Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-19 00:00:00

02 серпня 2019р. АТ КБ «ПриватБанк» (далі: позивач) звернулось до суду з позовом про стягнення з [PERSON] (далі: відповідач) заборгованості за кредитним договором №б/н від 24.06.2008 в сумі 54\~802, 80 грн., з яких: 26\~845, 54грн. заборгованість за тілом кредиту, 11\~294, 24 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту, 13\~715, 27 грн. нарахована пеня за прострочене зобов`язання, 100 грн. пеня за несвоєчасну сплату боргу на суму 100 грн., 250 грн. штраф (фіксована частина), 2\~597, 75 грн. штраф (процентна складова). Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач вказує на те, що 24.06.2008р. між ним та відповідачем укладено договір, на підставі якого відповідачу був наданий кредит, який останнім своєчасно повернутий, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість. У зв`язку з цим позивач вирішив звернутися до суду з даним позовом за захистом своїх прав та законних інтересів. Відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог через невідповідність розрахунків заборгованості, не зазначенням періоду виникнення заборгованості та її суми, не зазначенням розрахунку процентів, пені та комісії, не посвідченням належним чином розрахунку заборгованості та «Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку», не зазначенням типу картки, строк її дії та дати пере випуску. Також зазначив, що штраф та пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те ж саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень ст.61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. До судового засідання сторони, належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду не з`явились, представник позивача та відповідача подали заяви про розгляду справи за їх відсутності. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Клопотань про відкладення від учасників справи не надходило, підстав передбачених ст. 223 ЦПК України для відкладено справи судом не встановлено. Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Враховуючи, що сторони належним чином повідомлені про дату, час і місце даного судового засідання, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, суд вважає можливим провести судовий розгляд справи за відсутності сторін. Судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини: 24.06.2008р. відповідач звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву б\\н від 24.06.2008. У анкеті-заяві від 24.06.2008 про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг відповідач підтвердив, що підписана ним заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами складає між ним і банком договір про надання банківських послуг. Із заяви, підписаної відповідачем, вбачається, що він ознайомився та згоден з Умовами та правилами банківських послуг, Тарифами банку. Як вбачається з заяви від 24.06.2008, сторони узгодили істотні умови договору, зокрема: тип карти 414960537, валюта гривня, тип кредитного ліміту фінансований, сума кредитного ліміту 2\~000 грн., базова процента ставка 36 %із розрахунку на 360 днів у році, строк дії кредитного ліміту відповідає строку дії картки. Крім того, 24.06.20008 р. відповідачем підписано довідку про умови кредитування з використання кредитки «Універсальна, 30 днів льотного періоду», в якій він власним підписом підтвердив, що «з фінансовими умовами надання Кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», ознайомлений. Вищезазначена довідка містить наступні умови: базова процентна ставка в місяць (нараховується на залишок заборгованості виходячи з розрахунку 360 днів на рік) 3 %; розмір щомісячних платежів (враховуючи плату за користування кредитних коштів у звітному періоді) 7 % від заборгованості, але не менше 50 грн. та не більше залишку заборгованості; термін внесення щомісячних платежів - до 25 числа місяця , наступного за звітним; пеня (1) = базова процентна ставка за договором / 30 нараховується за кожний день прострочення кредиту; + пеня (2) = 1% від заборгованості, але не менше 10,00 грн. в місяць, нараховується раз в місяць, за наявності прострочення по кредиту або процентам 5 і більше днів при виникнення прострочення на суму більше 50,00 грн., штраф при порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань. Передбачених договором. Більш ніж на 120 днів 250 грн. + 5% від суми позову, процентна ставка у місяць на суму несанкціонованого перевищення ліміту кредитування 4,5 %. Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок у розмірі 2000 грн., який в подальшому збільшено до 31\~000 грн., про що свідчить виписка. Як вбачається з довідки №30.10.0/2-20190730/0561 від 10.01.2020, відповідачу видано 4 кредитні картки, остання з них має термін дії до 01.2022р. Відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредиту належним чином не виконав, у зв`язку з чим у нього станом на 15.07.2019 виникла заборгованість в сумі 54 802, 80 грн., з яких: 26 845, 54грн. заборгованість за тілом кредиту, 11 294, 24 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту, 13 715, 27 грн. нарахована пеня за прострочене зобов`язання, 100 грн. пеня за несвоєчасну сплату боргу на суму 100 грн., 250 грн. штраф (фіксована частина), 2 597, 75 грн. штраф (процентна складова). Відповідачем не надано належних доказів на підтвердження відсутності боргу перед позивачем. Встановивши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд висновує: Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у п.3 ч.1 ст.3 ЦК України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у п.6 ч.1 ст.3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. У частинах 1 та 3 ст.509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Разом з тим, відповідно до ч.1, ч.2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст. 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України). Частиною 2 ст.1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України). Згідно з ч.1 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст.634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Судом встановлено, та підтверджується матеріалами справи, що 24.06.2008р. відповідач підписав заяву про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг. Факт видачі відповідачу кредитної картки та користування ним кредитними коштами підтверджується випискою по картковому рахунку, яка додана позивачем до позову. Крім того, відповідачем підписано довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів». Таким чином, відповідач, підписуючи анкету-заяву, довідку про ознайомлення із умовами кредитування, погодився у письмовому вигляді з умовами кредитування. Укладення між сторонами договору шляхом підписання відповідачем анкети-заяви, відповідає вимогам ст.ст. 633,634 ЦК України щодо порядку укладення договору приєднання. При цьому, відповідачем при розгляді даної справи не спростовано надані банком докази видачі та користування саме кредитними коштами з цієї картки. Саме відповідач повинен був спростувати, що довідка про умови кредитування з використанням картки «Універсальна, 30 днів» не стосується договору б/н від 24.06.2008р. Однак відповідач цю обставину не спростував, як і не спростував інші надані банком докази отримання та користування ним кредитними коштами. До аналогічного висновку також дійшов Верховний Суд у постанові від 30 червня 2021 року у справі № 690/328/20-ц, провадження № 61-6467 св 21. Так, у вищезазначеній заяві та довідці сторони узгодили істотні умови договору, зокрема процентну ставку, пеню, штраф. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти у добровільному порядку АТ «КБ «ПриватБанк» не повернуті, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту, оскільки банк має право вимагати захисту своїх прав шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів, простроченим тіолом кредиту а також процентів та штрафів, обов`язок зі сплати яких встановлений у довідці про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», яка підписана позичальником. Вказана сума відповідачем не спростована. Щодо неустойки у вигляді пені, суд зазначає наступне: Таке нарахування передбачено підписаною відповідачем довідкою про умови кредитування з використанням кредитки "Універсальна, 30 днів пільгового періоду". За змістом ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами 1 та ст.551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Таке нарахування передбачено підписаною відповідачем довідкою про умови кредитування з використанням кредитки Універсальна, 30 днів пільгового періоду. Разом з цим, у правовій позиції Верховного Суду України в справі №6-2003цс15 зазначено що, відповідно до статті 549 ЦК України, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Таким чином, позовні вимоги про стягнення з відповідача нарахованої пені не підлягають задоволенню з вище вказаних підстав. З огляду на вищевикладене, суд вважає заявлені позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з урахуванням наведеного. З урахуванням викладеного, доводи представника відповідача, висновків суду не змінюють. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача пропорційно задоволеній частині позову.

Outcome: partial