Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-19 00:00:00

У листопаді 2023 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якій просить стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість у сумі 39800,00 грн., а також витрати по справі у сумі 2\~684,00 грн. В обґрунтування позову зазначив, що 19 вересня 2021 року між Товариством з обмеженною відповідальністю «Гоуфінгоу» та [PERSON] було укладено кредитний договір №2851620242/470713. Кредитний договір було підписано електронним підписом позичальника. 19.04.2022 між ТОВ «Гоуфінгоу» та Товариством з обмеженною відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторінгу №19042022, у відповідності до умов якого, ТОВ «Гоуфінгоу» передає Товариству з обмеженною відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належне йому право вимоги до боржників відповідно до реєстру. Відповідно до реєстру боржників значиться відповідач по справі. Таким чином позивач набув право грошової вимоги на суму 23800 грн., з яких 6200 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 17600 грн. сума заборгованості за відсотками. 27 вересня 2021 року між ТОВ Кредитна установа «Європейська кредитна група» та [PERSON] укладено кредитний договір №2851620242/735035. 19.04.2022 між ТОВ Кредитна установа «Європейська кредитна група» та Товариством з обмеженною відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторінгу №19042022, у відповідності до умов якого, ТОВ «Гоуфінгоу» передає Товариству з обмеженною відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належне йому право вимоги до боржників відповідно до реєстру. Відповідно до реєстру боржників значиться відповідач по справі. Таким чином позивач набув право грошової вимоги на суму 16000 грн., з яких 4000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 12000 грн. сума заборгованості за відсотками. Ухвалою Амур-Нижнеьодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 12 грудня 2023 року справу прийнято до свого провадження та визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження. У судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, до суду надано заяву щодо розгляду справи за відсутності представника позивача. Відповідач [PERSON] надала до суду відзив на позов, в якому, зокрема, зазначила, що з позовом не погоджується, оскільки приєднані до матеріалів справи договори не містять підписів сторін. Крім того, надана роздруківка не може бути належним та допустимим доказом перерахування коштів та отримання коштів відповідачем, оскільки вказана роздруківка не містить підпису відповідальної особи банку, яка нібито здійснювала господарську операцію, у листі відсутнє будь яке згадування ПІБ Відповідача, у листі відсутнє призначення платежу (наприклад на виконання умов кредитного договору від 19.09.2021 № 2851620242/470713), що взагалі не дає можливості встановити підстави перерахування коштів, у роздруківці зазначається картковий номер у форматі [NUMBER] . Вказаний номер зазначено не в повному обсязі, що не дозволяє встановити особу яка користувалась/користується цією карткою. Отже, позивачем не доведено належними та допустимими доказами отримання Відповідачем коштів від ТОВ «Гоуфінгоу» та ТОВ КУ Європейська кредитна група, а тому позовна заява не підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 19 вересня 2021 року між Товариством з обмеженною відповідальністю «Гоуфінгоу» та [PERSON] було укладено кредитний договір №2851620242/470713. Кредитний договір було підписано електронним підписом позичальника. 19.04.2022 між ТОВ «Гоуфінгоу» та Товариством з обмеженною відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторінгу №19042022, у відповідності до умов якого, ТОВ «Гоуфінгоу» передає Товариству з обмеженною відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належне йому право вимоги до боржників відповідно до реєстру. Відповідно до реєстру боржників значиться відповідач по справі. Таким чином позивач набув право грошової вимоги на суму 23800 грн., з яких 6200 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 17600 грн. сума заборгованості за відсотками. 27 вересня 2021 року між ТОВ Кредитна установа «Європейська кредитна група» та [PERSON] укладено кредитний договір №2851620242/735035. 19.04.2022 між ТОВ Кредитна установа «Європейська кредитна група» та Товариством з обмеженною відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторінгу №19042022, у відповідності до умов якого, ТОВ «Гоуфінгоу» передає Товариству з обмеженною відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належне йому право вимоги до боржників відповідно до реєстру. Відповідно до реєстру боржників значиться відповідач по справі. Таким чином позивач набув право грошової вимоги на суму 16000 грн., з яких 4000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 12000 грн. сума заборгованості за відсотками. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства у встановлений строк. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Обґрунтування наявності обставин, на які посилається позивач, як на підстави позову, повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що повинно відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. За загальними положеннями\~ЦПК України\~на суд покладено обов`язок під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача, та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів. Відповідно ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ст. 76 цього Кодексу доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. За частинами 1, 2, 4 статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. За ч. 1 ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1\~ст. 80 ЦПК України). Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у\~статті 129 Конституції України. Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, у тому числі, у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи. Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів. Принцип змагальності у цивільному судочинстві (п. 4 ч. 3 ст.\~2, ст.\~12 ЦПК України) не звільняє суд від обов`язку перевірити належність, допустимість, достовірність і достатність поданих суду доказів і дати їм оцінку згідно вимог. З огляду на характер спірних правовідносин, істотними обставинами, які підлягають встановленню у межах розгляду цієї справи, є такі: факт укладення кредитного договору, виконання кредитором обов`язку з передачі коштів боржнику, невиконання останнім обов`язку з повернення коштів. Відповідач [PERSON] заперечує те, що кошти за укладеними договорами були їй перераховані, тобто заперечує факт виконання первісними кредиторами свого обов`язку з надання коштів. Належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до\~статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність". Згідно із зазначеною нормою закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію оперативної діяльності в банках України, затвердженого\~Постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року №254\~виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Аналогічна за змістом норма закріплена у пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого\~Постановою Правління Національного банку України № 75 від 04 липня 2018 року. Позивачем на підтвердження видачі грошових коштів надано до позову інформаційна довідка №1792/08 від 31.08.2023. Водночас, з даної довідки неможливо встановити кому належить карта [NUMBER] у АТ «Приватбанк». Клопотань щодо витребування доказів, позивачем не заявлено. Доказів перерахування грошових коштів ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» на карту [PERSON] взагалі до суду не надано. Згідно до частини 7 статті 81 ЦПК суд не може збирати докази щодо предмету спору з власної ініціативи. Відповідно до\~ст. 517 ЦК України\~первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредитору документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Згідно п. 4.3 договору факторингу № 19042022-Є від 19 квітня 2022 року якщо у фактора виникне необхідність в отриманні документального підтвердження перерахування коштів на рахунок боржника та/або детального розрахунку простроченої заборгованості та всіх інших платежів по кожному платіжному періоду та підстави їх нарахування…. клієнт зобов`язаний надати документальне підтвердження перерахування коштів на рахунок боржника та/або детальний розрахунок простроченої заборгованості. Договір факторингу №19042022-Г від 19 квітня 2022 року наданий суду не у повному обсязі (а.с.11-12). Отже, згідно укладених договорів факторингу позивач як фактор наділений правом отримати усі необхідні документи на підтвердження обґрунтованості заявленого розміру заборгованості. За встановлених обставин, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено позовні вимоги, а тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити. З урахуванням результату розгляду справи та відповідно до вимог ст.141 ЦПК України судові витрати слід віднести на рахунок позивача.

Outcome: dismissed