Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-13 00:00:00

21 липня 2023 року [PERSON] звернувся до суду із вищезазначеною заявою. В обґрунтування заяви [PERSON] посилається на те, що він станом на 24\~серпня\~1991\~року, а саме з 03\~червня 1991\~року до дня позбавлення волі у 2005\~році, проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . 05\~квітня 1978\~року Новомосковським РОВД йому було видано паспорт серії [NUMBER] . З дня проголошення незалежності України і до дня ув`язнення він паспорт громадянина України не отримував, а при ув`язнені паспорт радянського зразка у нього був вилучений. З метою отримання паспорта громадянина України заявник звернувся до Новомосковського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, однак йому було відмовлено у вчиненні такої дії, і рекомендовано звернутися до суду щодо факту його постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року або станом на 13 листопада 1991 року. У зв`язку з чим, заявник [PERSON] , ураховуючи, що станом на 24 серпня 1991\~року він проживав на території України, посилаючись на положення Закону України "Про громадянство України", звернувся до суду та просить встановити факт його постійного проживання на території України станом до 24\~серпня 1991 року. Заперечуючи проти\~поданої заяви,\~29\~серпня 2023\~року заінтересованою\~особою Головним\~управлінням Державної\~міграційної служби\~України в\~Дніпропетровській області\~суду подано\~письмові пояснення,\~у яких\~зазначено,\~що 15\~червня\~2023\~року [PERSON] \~звернувся до\~Новомосковського відділу\~ГУ ДМС\~у Дніпропетровській\~області з\~приводу оформлення\~паспорта громадянина\~України у\~вигляді ID-картки\~замість втраченого\~паспорту громадянина\~колишнього СРСР\~зразка 1974\~року.\~ [PERSON] отримав\~інформацію,\~що необхідно\~надати судове\~рішення про\~встановлення юридичного\~факту постійного\~проживання в\~Україні за\~станом на\~24\~серпня 1991\~року. Для того, щоб встановити факт постійного проживання особи на території України за станом на 24 серпня 1991 року у судовому порядку, заявник у своїй заяві повинен заявляти вимоги, які відповідають вищезазначеним статтям Закону України «Про громадянство України» та Указу Президента України від 27 березня 2001\~року №\~215/2001 "Питання організації виконання Закону України "Про громадянство України", яким затверджено Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень. Для встановлення факту постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року подаються такі документи: трудова книжка. військовий квиток, атестати або дипломи про навчання, свідоцтво про народження, копію будинкової книжки з штампом реєстрації на території України, копію паспорта громадянина колишнього СРСР 1974 року з внесенням напису органами внутрішніх справ України «громадянин України» тощо. Заявник звернувся до суду з метою отримання судового рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи на території України станом до 24 серпня 1991 року. Але відповідно до чинного законодавства України для оформлення належності до громадянства України потрібно судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи на території України за станом на 24 серпня 1991 року. Просили у задоволенні заяви відмовити. Ухвалою суду від 24 липня 2023 року прийнято заяву до розгляду і відкрито провадження у справі (а.с.\~26). Заявник [PERSON] у судовому засіданні заявлену вимогу підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у заяві та просив її задовольнити. Представник заінтересованої особи Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області у судовому засідання заявлену вимогу не визнав, заперечував проти її задоволення з підстав, викладених у письмових поясненнях на заяву. Суд, вислухавши вступне слово і пояснення заявника та представника заінтересованої особи, допитавши свідків [PERSON] , [PERSON] та дослідивши письмові докази, приходить до такого. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від квітня 1992\~ року, наданого суду у засвідченій заявником копії, [PERSON] народився [INFO] у с.\~Січкарівка Магдалинівського району Дніпропетровської області. Судом установлено, що 15\~червня 2023 року [PERSON] звернувся до Новомосковського відділу ГУ ДМС у Дніпропетровській області з приводу оформлення паспорта громадянина України у вигляді ID-картки замість втраченого паспорту громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року. Заявника повідомлено, що оскільки він не документований паспортом громадянина України та паспорт громадянина колишнього СРСР, оформлений на його ім`я, втрачений, то рекомендовано звернутися до суду для отримання відповідного рішення, проходження процедури оформлення належності до громадянства України, та подальшого документування паспортом громадянина України (а.с. 21-22). Згідно з ч. 1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України» визначено, що громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України. Про належність до громадянства України таких осіб може свідчити наявність у паспортах громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24\~серпня\~1991 року чи на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» (13 листопада 1991 року). Згідно з п.п. а) пункту 7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215 (в редакції Указу Президента України від 30\~травня\~2012 року № 367/2012) (далі - Порядок) встановлення належності до громадянства України стосується: громадян колишнього СРСР, які не одержали паспорт громадянина України або паспорт громадянина України для виїзду за кордон та не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року або проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року Відповідно до п. 8 Порядку для встановлення належності до громадянства України відповідно до пункту 1 частини першої статті 3\~Закону\~особа,\~яка за\~станом на\~24\~серпня 1991\~року постійно\~проживала на\~території України\~і перебувала\~у громадянстві\~колишнього СРСР,\~але не\~має у\~паспорті громадянина\~колишнього СРСР\~відмітки про\~прописку,\~що підтверджує\~факт її\~постійного проживання\~на території\~України на\~зазначену дату,\~подає: а)\~заяву\~про встановлення\~належності до\~громадянства України; б)\~копію\~паспорта громадянина\~колишнього СРСР.