Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-14 00:00:00

28.11.2023 року справу за даною позовною заявою прийнято до розгляду та відкрито у ній провадження. Позивач звернувся до суду із позовом про визнання права власності, мотивуючи свої вимоги наступним. Житловий будинок [ADDRESS] належав на праві колгоспного двору, головою якого був [PERSON] , членом даного господарства були [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] помер [INFO] , [PERSON] помер [INFO] . [PERSON] спадщину після смерті свого батька прийняв фактично, а спадкоємцем його майна є [PERSON] . Таким чином [PERSON] успадкувала 2\\3 частини згаданого будинку. [PERSON] змушена звернутися до суду з позовом про визнання за нею права на частку в колгоспному дворі (1\\3 частину яка належить їй як члену колгоспного двору). Просив визнати за [PERSON] право власності на 1\\3 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . Відповідач відзиву на позов не подав. Позивач в судове засідання не з`явився, однак, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоч про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, однак подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Оскільки сторони в судове засідання не прибули, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У судовому засіданні було досліджено наявні в матеріалах справи письмові докази. З копії довідки, виданої Туринківською сільською радою, вбачається, що станом на 30.06.1990 р. [PERSON] мав такий склад сім`ї: син - [PERSON] , невістка - [PERSON] . Довідка, видана КП ЛОР «Червоноградським міжміським БТІ», підтверджує, що в КП ЛОР Червоноградське міжміське бюро технічної інвентаризації станом на 31 грудня 2012 року житловий будинок [ADDRESS] зареєстрований: 2/3 частини вищезазначеного будинку за [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого Жовківською держнотконторою 22.08.1997р.; 1/3 частина вищезазначеного будинку за колгоспним двором, головою якого є [PERSON] , на підставі свідоцтва про право власності, виданого Туринківською сільською радою 15.05.1987р. згідно рішення Нестерівського райвиконкому №87 від 16.04.1987р. З копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.08.1997 року вбачається, що спадкоємцем майна [PERSON] (2/3 частин жилого будинку [ADDRESS] ) є його дружина [PERSON] . З копії довідки № 221 від 30.01.2024 року, виданої Жовківською міською радою, вбачається, що [PERSON] згідно погосподарської книги станом на 15.04.1991 року не втратила право в колгоспному дворі за адресою: [ADDRESS] . Дослідивши та проаналізувавши в сукупності всі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно з ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із ч.1 ст. 5 ЦПК України \~здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. ст. 81, 82 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона\~повинна довести\~ті обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом.Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Відповідно до\~ст.112\~ЦК УРСР\~(в\~редакції,\~чинній на\~14.04.1991\~року)\~майно може\~належати на\~ праві\~ спільної\~ власності\~ двом\~ або\~кільком колгоспам\~чи \~іншим \~кооперативним \~та \~іншим \~громадським організаціям,\~або державі\~і одному\~чи кільком\~колгоспам або\~ іншим\~кооперативним та\~ іншим\~ громадським\~ організаціям,\~ або\~ двом\~ чи\~ кільком\~громадянам. Розрізняється спільна власність з визначенням часток (часткова власність) або без визначення часток (сумісна власність). Відповідно до ч.1 ст.120 ЦК УРСР (в редакції, чинній на 14.04.1991 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Відповідно до\~ роз`яснень,\~викладених в\~п.п.\~«а»,\~«б»,\~«г» п.6\~Постанови Пленуму\~Верховного суду\~України №\~20\~від 22.12.1995\~року "Про\~судову практику\~у справах\~за позовами\~про захист\~права приватної\~власності",\~положення статей\~17,\~18\~Закону "Про\~власність"\~щодо спільної\~сумісної власності\~поширюються на\~правовідносини,\~ які\~виникли після\~введення в\~дію цього\~ Закону\~(з\~15\~квітня 1991\~року). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, ще регулювали власність цього двору. Згідно зі ст. 4 Постанови Верховної Ради України "Про введення в дію Закону "Про власність" загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 1 липня 1990 року. При спадкуванні після смерті останнього члена колгоспного двору, що мала місце до цієї дати, частка в майні двору, належна особі, яка вибула з членів двору, але не втратила на неї права на час смерті останнього члена двору, не входить до спадкового майна. Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося. Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 12 травня 1985 року № 5-24/26, а згодом Вказівками, затвердженими постановою Держкомстату СРСР від 25 травня 1990 року № 69. Пунктом 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 24.06.1983 року із змінами, внесеними згідно постанови ПВС України №13 від 25.12.1992 року, № 15 від 25.05.1998 року передбачено, що правила ст.563 ЦК про те, що спадщина на майно колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього його члена, поширюється на випадки припинення колгоспного двору лише з цих підстав до 1 липня 1990 р. При припиненні двору з інших підстав (перетворення колгоспу у радгосп, виходу з колгоспу членів двору тощо), а також в разі смерті члена двору після 30 червня 1990 р. спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору (майна, що збереглося), відкривається після смерті кожного з його колишніх членів. Судом встановлено, що житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , станом на 15.04.1991 року відносився до колгоспного двору, членом якого була позивачка, яка станом на 15.04.1991 року не втратила права на частку в майні даного колгоспного двору. За таких обставин позовні вимоги потрібно задовольнити повністю. Інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи немає.

Outcome: approved