидання повітря, під час заповнення системи центрального опалення на горищному приміщенні. При огляді виявлені пошкодження: стеля намокла, пішли тріщини по всьому периметру , стіни намокли, мають потіки. Висновок комісії: скласти повторно акт.( а. с. 30). Згідно акту обстеження від 27.12.2022 року, складеному комісією в складі ФОП [PERSON] , заступником директора ПП «КК Комфорт» Сталовєровою О.О. проведено обстеження квартири [ADDRESS] за зверненням [PERSON] та встановлено, що 26.12.2022 р. о 15-00 годин при заповненні системи центрального опалення на горищному приміщенні було зірвано шланг скидання повітря в результаті чого відбулося затоплення квартири [ADDRESS] . На момент обстеження 27.12.2022р. встановлено: в квартирі затоплено спільну кімнату стелю та стіни, пофарбовані водоемульсійною фарбою, на стелі по всьому периметру з`явилися тріщини. Також намік 2-х спальний ортопедичний матрац. Висновок: через 14 днів скласти дефектний акт ( а. с. 77). Згідно зведеного кошторисного розрахунку об`єкта будівництва загальна вартість відновлювального ремонту становить 29298 грн. ( а. с. 36-46). Згідно звіту про оцінку майна, здійсненої суб`єктом оціночної діяльності [PERSON] прямі збитки, причинені майну конструктивним елементам квартири [ADDRESS] , на дату оцінки складають: 20508,60 грн. ( а. с. 9-29). Згідно акту про підключення до централізованого опалення від 09.11.2022 р. , складеного представником теплопостачальної організації та представником власника забудови 09.11.2022 р. проведено включення опалення будівлі за адресою: [ADDRESS] ( а.с. 145). Згідно акту, складеним ФОП [PERSON] та представником система центрального опалення по [ADDRESS] промита 25.10.2022 р. ( а. с. 146). Згідно Договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком від 26.04.2019 р. Управитель зобов`язується надавати співвласникам послуги з управління багатоквартирним будинком, що розташований за адресою: [ADDRESS] , а співвласники зобов`язуються оплачувати управителю послугу з управління згідно з вимогами законодавства. Згідно п. 5 Договору кожен із співвласників має право на відшкодування збитків, завданих його майну, шкоди, заподіяної його життю або здоров`ю внаслідок неналежного надання або ненадання послуги з управління та незаконного проникнення управителем в належне йому житло. Пунктом 19 Договору встановлено, що управитель несе відповідальність за невиконання та/ або неналежне виконання умов цього договору; за шкоду, заподіяну спільному майну та законним інтересам співвласників внаслідок невиконання або неналежного виконання управителем своїх обов`язків. Згідно п. 20 Договору у разі ненадання, надання неналежної якості послуги з управління кожен співвласник має право викликати управителя для перевірки її якості. За результатами перевірки якості послуги з управління складається акт-претензія, які підписуються співвласником та управителем. Управитель ( його представник) зобов`язаний прибути на виклик співвласника не пізніше ніж протягом однієї доби з моменту отримання повідомлення співвласника. Акт-претензія складається управителем ( його представником) та співвласником і повинне містити інформацію про ненадання чи надання неналежної якості послуги з управління із зазначенням причин, дату ( строк) її ненадання неналежної якості, а також іншу інформацію, що характеризує її ненаданнями чи надання неналежної якості. Управитель протягом п`яти робочих днів вирішує питання щодо задоволення вимог, викладених в акті-претензії, зокрема шляхом здійснення перерахунку вартості послуги, або видає ( надсилає) співвласникові обґрунтовану письмову відмову в задоволенні його претензії. У разі ненадання відповіді управителем в установлений строк претензії співвласника вважаються визнаними управителем. ( а.с. 66-67). Згідно п. 10 Додатку до Договору оперативне усунення аварій внутрішньо будинкових мереж та систем ( аварійна служба) здійснюється управителем з обов`язковим дотриманням вимог Наказу державного комітету України з питань житлово-комунального господарства № 76 від 17.05.2005 року. ( а. с. 71). \~ \~ \~ \~ \~ За змістом положень частини 3\~статті 386 ЦК України\~власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової і моральної шкоди. Згідно до\~статті 22 ЦК України\~передбачено, що особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Частиною другою\~статті 22 ЦК України\~передбачено, що збитками є : втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, як би її право не було порушене (упущена вигода). Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому, такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою. Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому, такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням. Загальне положення про цивільно-правову відповідальність за завдання позадоговірної шкоди визначено у\~статті 1166 ЦК України, якою передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини. Правовідносини, що виникають між виробниками, виконавцями, споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг, регулюються\~Законом України від 24 червня 2004 року № 1875-ІV «Про житлово-комунальні послуги»\~у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин (далі\~Закон України «Про житлово-комунальні послуги»). Відповідно до\~статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~управителем є особа, яка за договором з власником чи балансоутримувачем здійснює управління будинком, спорудою, житловим