\~У разі\~відсутності паспорта\~громадянина колишнього\~СРСР подається\~довідка територіального\~органу Державної\~міграційної служби\~України про\~встановлення особи\~та про\~те,\~що за\~станом на\~24\~серпня 1991\~року особа\~перебувала в\~громадянстві колишнього\~СРСР (за\~наявності документів,\~що підтверджують\~зазначений факт); в) судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи на території України за станом на 24 серпня 1991\~року. Згідно з п. 9 Порядку для встановлення належності до громадянства України відповідно до пункту 2 частини першої статті 3\~Закону\~особа,\~яка проживала\~на території\~України за\~станом на\~13\~листопада 1991\~року і\~перебувала у\~громадянстві колишнього\~СРСР,\~але не\~має у\~паспорті громадянина\~колишнього СРСР\~відмітки про\~прописку,\~що підтверджує\~факт її\~проживання в\~Україні на\~зазначену дату,\~подає: а)\~заяву про\~встановлення належності\~до громадянства\~України; б)\~копію паспорта\~громадянина колишнього\~СРСР.\~У разі\~відсутності паспорта\~громадянина колишнього\~СРСР подається\~довідка територіального\~органу Державної\~міграційної служби\~України про\~встановлення особи\~та про\~те,\~що за\~станом на\~13\~листопада 1991\~року особа\~перебувала в\~громадянстві колишнього\~СРСР (за\~наявності документів,\~що підтверджують\~зазначений факт); в)\~судове рішення про встановлення юридичного факту проживання особи на території України за станом на 13 листопада 1991 року. Таким чином, встановлення факту проживання на території України станом на 24\~серпня 1991 року або на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» (13 листопада 1991 року) є підставою для оформлення належності до громадянства України. Юридичне значення має лише факт постійного проживання на території України на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) або набрання чинності зазначеним Законом України «Про громадянство України» (13\~листопада\~1991\~року), який дасть право відповідним органам вирішувати питання про надання громадянства України і встановлення такого факту породжує для заявника право на набуття громадянства України. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 9 Закону України «Про громадянство України», безперервне проживання на законних підставах на території України протягом останніх п`яти років є однією з умов прийняття до громадянства України. Стаття 1 цього ж Закону дає чітке визначення поняття «безперервне проживання на території України» та «проживання на території України на законних підставах». Безперервне проживання на території України - проживання в Україні особи, якщо її разовий виїзд за кордон у приватних справах не перевищував 90 днів, а в сумі за рік - 180 днів; проживання на території України на законних підставах - проживання в Україні іноземця чи особи без громадянства, які мають у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року відмітку про постійну чи тимчасову прописку на території України, або зареєстрували на території України свій національний паспорт, або мають посвідку на постійне чи тимчасове проживання на території України, або їм надано статус біженця чи притулок в Україні. Розширене тлумачення цих понять та переліку умов, за яких можливе встановлення факту безперервного проживання та прийняття до громадянства України, Законом не передбачено. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 1 постанови від 31\~березня\~1995\~року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до ч. 1, п. 5 ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з частиною другою статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом установлено, що метою встановлення факту, що має юридичне значення, а саме постійного проживання на території України станом на 24\~серпня\~1991\~року заявник зазначив оформлення громадянства України та отримання паспорта громадянина України. Факт постійного проживання [PERSON] , [INFO] , на території України станом на 24 серпня 1991 року підтверджується: довідкою № 129 від 14\~червня 2023\~року, виданою Спаським старостинським округом Підгородненської міської ради, копією домової книги, показаннями свідків [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до довідки № 129 від 14\~червня 2023\~року, виданої Спаським старостинським округом Підгородненської міської ради, громадянин [PERSON] , 1961\~року народження, дійсно проживав та був зареєстрований з 03\~червня 1991\~року до 2005\~року до дня позбавлення волі в [ADDRESS] , по паспорту [NUMBER] , виданому 05\~квітня 1978\~року Новомосковським РОВД (а.с. 20). З наданої заявником і засвідченої ним копії домової книги, убачається, що [PERSON] , [INFO] , який народився у с.\~Січкарівка Магдалинівського району Дніпропетровської області, прибув на постійне місце проживання і з 03\~червня 1991\~року до 2005\~року зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 23-24). Як пояснив у судовому засіданні свідок [PERSON] , він є рідним сином заявника [PERSON] . У теплу пору року в 1991\~році він з матір`ю [PERSON] , батьком [PERSON] і братом [PERSON] переїхали на постійне місце проживання у с.\~Дмитрівка Новомосковського району Дніпропетровської області, де батьки проживали разом до 2000\~року, а потім розлучилися. Батько працював на тракторі. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що заявник [PERSON] це її колишній чоловік. З 1980\~року вони проживали разом у с.\~Миколаївка Новомосковського району Дніпропетровської області, а десь навесні 1991\~року переїхали разом з дітьми в с.\~Дмитрівка Новомосковського району Дніпропетровської області, де разом проживали з [PERSON] до 2000\~року. [PERSON] працював трактористом. З огляду на фактичні обставини справи, з урахуванням телеологічного (цільового) й системного застосування вказаних правових норм, суд приходить до переконання, що матеріали справи містять належні та допустимі докази, які в сукупності свідчать про постійне (безперервне) проживання заявника на території України на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року). Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення заявлених [PERSON] вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved