Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-26 00:00:00

В провадженні Погребищенського районного суду Вінницької області перебуває цивільна справа за позовом Служби у справах дітей Вінницької міської ради, яка діє в інтересах неповнолітнього [PERSON] до [PERSON] , третя особа без самостійних вимог: Орган опіки та піклування Погребищенської міської ради Вінницької області про відібрання дитини від матері без позбавлення її батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини. Позовні вимоги позивач мотивує тим, що відповідач [PERSON] є матір`ю неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , проте вихованням сина не займається, не має постійного місця проживання, не працює, веде аморальний спосіб життя, фізичним та духовним розвитком дитини не цікавиться. У зв`язку з неналежним виконанням батьківських обов`язків неповнолітній [PERSON] з 05.07.2023 перебуває на обліку Служби у справах дітей Вінницької міської ради, як дитина, що опинилася у складних життєвих обставинах. У зв`язку із вище викладеним позивач просить суд відібрати малолітнього [PERSON] , [INFO] від матері [PERSON] без позбавлення її батьківських прав. Ухвалою Погребищенського районного суду Вінницької області від 24.07.2023 відкрито провадження у справі, призначено справу до підготовчого судового засідання в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 01.11.2023 підготовче провадження закрито, справа призначена до розгляду по суті. Представник позивача в судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала у повному обсязі, не заперечувала щодо відібрання дитини. Представник Органу опіки та піклування Погребищенської міської ради Пономаренко В. М. в судовому засідання позовні вимоги визнав частково, а саме: не заперечував щодо відібрання неповнолітнього [PERSON] від матері [PERSON] , однак просив передати його на опікування службі у справах дітей Вінницької міської ради, оскільки неповнолітній [PERSON] хоч і зареєстрований на території Погребищенської міської ради, однак проживає у м. Вінниці. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] , пояснила, що працює заступником начальника відділу превентивної роботи служби у справах дітей Вінницької міської ради. Сім`я [PERSON] не має постійного місця проживання, житло знімає подобово. Неповнолітній [PERSON] належним чином не навчається та неодноразово тікав з дому. На даний час перебуває у притулок для дітей в м. Львів. Мати, за час перебування [PERSON] в притулку, спілкувалася з ним лише чотири рази в телефонному режимі. Свідок [PERSON] вказала, що працює фахівцем із соціальної роботи Вінницького міського центру соціальних служб. Мати неповнолітнього [PERSON] [PERSON] належним чином батьківські обов`язки не виконує, у зв`язку з чим дитина втекла з дому та не бажає повертатися до матері. З`ясувавши позицію сторін, заслухавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Достовірно встановлено, що відповідач [PERSON] є матір`ю неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим Виконкомом Очеретнянської сільської ради Погребищенського району Вінницької області (а. с. 8). Запис про батька неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , вчинений відповідно до ч.1 ст.135 СК України зі слів матері, що підтверджується Витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України № 00015743792 (а. с. 9). Наказом Служби у справах дітей Вінницької міської ради №215 від 05.07.2023 неповнолітній [PERSON] поставлений на облік дітей, які опинилися у складних життєвих обставинах у зв`язку із ухиленням матері від виконання батьківських обов`язків (а. с. 10). Як вбачається з листа заступника начальника Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області Василя Стаховського №13451/200/23 від 05.07.2023, неповнолітній [PERSON] , [INFO] , перебуває на профілактичному обліку в Вінницькому РУП ГУНП у Вінницькій області, як особа, яка упродовж року самовільно п`ять разів залишила місце проживання. Мати неповнолітнього [PERSON] упродовж року чотири рази притягувалася до адміністративної відповідальності за ст..184 КУпАП за невиконання батьками обов`язків щодо виховання дітей (а. с. 13). Згідно з відповіддю Вінницького міського центру соціальних служб від 05.06.2023 №01-07-561 та актом оцінки потреб сім`ї/дитини, сім`я [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] у 2-х кімнатній квартирі, яку знімає подобово. В квартирі дотримуються санітарно-гігієнічних умов проживання. Дитина має незадовільний рівень навчання. 20.05.2023 [PERSON] утік із дому та попутними машинами добрався до м. Львів, де на даний час перебуває у реабілітаційному центрі міста. Мати дитини [PERSON] 4 рази спілкувалася з ним в телефонному режимі, де він їй повідомив, що категорично відмовляється повертатись додому та проживати разом із матір`ю (а. с. 16-21). Відповідно до інформації про стан виконання батьківських обов`язків №05-07/139 від 26.05.2023, [PERSON] , [INFO] , з 10.09.2021 навчається у КЗ «Вінницький ліцей №19». Навчається онлайн. Під час дистанційного навчання уроки не відвідував. Навчається на початковому та середньому рівні, навчальний матеріал не засвоює. В класі друзів немає, у гуртковій роботі не задіяний. Мати дитини [PERSON] на запрошення адміністрації закладу на індивідуальні бесіди школу відвідувала, однак результатів такі бесіди не давали. Мати належного впливу на дитину не здійснює (а.с.22). Як вбачається з листа Притулку для дітей Служби у справах дітей Львівської обласної державної адміністрації від 22.05.2023 №93/3, неповнолітній [PERSON] , [INFO] , з 22.05.2023 влаштований у притулок для дітей СуСД ЛОДА, як такий, що самовільно залишив біологічну сім`ю через конфлікт з матір`ю (а. с. 24). Згідно з витягами з реєстру територіальної громади, неповнолітній [PERSON] , [INFO] , та його мати [PERSON] , [INFO] , зареєстровані в [ADDRESS] (а. с. 46-47). Відповідно до висновку Виконавчого комітету Вінницької міської ради про доцільність відібрання дитини [PERSON] , [INFO] , від матері [PERSON] без позбавлення її батьківських прав №01/00/011/39997 від 12.07.2023, орган опіки і піклування Вінницької міської ради вважає доцільним відібрання дитини [PERSON] , [INFO] , від матері [PERSON] без позбавлення її батьківських прав (а. с. 6-7). Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблею ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованої 27.02.1991, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дітей. Крім того, ст. 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави - учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосованого закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересів дитини. Таке визначення може бути необхідними у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки не піклуються про дитину. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно з ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ч. 1 ст. 170 СК України, суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. Згідно із п. п. 2-5 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, жорстоко поводяться з дитиною, є хронічними алкоголіками або наркоманами, вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва. В абзаці 2 п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. З огляду на зазначене, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд вважає, що безвідповідальне ставлення відповідача [PERSON] до дитини створює ризик для життя, здоров`я та морального виховання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , а тому відібрання неповнолітнього від матері без позбавлення її батьківських прав, буде відповідати інтересам дитини. Окрім того, враховуючи, що неповнолітній [PERSON] зареєстрований на території Погребищенської МТГ Вінницького району Вінницької області, то його необхідно передати під опіку органу опіки та піклування виконавчого комітету Погребищенської міської ради Вінницької області. Частиною 4 ст. 170 СК України визначено, що при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Згідно із ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 ст.182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи викладене, суд вважає, що з відповідача [PERSON] необхідно стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки, з всіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, з дня подачі заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття, шляхом перерахування аліментів на особистий рахунок дитини. Також, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути судовий збір в сумі 2147,20 грн.

Outcome: approved