комплексом будинків і споруд (далі-управління будинком) і забезпечує його належну експлуатацію відповідно до закону та умов договору. Виконавець\~суб`єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу, відповідно до умов договору. Згідно до частин 2, 6\~статті 19 Закону України«Про житлово-комунальні послуги»\~учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником. У відповідності зі\~статтею 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо - та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо будинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Згідно пунктів 2, 7 частини 2\~статті 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~виконавець зобов`язаний здійснювати контроль за технічним станом інженерного обладнання будинків, квартир, приміщень, утримувати в належному технічному стані, здійснювати технічне обслуговування та ремонт внутрішньо будинкових мереж, вживати заходів щодо ліквідації аварійних ситуацій, усунення порушень якості послуг у терміни, встановлені договором та/або законодавством. Частиною 2\~статті 24 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~встановлено, що балансоутримувач зобов`язаний укладати договір з власником (співвласниками) на утримання на балансі відповідного майна; утримувати на балансі майно, визначене договором з власником (співвласниками); вести бухгалтерську, статистичну та іншу, передбачену законодавством, звітність відповідно до законодавства; забезпечувати управління майном власними силами або укладати договір з юридичною особою на управління майном; забезпечити умови для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів відповідно до встановлених стандартів, нормативів, норм та правил; забезпечити належну експлуатацію та утримання майна, що перебуває на його балансі. Відповідно до пункту 5 частини 2\~статті 24 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~балансоутримувач зобов`язаний забезпечити умови для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів відповідно до встановлених стандартів, нормативів, норм та правил, а також забезпечити належну експлуатацію та утримання майна, що передані на його баланс. Пунктом 8 частини 2\~статті 25 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~встановлено обов`язок управителя забезпечувати здійснення профілактичних, поточних, капітальних та аварійних ремонтів відповідно до встановлених стандартами, нормативами, нормами і правилами вимог щодо строків та регламентів. Згідно з пунктом 3 частини 1\~статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~споживач має право на відшкодування збитків, завданих його майну та/або приміщенню, шкоди, заподіяної його життю чи здоров`ю внаслідок неналежного надання або ненадання житлово-комунальних послуг. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, згідно до ч. 1\~ст. 77 ЦПК України, та, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях як зазначено у ч. 6\~ст. 81 ЦПК України. При цьому, належність доказів\~правова категорія, яка свідчить про взаємозв`язок доказів з обставинами, що підлягають встановленню як для вирішення всієї справи, так і для здійснення окремих процесуальних дій. Правила допустимості доказів визначають легітимну можливість конкретного доказу підтверджувати певну обставину в справі. Правила допустимості доказів встановлені з метою об`єктивності та добросовісності у підтвердженні доказами обставин у справі, виходячи з того, що нелегітимні засоби не можуть використовуватися для досягнення легітимної мети, а також, враховуючи те, що правосудність судового рішення, яке було ухвалене з урахуванням нелегітимного доказу, завжди буде під сумнівом. Допустимість доказів є важливою ознакою доказів, що характеризує їх форму. Допустимість доказів означає, що обставини справи, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами. Відповідно до ч. 2\~ст.\~43\~ЦПК України обов`язок надання усіх наявних доказів до початку розгляду справи по суті покладається саме на осіб, які беруть участь у справі. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи згідно до\~ст.76 ЦПК України. Звертаючись до суду з вказаним позовом, позивачем зазначається, що залиття квартири позивача 26.12.2022 р. відбулося внаслідок виконання працівниками ФОП [PERSON] на горищі будинку робіт по підготовці будинку до експлуатації, що призвело до витоку рідини із системи опалення, зазначений факт раніше не оспорювався самою ФОП [PERSON] , а тому встановлено наявність причинно- наслідкового зв`язку між діями ФОП [PERSON] та наслідками у вигляді пошкодження майна. Відповідачкою заперечується наявність причинно-наслідкового зв`язку між її діями та завданою шкодою залиттям квартири, посилаючи на те, що за відсутності даних про аварійну ситуацію не можливо однозначно установити причину залиття квартири, коло винних осіб управителя ( а. с. 130). Окрім того, позивачі не звертались з питанням щодо складання дефектного акту, як того вимагають норми Наказу Держкомітету з питань жкг № 76 від 17.05.2005 року. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем був здійснений виклик управителя ФОП [PERSON] внаслідок затоплення її квартири. Та обставина, що внаслідок позивачки до управителя звернувся член її родини [PERSON] з метою складання акту, не впливає на визначення шкоди і на відповідальність за її спричинення. Зазначеним актом дійсно підтверджена факт залиття квартири позивачки, який мав місце 26.12.2022 р. та встановлені причини такого залиття : зрив шланги, для скидання повітря, під час заповнення системи центрального опалення на горищному приміщенні. Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджениминаказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 року № 927/11207 (далі - Правила), передбачено, що у разі залиття квартири складається відповідний акт (пункт 2.3.6 Правил). У додатку № 4 до цих Правил зазначено, що факт залиття квартири, та його наслідки фіксується актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організації (підприємства), яка згідно з укладеною угодою обслуговує внутрішньо-будинкові системи опалення та водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету та затверджується начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної є обов`язковою. Цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях,зокрема норми ст. 1166 ЦК Укравїни, передбачають презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. У роз`ясненнях п. 2\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди»\~вказано, що, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно до\~ЦК\~шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесу, положень\~ЦК України\~щодо відшкодування шкоди, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди. Отже, судом встановлено, що з наявних в матеріалах справи доказів, у тому числі складених актів, вбачається факт затоплення квартири позивачки, встановлена причина такого затоплення та встановлено обов`язок ФОП [PERSON] по забезпеченню надання послуг з утримання будинку [ADDRESS] . Переконливих доказів на підтвердження інших осіб в спричиненні шкоди позивачу відповідачкою суду не було надано, навпаки у відзиві самою відповідачкою зазначено, про те, що за відсутності даних про аварійну ситуацію не можливо однозначно встановити причину залиття квартири, належної позивачу, а також коло винних осіб. ( а. с. 130). Отже, вину у завданні шкоди позивачу затоплення її квартири відповідачка належними та допустимим доказами не спростувала, що є її процесуальним обов`язком, оскільки у спірних правовідносинах діє презумпція заподіючвача шкоди. Таким чином, в судовому засіданні встановлення факт завдання шкоди майну позивача внаслідок залиття квартири і вина відповідачки ФОП [PERSON] як управителя будинку, яка не спростовано останньою. Щодо не визнання відповідачкою позовних вимог в частині стягнення матеріальної шкоди по причині відсутності дефектного акту, то суд зазначає наступне. Згідно з пунктом 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, у разі залиття, аварії квартир\~складається відповідний акт, який повинен встановлювати причини залиття,\~зокрема чи залиття спричинено унаслідок несправності внутрішньобудинкових мереж водопостачання та водовідведення та з`ясування питання чи не було це наслідком недбалості осіб, мешканців квартир або інші обставини, що могли спричинити залиття. Форма вказаного акту встановлена в додатку № 4 до Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій.В додатку № 4 до цих Правил зазначено, що факт залиття квартири та його наслідки фіксується актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організації (підприємства), яка згідно\~з укладеною\~угодою обслуговує\~внутрішньо-будинкові\~системи опалення\~та водопостачання,\~представника власника\~будинку, будинкового комітету та затверджується начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної є обов`язковою. В акті повинно бути відображено: дата складання акта (число, місяць, рік); прізвища, ініціали та посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності;\~характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість);\~висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття. Акт обов`язково\~має бути підписаний всіма членами комісії.\~Відмова від підпису складеного акта присутніми особами від потерпілої сторони та з боку винної не впливає на його чинність: у такому випадку в акті має бути зазначено що згадані особи (прізвище ім`я по батькові) підписувати складений акт відмовилися з тих чи інших причин. Окрім забезпечення присутності осіб, визначених у зазначених Правилах, зацікавленим особам слід домогтися належного оформлення акта (оскільки нерідко представники ОСББ, житлово-експлуатуючих організацій та інші особи, що входять до складу комісій не мають юридичної освіти, в силу чого складають акти про залиття, не вказуючи необхідної інформації). Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій визначено, що з актом про залиття повинні бути ознайомлені мешканці відповідних квартир шляхом його підписання, що дає змогу майбутньому відповідачу включити до акту свої пояснення. Окрім цього, в актах повинна бути вказана чітка причина залиття, як того вимагає Додаток 4 до п. 2.3.6 зазначених Правил: "чітко зазначити причини". Проста фіксація замокання стін та стелі не буде розцінена судом як належний доказ того, що залиття сталося з вини Відповідача. Аналогічної позиції викладена у Постанові Верховного Суду України: у справі № 6-2125цс16 від 23 липня 2017 року, в якій було зазначено, що позивачі не надали комісійного акта, складеного за участю представників обслуговуючої організації, яким би було зафіксовано сам факт затоплення, а також причини затоплення та завдані пошкодження, а суди попередніх інстанцій, установивши факт залиття квартири, не з`ясували причини залиття квартири позивачів та не установили особу, відповідальну за завдану шкоду. З наданих суду актів обстеження від 27.12.2022 року зазначена причина залиття квартири : « при заповненні системи центрального опалення на горищному приміщенні було зірвано шланг скидання повітря, в результаті чого відбулося затоплення квартири [ADDRESS] ( а. с. 77,78), а відповідачкою, враховуючи дію принципу презумпції заподіювача шкоди, не спростовано своє вини у такому залитті при здійсненні останньою своїх функціональних обов`язків. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем в обґрунтування своїх позовних вимог надані Акти обстеження квартири в житловому будинку після залиття від 27.12.2022 року, які в розумінні статті 95 ЦПК України є письмовими доказами ( а.с. 77-78), в подальшому з боку відповідача були прийняті заходи щодо складання дефектного акту ( а.с. 147), про необхідність якого зазначалось в актах від 27.12.2022 р., проте, вказаний обов`язок не виконано відповідачем по справі. \~ \~ \~ \~ \~Заперечуючи проти\~звіту,\~наданого позивачем\~в обґрунтування\~матеріальної шкоди,\~завданої залиттям\~квартири,\~ стороною\~відповідача клопотань\~ про призначення у справі будівельно-технічної експертизи, товарознавчої експертизи на предмет визначення матеріальної шкоди та причин залиття, не заявлялось, у тому числі не надавались письмові клопотання з цього приводу . Тому суд приймає до уваги наданий позивачем звіт на визначення матеріальної шкоди, завданої залиттям квартири, як доказ. Щодо стягнення з ФОП [PERSON] на користь позивачки моральної шкоди, то суд виходить з наступного. Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна (частина перша та друга\~статті 23 ЦК України). Відповідно до частини 1\~статті 1167 ЦК України\~моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною 2 цієї статті. Згідно п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язково з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної немайнової)шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння чи заподіювана, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Отже, суд повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі, чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду, та з чого він при цьому, виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору, тому обов`язковими умовами відшкодування шкоди є неправомірність дій відповідного органу та наявність причинно-наслідкового зв`язку між такими діями та завданою шкодою. Пунктом 9 вказаної постанови Пленуму Верховного суду України, роз`яснено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. З огляду на природу інституту відшкодування моральної шкоди, цілком адекватними і самодостатніми критеріями визначення розміру належної потерпілому компенсації є морально-правові імперативи справедливості, розумності та добросовісності. \~ \~ \~ \~ \~Як встановлено\~судом \~сам факт\~залиття квартири\~мав місце,\~ вина\~відповідачкою не\~спростована ,\~тому \~зазначена обставина\~ спричинила\~позивачці відповідні зміни у її життєдіяльності, оскільки замість звичного ритму життя вона вимушена була займатися ліквідацією наслідків такого залиття, що\~\~призвело до завдання їй моральних страждань.\~\~З урахуванням обставин справи, тривалості існування вказаних обставин, суд вважає, що присудження їй 4000 гривень в якості розміру морального відшкодування буде справедливою компенсацією заподіяної шкоди.\~\~ Що стосується стягненню судових витрат з наданням правової допомоги, то суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати покладаються у разі задоволення позову на відповідача; у разі відмови в позові- на позивача; у разі частково задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує у тому числі, такі обставини, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес, поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Позивачкою в позовні заяві заявлена вимога про стягнення з відповідача судових витрат у розмірі 7000 грн. за надання правової допомоги. В обґрунтування своїх позовних вимог в частині стягнення судових витрат позивачкою надано: договір про надання правової допомоги від 11.01.2023 року за № 6 ( а.с. 82-84), ордер ( а.с. 87), свідоцтво про право на заняття адвокатської діяльності ( а.с. 85), квитанція на підтвердження спали позивачкою 7000 грн. адвокату ( а.с. 87), акт приймання-здачі виконаних робіт ( а.с. 88-89). Представник відповідача просив відмовити в задоволенні заяв позивача про стягнення витрат на правову допомогу в сумі 7000 грн. з огляду на необґрунтованість таких юридичних послуг, їх обсягу і тривалості надання, а також не співмірності суми фіксованого гонорару зі складністю справи, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів. В даному випадку суд вважає виключити з обсягу виконаних робіт адвокатом такий вид правової допомоги як участь у судовому засіданні 2000 грн. Підстав для зменшення розміру надання правової допомоги з урахуванням принципу співмірності, судом не вбачається. Тому, виходячи з предмета спору, складності справи, суті правовідносин та об`єму виконаних робіт ( наданих послуг), зазначених в акті, витраченого часу на їх надання, суд приходить до висновку про часткове задоволення вимог про стягнення витрат на правову допомогу, а саме в розмірі 4803,50 грн.( 5000 х 96,07:100) Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача ФОП [PERSON] на користь [PERSON] підлягають стягненню судові витрати : судовий збір в сумі 2076,34 грн., та витрати, пов`язані з розглядом справи в сумі 4803,50 грн. ( 5000х96,07:100). На підставі викладеного,

Outcome: partial