Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-12 00:00:00

До Солом`янського районного суду м. Києва звернувся [PERSON] із заявою про встановлення юридичного факту, в якій просив: - встановити факт зареєстрованого місця проживання [PERSON] , [INFO] , у період часу з 01 серпня 1992 року по 17 листопада 1994 року за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування заяви зазначає, що [PERSON] в період часу з 01 серпня 1987 року по 21 червня 1992 року був курсантом Харківського вищого військового командно-інженерного училища ракетних військ. У Збройних Силах України проходить військову службу на офіцерських посадах з 01 серпня 1987 року по теперішній час. В період часу з 21 червня 1992 року по 25 листопада 1992 року перебував у розпорядженні начальника Управління військової освіти Міністерства оборони України (м. Київ, Повітрофлотський проспект, 28). Наказом начальника Військової академії Протиповітряної оборони Сухопутних військ по стройовій частині №215 від 29 липня 1992 року, як офіцер, прибув для проходження подальшої служби із Управління військової освіти Міністерства оборони України та був зачислений до списків особового складу зазначеної Академії та поставлений на всі види забезпечення, у тому числі і на житлове забезпечення у м. Києві. 31.07.1992 [PERSON] було подано рапорт на ім`я начальника військової академії ППО СВ ім. маршала радянського союзу [PERSON] про зарахування на квартирний облік як безквартирного для отримання жилої площі в м. Києві. Відповідно до виписки із протоколу №8 від 18.08.1992 засідання житлової комісії Військової академії Протиповітряної оборони Сухопутних військ прийнято рішення про зарахування [PERSON] на квартирний облік. В період з 25.11.1992 по 17.01.1994 проходив військову службу у науково-дослідному відділі Науково-дослідного центра Військової академії Протиповітряної оборони Сухопутних військ ( [ADDRESS] ). В період з 17.01.1994 по 10.02.1997 проходив військову службу в лабораторії (інформаційних систем) науково-дослідного відділу (інформаційних та керуючих систем) Наукового центру (проблем захисту від високоточної зброї) при Київському інституті Сухопутних військ (м. Київ). Як зазначено в позовній заяві, у вказаний проміжок часу [PERSON] проживав в місті Києві та був зареєстрований (прописаний) згідно діючого на той час законодавства при вказаних військових частинах за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] зазначає, що враховуючи вказані обставини, записи про реєстрацію місця проживання при Військові академії Протиповітряної оборони Сухопутних військ та при Київському інституті Сухопутних військ мали б бути занесені до відповідного журналу обліку заяв про реєстрацію/зняття з реєстрації місця проживання/перебування особи, до будинкової (домової) книги, картки прописки, адресних листів (інших документів про прописку, реєстрацію та виписку). У свою чергу Військова академія Протиповітряної оборони Сухопутних військ та Київський інститут Сухопутних військ, в яких заявник, був зареєстрований протягом вказаного періоду на даний час розформовані, а їх документація передана на зберігання до інших державних органів та архівів. Оскільки, у зв`язку з відсутністю оригіналів документів, які слугували б підставою для підтвердження реєстрації місця проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] при Військовій академії Протиповітряної оборони Сухопутних військ та Наукового центру (проблем захисту від високоточної зброї) при Київському інституті Сухопутних військ, оскільки вказані документи втрачені або відсутні, а отримання дублікатів є неможливим, заявнику необхідно встановити юридичний факт зареєстрованого місця проживання у період часу з 01 серпня 1992 року по 17 листопада 1994 року для підтвердження правомірності перебування у списках позачергової черги перебування на квартирному обліку осіб з 18 серпня 1992 року, що потребують поліпшення житлових умов, з метою недопущення виключення з даних списків. Від Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації надійшли заперечення, в яких вказано, що в поданій до суду заяві заявник зазначає мету встановлення даного юридичного факту, а саме для підтвердження правомірності перебування у списках позачергової черги перебування на квартирному обліку осіб з 18.08.1992, що потребують поліпшення житлових умов, з метою недопущення виключення з даних списків. Представник заінтересованої особи зазначає, що заявником не надано доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідки про неможливість відновлення втрачених даних, однак матеріали справи містять ряд довідок, які спростовують наявність даного факту, котрий заявник просить встановити. Окрім цього, на думку представника заінтересованої особи, заявником не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження зазначення Солом`янську районну в місті Києві державну адміністрацію, як заінтересовану особу у даній справі, оскільки за інформацією відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації уповноваженою особою Національного університету оборони України імені Івана Черняховського архівні картки реєстраційного обліку не передані до відділу. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 06.11.2023 відкрито окреме провадження у справі за заявою [PERSON] , заінтересована особа: Солом`янська районна в м. Києві державна адміністрація в особі Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб про встановлення факту зареєстрованого місця проживання. В судовому засіданні суд роз`яснював заявнику про необхідність залучення заінтересованої особи, а саме Житлової комісії Міністерства оборони України, однак заявник категорично заперечував та просив задовольнити заяву про встановлення факту зареєстрованого місця проживання з визначеною ним заінтересованою особою. Представник заінтересованої особи в судовому засіданні зазначала, що Солом`янська районна в м. Києві державна адміністрація в особі Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб не є належною заінтересованою особою. Суд, заслухавши думку учасників справи, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] є учасником бойових дій, що підтверджується копією посвідчення серії [NUMBER] , виданого Департаментом кадрової політики Міністерства оборони України 30.05.2023. Відповідно до довідки Центрального науково-дослідного інституту озброєння та військової техніки Збройних Сил України від 09.02.2024 №220/59/313, виданої полковнику [PERSON] вбачається, що останній перебуває на військовій службі у Центральному науково-дослідному інституті озброєння