Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-19 00:00:00

[PERSON] в інтересах якої діє адвокат Альнова Мар`яна Борисівна звернулася до суду із позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Дубенський відділ державної виконавчої служби у Дубенському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, в якому просить: припинити стягнення аліментів з [PERSON] на ім`я [PERSON] на утримання сина [PERSON] [INFO] ; звільнити [PERSON] від сплати заборгованості за аліментами, що стягувались на ім`я [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] ; судовий наказ №559/1183/18 від 03.08.2018 року виданий Дубенським міськрайонним судом, в частині стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] визнати таким, що не підлягає виконанню. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 16 червня 2006 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, від цього шлюбу подружжя народилося двоє дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] . 07 травня 2018 року Рішенням Дубенського міського суду (справа № 559/559/18), шлюб було розірвано, дітей [PERSON] та [PERSON] залишено проживати з батьком тобто з Відповідачем. 03 серпня 2018 року Дубенським міськрайонним судом було видано судовий наказ № 559/1183/18 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину щомісяця. 08 серпня 2018 року Дубенським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Рівненській області було відкрито виконавче провадження №56947371 про стягнення аліментів з [PERSON] . З червня місяця 2022 року старший син [PERSON] [INFO] переїхав проживати до позивачки і постійно проживає з нею за адресою її проживання, що підтверджується Довідкою про склад сім`ї № 984 від 16.08.2023 р., син перебуває на повному утримані матері. Такі обставини слугують підставою для припинення стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] та звільнення від сплати заборгованості за цими аліментами. Наявність факту проживання дитини з іншим з батьків, а не з тим, на чию користь стягуються аліменти, є тією істотною обставиною, яка в розумінні ч. 2 ст. 197 СК України може бути підставою для звільнення від сплати аліментів та заборгованості за аліментами яка виникла в період спільного проживання сина з позивачкою. Ухвалою Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 14 вересня 2023 року відкрито провадження у справі. Ухвалою Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 14 вересня 2023 року цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Дубенський міськрайонний відділ ДВС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області про припинення стягнення аліментів та звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами, визнання судового наказу в частині таким, що не підлягає виконанню передано на розгляд до Рівненського міського суду Рівненської області за підсудністю. Ухвалою Рівненського міського суду від 17.10.2023 року прийнято до свого провадження цивільну справу №559/2898/23 за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Дубенський міськрайонний відділ ДВС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області про припинення стягнення аліментів та звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами, визнання судового наказу в частині таким, що не підлягає виконанню. 13.11.2023 р. від представника відповідача адвоката Лопухович А.О. до суду надійшов відзив на позовну заяву. У відзиві зазначає, що позовні вимоги відповідач не визнає, вважає їх безпідставними і такими, що не підлягають до задоволення. Після розірвання шлюбу діти залишилися проживати з батьком. 03 серпня 2018 року Дубенським міськрайонним судом було видано судовий наказ №559/1183/18 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину щомісячно. Згідно довідки-розрахунку №39193 від 23.10.2023 року заборгованість за виконавчим документом №559/1183/23 від 06.08.2018 року становить 119 476, 56 грн. Починаючи з 01 січня 2020 року до 01 вересня 2023 року позивачкою у цій справі було сплачено аліменти на утримання дітей в сумі 4931 грн. у жовтні 2021 року, 500грн. в серпні 2023 року та 300 грн. у вересні 2023 року. Вказує, що після розірвання шлюбу матір дітей займалася влаштуванням свого особистого життя, а тому всі турботи про піклування, догляд, розвиток, навчання, матеріальне забезпечення було покладено на відповідача. Її не цікавило як він справляється із дітьми, за що їх утримує і чим вони живуть. [PERSON] після народження дитини в іншому шлюбі в 2022 році почала говорити старшому синові як їй важко, що вона не має можливості сплатити борг по аліментах, не має кому допомогти з меншою дитиною і це старшим сином було прийнято надто близько до серця. Він періодично приходив до неї допомагав. Але після таких систематичних вмовлянь став залишатися в неї ночувати. Син періодично був то в нього, то ходив до матері, а тому відповідач вважає, що це не було саме з червня 2022 року. Він як батько, протягом 2022-2023 років продовжував утримувати [PERSON] , купувати одяг, взуття, сплачувати витрати по змаганнях (гребля), надавати кошти на кишенькові його витрати, адже, як він пояснював що у мами грошей немає. Посилання позивачки на те, що сплачені нею аліменти на утримання сина [PERSON] порушують її майнові права не заслуговують на увагу, адже вона їх просто і систематично не сплачує. Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити. Вказали, що з 11 червня 2022 року син [PERSON] , [INFO] проживає з матір`ю та вона його забезпечує. Відповідач та його представник в судовому засіданні заперечували щодо задоволення позовних вимог. Вказали, що мати дітей систематично не надає кошти на утримання дітей, в неї наявна заборгованість по аліментах, більшість витрат на їх утримання несе батько. З червня 2022 року син [PERSON] періодично був то в батька, то ходив до матері, а тому не можна стверджувати, що саме з червня 2022р. син [PERSON] проживає з матір`ю. Від представника третьої особи Дубенського відділу державної виконавчої служби у Дубенському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надійшла заява про розгляд справи без участі представника Відділу. