Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-18 00:00:00

у червні 2023 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав щодо неповнолітньої доньки [PERSON] , 2011р.н. В обґрунтування позовної заяви послалася на те, що від шлюбу з відповідачем має неповнолітню доньку - [PERSON] , яка народилася [INFO] . З 2012 року шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися, а в 2013 року рішенням Голосіївського районного суду м. Києва шлюб між ними було розірвано. Після розірвання шлюбу донька проживає з позивачкою та її батьками. Відповідач в утриманні спільної дочки участі не бере, ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини, не цікавиться її життям, не відвідує. На виконанні Голосіївського РВДВС міста Києва ГТУЮ у м. Києві перебуває виконавчий лист № 2/756/3975/13, виданий 11.06.2014 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання доньки [PERSON] у розмірі частини всіх видів його заробітку (доходу). Розмір заборгованості зі сплати аліментів підтверджено розрахунком. Вищезазначені обставини є підставою для позбавлення відповідача батьківських прав у зв`язку з ухиленням від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва Плахотнюк К.Г. від 3 липня 2023 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження (а.с. 30). У підготовчому засіданні сторони відсутні. Позивачка звернулася з заявою про завершення підготовчого провадження у справі без її участі. Відповідач не скористався правом подачі відзиву на позов, будь-які клопотання на адресу суду від останнього не надходили. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 5 жовтня 2023 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду. Позивачка подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позивні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку, в судові засідання не з`являвся, поважності причин неявки суду не повідомляв. З будь-якими клопотаннями до суду не звертався. Третя особа Голосіївська районна в місті Києві державна адміністрація в судове засідання не з`явилась. Надіслала до суду клопотання про розгляд справи без участі представника Служби та висновок про доцільність позбавлення батьківських прав від 11.12.2023. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення у відсутності учасників справи. Судом встановлено, що неповнолітня [PERSON] народилася [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві (а.с. 5). У вказаному свідоцтві про народження батьком зазначений [PERSON] , матір?ю - [PERSON] (заявник). Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 05.11.2013 року у справі № 752/9687/13-ц шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 02.08.2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 599, розірвано (а.с. 4, 6-8). Відповідно до Акту обстеження житлових умов від 26 червня 2023 року, складеного КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» ЖЕД-107 та витягу з реєстру територіальної громади м. Києва станом на 21.06.2023 неповнолітня [PERSON] разом з матір`ю зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS] (а.с. 10,11). Службою у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації проведено обстеження житлово-побутових умов проживання [PERSON] , [INFO] та з`ясовано, що в умови для проживання, виховання та розвитку дитини створені належним чином. За інформацією ліцею № 227 імені М.М. Громова [PERSON] є ученицею 6-Б класу. Зі слів класного керівника відвідує батьківські збори та цікавиться навчанням дочки мати - [PERSON] . Батько дитини [PERSON] навчанням [PERSON] не цікавиться, батьківські збори не відвідує (а.с. 17). [PERSON] надав Службі пояснення з яких вбачається, що він протягом 10 років не виконував батьківських обов`язків по відношенню до дочки, а тому відмовляється від батьківських прав щодо неї. Згідно з розрахунком заборгованості зі сплати аліментів від 27.06.2023 року, виданого Голосіївським відділом державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), загальний розмір заборгованості становить 389196,25 грн (а.с. 20). Мати - [PERSON] працює на посаді провідного бухгалтера ДП «НАЕК «Енергоатом», має постійний, самостійний дохід (а.с. 12,23). На обліку лікаря психіатра не перебуває, за місцем роботи та проживання характеризується позитивно (а.с. 9, 23). Отже, судом встановлено, що позивачка самостійно несе витрати по утриманню дитини, самостійно забезпечує першочергові витрати по задоволенню потреб дочки, займається її вихованням і розвитком. Відповідач належним чином не виконує свої батьківські обов`язки щодо виховання та належного утримання дитини, не проявляє щодо дочки батьківської турботи, не цікавиться її життям та здоров`ям, не утримує дитину матеріально. Статтею 51 Конституції України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Стаття 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі - Конвенція про права дитини), ратифікованої Україною згідно з постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, зобов`язує держави-учасниці забезпечувати, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Згідно з статею 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до частини першої, другої статті 12 Закону виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно з ч.ч. 1-4 ст. 150 СК України батьки зобов`язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона/він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. У цьому випадку особа, яка подала позов про позбавлення батьківських прав із підстав передбачених п.2 ч. 1 ст. 164 СК України, повинна довести, що батьки (один з батьків) ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дитини. У свою чергу батьки (один з батьків) мають довести, що вони належним чином виконують свої батьківські обов`язки. У Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав» від 30 березня 2007 року зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Суду не надано доказів, які б свідчили про те, що батько дитини виконує свої обов`язки щодо дочки, або які б свідчили про поважність причин невиконання ним своїх обов`язків щодо виховання та утримання дитини. Відповідач не приклав жодних зусиль та не надав суду будь-яких доказів, що він змінив своє ставлення до дочки на належним чином виконує покладені на нього, як батько дівчинки батьківські обов`язки. Згідно з висновком Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації № 100-14913 від 11.12.2023 року, враховуючи законодавство України, рекомендації Комісії з питань захисту прав дитини (протокол від 06.12.2023 № 23), Голосіївська районна в місті Києві державна адміністрація (орган опіки та піклування) вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав щодо [PERSON] , 2011 року народження. Таким чином, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог [PERSON] щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] і про необхідність задоволення позову. За правилами ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином з відповідачки на користь позивачки слід стягнути 1073,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved