Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-27 00:00:00

У грудні 2023 року позивач ТОВ «УМ Факторинг» звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в обґрунтування якого вказав, що 05.02.2022 року між ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачкою було укладено договір № 2906722 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, відповідно до якого, остання отримала позику у розмірі 8000,00грн строком на 360 днів, шляхом переказу коштів на платіжну картку № [NUMBER] з призначенням платежу\~ поповнення карти та зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,60 % від суми кредиту за кожен день користування -\~знижена процентна ставка та 1,99 % від залишку суми кредиту за кожен день -\~стандартна процентна ставка. Станом на 10.10.2023 відповідачка борг та нараховані відсотки не погасила, а наявне прострочення за договором споживчого кредиту № 2906722 від 05.02.2022 року складає 65312,00 грн. (тіло кредиту\~8000,00 грн, відсотки 57312,00 грн.). 26.07.2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «УМ Факторинг» було укладено договір факторингу № 27072023, яким передано право вимоги за Договором споживчого кредиту № 2906722 від 05.02.2022 року. Відтак, ТОВ «УМ Факторинг» є новим кредитором та отримало право вимоги до відповідача за вищевказаним кредитним договором. У зв`язку із зазначеним, позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість у вказаній сумі, а також суму судових витрат у справі. Ухвалою суду від 26.12.2023 року відкрито провадження та справу призначено у спрощеному провадженні до судового розгляду. Представник позивача в судове засідання не з`явився, клопотання представника позивача про проведення судового засідання в режимі відеоконференції судом не береться до уваги у зв`язку із технічною неможливістю її проведення. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки до суду не повідомила. За таких обставин, судом прийнято рішення про проведення розгляду справи за відсутності учасників із ухвалення заочного рішення. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом об`єктивно встановлено, що 05.02.2022 між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] було укладено договір № 2906722 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, відповідно до умов якого, остання отримала позику у розмірі 8000,00 грн. (п. 1.2 Договору) строком на 360 днів (п. 1.3 Договору), шляхом переказу коштів на платіжну картку № [NUMBER] (п. 2.1 Договору) із стандартною процентною ставкою 1,99 % в день (п. 1.4.1 Договору) та заниженою процентною ставкою 0,60 % в день (п. 1.4.2 Договору). На умовах п. 9.7.1, Договір підписано 05.02.2022 року о 22 год. 54 хв. шляхом використання електронного підпису позичальника. Підписанням кредитного договору відповідачка підтвердила, що вона ознайомлена з усіма умовами Правил надання коштів у позику в тому числі й на умовах фінансового кредиту ТОВ «Лінеура Україна» (п. 9.9 Договору), які розміщені на веб-сайті, підтвердила, що повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватися цих Правил. ТОВ «Лінеура Україна» на виконання умов Договору № 2906722 було перераховано відповідачці грошову суму у розмірі 8000,00 грн., що підтверджується Довідкою ТОВ «УПР» від 18.08.2023 року, згідно з якою на підставі Договору на переказ коштів між ТОВ «УПР» та ТОВ «Лінеура Україна», 05.02.2022 року о 22 год. 56 хв. на платіжну картку № [NUMBER] перераховано кошти у сумі 8000,00 грн. Разом з тим, [PERSON] порушила свої зобов`язання за Договором № 2906722, заборгованість вчасно останньою погашена не була, у зв`язку з чим утворилась заборгованість в загальній сумі 65312,00 грн., що складається із 8000,00 грн. заборгованості за тілом кредиту та 57312,00 грн. заборгованості за відсотками, що була вирахувана шляхом множення тіла кредиту у розмірі 8000,00 грн. на стандартну відсоткову ставку 1,99 % та на строк кредитування 360 днів. За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). В силу ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Із положень ч. 1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якого договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Статтею 1054 ЦК України\~передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно\~ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. Нормою\~статті 639 ЦК України\~передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Отже, між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору кредитного договору, який оформлений сторонами в електронній формі з використанням електронного підпису. Встановлено, що прийняті на себе зобов`язання за вказаним кредитним договором ТОВ «Лінеура Україна» виконло своєчасно і повністю, надававши кредитні ресурси відповідачці в повному обсязі. Разом з тим, 26.07.2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «УМ Факторинг» було укладено договір факторингу № 27072023, яким передано право вимоги за Договором споживчого кредиту № 2906722 від 05.02.2022 року. Згідно зі\~ст.514 ЦК України\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відтак, ТОВ «УМ Факторинг» стало новим кредитором та отримало право вимоги до відповідачки за вищевказаним кредитним договором, що підвтерджується витягом із Реєстру прав вимоги № 1 від 26.07.2023 року до Договору факторингу № 27072023 та платіжною інструкцією № 302 від 24.08.2023 року. На підставі викладеного, враховуючи, що на час розгляду справи судом сума заборгованості позичальником не сплачена та матеріали справи не містять доказів того, що відповідачкою здійснено заходи по погашенню заборгованості, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволення в повному обсязі. Статтею 133 ЦПК України\~передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Ст. 133 ЦПК України\~передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3\~ст. 137 ЦПК України\~для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2\~ст. 137 ЦПК України). Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ст. 137 ЦПК України). На підтвердження обсягу наданих адвокатом послуг, виконаних робіт та їх вартості стороною позивача надано копія договору про надання правової допомоги № 18/09/Юр від 18.09.2023 року між адвокатом Судейкіною І.В. та ТОВ «УМ Факторинг», копія акту приймання-передачі наданих послуг №78 від 25.09.2023 року до вказаного Договору, відповідно до якого адвокат надав позивачу послуги вартістю 4000 гривень із детальним описом наданої послуги та платіжну інструкцію № 394 від 27.09.2023 на вказану суму. Таким чином, витрати за надану професійну правничу допомогу, які поніс позивач є реальними, доведеними та підтверджені належними доказами, а тому підлягають розподілу відповідно до вимог\~ст. 141 ЦПК України. Відповідач щодо неспівмірності понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу не заявляв, відповідно до чого з [PERSON] на користь ТОВ «УМ Факторинг» підлягають до стягнення і витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4000,00 гривень. Окрім того, при поданні позовної заяви до суду, позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2684,00 грн., який також належить стягнути з відповідачки на користь позивача у порядку ст. 141 ЦПК України. Таким чином,

Outcome: approved