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази вважає, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , що видане 08 грудня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , що видане 21 травня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дубенського міськрайонного управління юстиції у Рівненській області. 07 травня 2018 року Рішенням Дубенського міського суду (справа № 559/559/18), шлюб було розірвано, дітей [PERSON] та [PERSON] залишено проживати з батьком. 03 серпня 2018 року Дубенським міськрайонним судом Рівненської області було видано судовий наказ № 559/1183/18 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину щомісяця. 08 серпня 2018 року Дубенським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Рівненській області було відкрито виконавче провадження №56947371 про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання двох дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] . Згідно довідки про склад сім`ї № 984 від 16.08.2023 р. виданої директором ТОВ «Житловик-Дубно», [PERSON] дійсно проживає без реєстрації з сім`єю за адресою: [ADDRESS] . Склад сім`ї: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] (чоловік); [PERSON] [INFO] (донька); [PERSON] [INFO] (син). В судовому засіданні неповнолітній [PERSON] , [INFO] суду пояснив, що з 11 червня 2022 року він переїхав проживати до мами [PERSON] , з того часу перебуває на її утриманні, тато надає кошти рідко, лише на його прохання. Брат [PERSON] , [INFO] проживає з батьком [PERSON] . Стаття 179 СК України передбачає, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Відповідно до п.17 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина. З аналізу статтей вбачається, що припинення стягнення аліментів можливим є у тому випадку, коли одержувач аліментів, наприклад мати дитини не витрачає отримувані нею аліменти на дитину. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я одержувача аліментів - матері дитини. При цьому обов`язок батька - платника аліментів утримувати дитину не припиняється. Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч. 2 ст. 18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання. Відтак, з урахуванням предмета даного спору (припинення стягнення аліментів на утримання дитини), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час звернення до суду з позовом і розгляду справи судом та ухвалення рішення по справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником. При вирішенні цього спору суд також враховує правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 04 вересня 2019 року (справа № 711/8561/16), відповідно до якого за своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні. Відповідно ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Як встановлено судом, син сторін, [PERSON] з 11.06.2022 р. проживає з матір`ю - позивачем по справі [PERSON] та знаходиться на її утриманні, тобто змінились обставини, що впливають на стягнення аліментів на користь відповідача. Враховуючи загальні принципи регулювання сімейних відносин, способи захисту сімейних прав, суд вважає за необхідне захистити порушене право позивача шляхом припинення примусового стягнення на користь відповідача аліментів на утримання сина [PERSON] [INFO] , які стягуються на підставі судового наказу Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 03.08.2018 року у справі №559/1183/18. Припинення аліментів здійснюється за загальними принципами стягнення аліментів, враховуючи, що аліменти є поточними місячними платежами для поточного забезпечення потреб дитини, а також з метою необґрунтованого перерахування відповідачу аліментів за той період, коли діти з ним не проживали і знаходились на утримання платника аліментів, то припинення стягнення аліментів має відбутись з часу визначення місця проживання дітей з матір`ю. Згідно з ч.2 ст. 197 СК України, за позовом платника податків аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості по аліментам, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Судом встановлено, що згідно довідки від 22.08.2023р. заборгованість [PERSON] по аліментам виникла у позивача з 14.08.2018р. по 01.08.2023 р., в тому числі з 11.06.2022р. в той період коли син [PERSON] , [INFO] , проживав разом з матір`ю та перебував на її утриманні, що є обставиною, яка має істотне значення, оскільки призначення присуджених аліментів - це утримання дітей. Так як заборгованість продовжує обліковуватись та сплата аліментів за цей період батьку дитини, з яким дитина не проживає та перебуває на утриманні матері, може призвести до негативних фінансових наслідків для позивача, що відповідно буде порушувати її права дитини. За таких обставин позовна вимога про звільнення від сплати заборгованості по аліментах що стягуються на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] є обґрунтованою в частині звільнення [PERSON] від сплати заборгованості по аліментах, нарахованої Дубенським відділом державної виконавчої служби у Дубенському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції з 11.06.2022 за судовим наказом №559/1183/18 від 03.08.2018 виданий Дубенським міськрайонним судом Рівненської області. Щодо визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню слід зазначити, що згідно зі ст. 432 ЦПК України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин. Враховуючи, що судовий наказ №559/1183/18 від 03.08.2018 виданий Дубенським міськрайонним судом Рівненської області, тому у суду який розглядає дану справу відсутні підстави для визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню. За приписами ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.3ст. 12 ЦПК України). Крім того згідно зі ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на як вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. З огляду на вищевикладене, позов [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Дубенський відділ державної виконавчої служби у Дубенському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про припинення стягнення аліментів та звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами - підлягає до часткового задоволення. Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 2147,20 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: partial