та військової техніки Збройних Сил України. Під час проходження військової служби у Київському гарнізоні був тимчасово прописаний за місцем проходження служби: з 01.08.1992 по 17.11.1994 при Науково-дослідному центрі Військової академії Протиповітряної оборони за адресою: м. Київ, Повітрофлотський проспект, 28; з 17.11.1994 по 21.03.2000 при Київському інституті Сухопутних військ за адресою: [ADDRESS] ; з 30.06.2000 по 27.03.2008 при Центральному науково-дослідному інституті озброєння та військової техніки Збройних Сил України за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до витягу із протоколу №37 засідання об`єднаної житлової комісії апарату Міністерства оборони України та безпосередньо підпорядкованих структур від 06.10.2021 для надання можливості іншим особам, які перебувають на обліку громадян в гарнізоні міста Київ отримувати грошову компенсацію за належне для отримання жиле приміщення: змінено дату зарахування на квартирний облік полковнику запису [PERSON] , з 18.08.1992 на 17.11.1994. Направлено витяг із протоколу об`єднаної житлової комісії апарату Міністерства оборони України та безпосередньо підпорядкованих структур до Київського квартирно-експлуатаційного управління для реалізації прийнятого рішення. Згідно із ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення суд розглядає в порядку окремого провадження. За умовами ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Згідно із ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі №320/948/18 (провадження №14-567цс18) зроблено висновок, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення, встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо); чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 12 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Нездійснення особою своїх цивільних прав не є підставою для їх припинення, крім випадків, встановлених законом. За приписами ч. 3, 4 ст. 269 ЦК України, особисті немайнові права тісно пов`язані із фізичною особою. Фізична особа не може відмовитися від особистих немайнових прав, а також не може бути позбавлена цих прав. Особистими немайновими правами фізична особа володіє довічно. Місцем проживання фізичної особи згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає Відповідно до статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначає Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», який також встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі. Згідно з абзацом 1 частини першої статті 12 цього Закону держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених ЖК Української РСР, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Відповідно до абзацу 4 частини першої статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Такі жилі приміщення або грошова компенсація надаються їм один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла Для забезпечення правильного і швидкого вирішення справи суд з урахуванням конкретних її обставин повинен вирішити питання про склад осіб, які братимуть участь у справі та інших учасників процесу. Суду необхідно також встановити осіб, які можуть брати участь у справі. За загальним правилом цивільного процесуального законодавства України та положень статті 294 ЦПК України на заявника покладено обов`язок визначати заінтересованих осіб у справі. Суд при розгляді справи має виходити зі складу осіб, які залучені до участі у справі заявником. Заінтересована особа - це особа, яка, на думку заявника, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси заявника. Заявник притягається до справи у зв`язку з вимогою, яка заявлена у заяві. Щоб визнати заінтересовану особу неналежною, суд повинен мати дані про те, що права та обов`язки за заявою покладено на іншу особу. Про неналежну заінтересовану особу можна говорити тільки в тому випадку, коли суд може вказати особу, відносно якої стосується вимога заявника. Таким чином, неналежна заінтересована особа - це особа, притягнута заявником, стосовно якої встановлено, що відносно неї не виникають права та обов`язки. Як вбачається з заяви про встановлення юридичного факту та доданих до неї матеріалів, встановлення факту зареєстрованого місця проживання у період з 01.08.1992 по 17.11.1994 необхідно заявнику для підтвердження правомірності перебування у списках позачергової черги перебування на квартирному обліку осіб з 18.08.1992, що потребують поліпшення житлових умов, з метою недопущення виключення з даних списків. Відповідно до п. 1 Розділу ІІ Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом Міністерства оборони України 31.07.2018 №380 для ведення обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання, виплати грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення, надання та використання службової жилої площі, обліку військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення службовими жилими приміщеннями (службовою житловою площею), ведення оперативного обліку службових житлових приміщень в апараті Міноборони, в Генеральному штабі Збройних Сил України, у інших органах військового управління та військових частинах, вищих військових навчальних закладах і військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти, установах та організаціях Збройних Сил України, а також у військових прокуратурах (далі - військова частина) утворюються житлові комісії (далі - житлова комісія військової частини). До житлових комісій військових частин також належать житлові комісії квартирно-експлуатаційних органів та військових комісаріатів, які утворюються для ведення у встановленому порядку обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання, або виплати грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення особами з числа звільнених із військової служби в запас або відставку. Як вбачається з Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, рішення про перебування на квартирному обліку приймається житловою комісією Міністерства оборони України та безпосередньо підпорядкованих структур, однак заявником останню не залучено до участі у справі в якості заінтересованої особи. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами;2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Оскільки, заявником залучено неналежну заінтересовану особу, під час судового засідання заявник категорично заперечував в залученні житлової комісії Міністерства оборони України та безпосередньо підпорядкованих структур в якості заінтересованої особи, однак вимоги заявника фактично стосуються останньої, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed