Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-18 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом, у якому просив стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 13.12.2023 до досягнення їхнім сином [PERSON] , [INFO] , трирічного віку, тобто до [INFO] , а також просив стягнути витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1500 грн. В обґрунтування позову, зазначив, що 04.08.2021 між позивачкою та відповідачем було укладено шлюб. У шлюбі у них народився син: [PERSON] , [INFO] , який проживає з [PERSON] . Представник зазначає, що позивачка не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною, а відповідач коштів на утримання позивачки не надає. [PERSON] офіційно працює, отримує офіційний дохід, тобто має можливість надати позивачці матеріальну допомогу на її утримання до досягнення дитиною трьох років. Тому, посилаючись на ст. 84, 80 СК України, просив позов задовольнити у повному обсязі. Ухвалою від 18.12.2023 відкрито спрощене позовне провадження та призначено розгляд справи по суті. 19.02.2024 у судовому засіданні представник відповідача просила відмовити у позові, оскільки її довіритель вже сплачує аліменти на двох дітей по частки від його доходу, що становить половину його доходу. Представник зауважила, що [PERSON] є військовослужбовцем, він отримав декілька поранень, у зв`язку із чим йому потрібне медикаментозне лікування, яке потребує матеріальних витрат. У разі задоволення позову йому на проживання залишатиметься менше 6000 грн, що не покриватиме його потреб. Тому просила у позові відмовити. Щодо витрат на правничу допомогу зауважила, що ця сума буде надмірною для її довірителя, тому просила теж відмовити у задоволенні такої вимоги. Представник позивачки у судове засідання не з`явився, проте подав заяву про розгляд справи у їх відсутності, вказавши, що позов підтримує та просить задовольнити. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. 04.08.2021 [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 04.08.2021 Червоноградським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Червоноградському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Львів) (а. с. 8). Від спільного проживання у подружжя народився син: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 23.11.2021 Червоноградським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Червоноградському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Львів) (а. с. 13). Відповідно до довідок про реєстрацію місця проживання особи №1679 та №4591 [PERSON] , [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а. с. 10, 14). Із відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків громадянина [PERSON] від 24.01.2024 вбачається, що за період з першого кварталу 2023 року по 3 квартал 2023 року [PERSON] щомісячно отримував доходи (виплати військовослужбовцям) (а. с. 32-33). У відповідача є донька від першого шлюбу - [PERSON] , яка народилась [INFO] , а її батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 12.05.2010 Мурованська сільська рада Сокальського району Львівської області (а. с. 39). З матеріалів справи установлено, що відповідач сплачує аліменти на утримання двох дітей, а саме відповідно до судового наказу, виданого Червоноградським судом Львівської області 14.04.2022, яким вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини доходу платника аліментів щомісячно, але не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку в місяць, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 01.04.2022 і до досягнення дитиною повноліття (а. с. 37) та відповідно до судового наказу Сокальського районного суду Львівської області від 31.07.2020, яким вирішено стягувати з [PERSON] щомісячно на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 28.07.2020 і до досягнення дитиною повноліття (а. с. 38). Згідно з довідкою №65 від 05.02.2024 [PERSON] перебуває на військовій службі у військовій частині [NUMBER] (а. с. 41). Згідно з довідкою про доходи №285 від 06.02.2024, виданою Військовою частиною [NUMBER] [PERSON] проходив службу у військовій частині [NUMBER] та отримав дохід за період із серпня 2023 року по січень 2024 у розмірі 126 048 грн (а. с. 40). Також в матеріалах справи містятьсь докази проходження медичного лікування відповідачем (а. с. 45-48). Оскільки позивачка перебуває у відпустці по догляду за дитиною, вона потребує матеріальної допомоги, а відповідач добровільно не надає їй таку, а тому вона була змушена звернутись до суду з даним позовом. При ухваленні рішення суд керується наступним. Правовідносини, що виникли між сторонами щодо стягнення аліментів на утримання дружини, з якою проживає дитина, регулюються ст. ст. 75, 84 СК України. Згідно з ч. 1, 2 ст. 75 СК України дружина чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України встановлено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. В Постанові Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що при вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу. Відповідно до ст. 77 СК України утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Аліменти сплачуються щомісячно. За взаємною згодою аліменти можуть бути сплачені наперед. Відповідно до ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. За змістом ч. 1 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Отже, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині - матері незалежно від цієї обставини. Судом встановлено, що у шлюбі у сторін народився син: [PERSON] , [INFO] , який на час розгляду справи не досяг трьох річного віку, проживає з матір`ю та перебуває на її утриманні. [PERSON] перебуває у відпустці по догляду за дитиною, в зв`язку з чим не має змоги працювати і утримувати себе, а тому потребує матеріальної допомоги. Відповідач матеріальну допомогу дружині не надає, незважаючи на те, що [PERSON] має дохід, отримує заробітну плату, що підтверджується довідкою про його доходи, яка міститься в матеріалах справи. Відповідач, через свого представника, заперечував проти позову, оскільки він сплачує аліменти на утримання двох дітей, що становить сукупно половину його доходу, а також він несе витрати на своє лікування у зв`язку з отриманим пораненням, а відтак не має змоги надавати таку допомогу позивачці. Суд вважає, що сплата аліментів на утримання дітей, які несе відповідач не можуть бути підставою для відмови у стягненні аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, оскільки відповідач має матеріальну змогу сплачувати такі аліменти, що вбачається з його доходів. Окрім цього, відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, правом на що відповідач не скористався. Доказів того, що відповідач несе витрати на своє лікування матеріали справи не містять. Відповідачем до справи долучені лише докази отримання ним травми та проходження лікування у медичних закладах, які не підтверджують його доводів про те, що він несе у зв`язку із цим будь-які матеріальні витрати. Відтак, враховуючи те, що дитина проживає разом з позивачкою, вона не досягла трьохрічного віку та потребує догляду, суд погоджується з доводами позивачки, що у неї виникло право на отримання аліментів від відповідача на своє утримання, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення дитиною трирічного віку. Як вже зазначалося вище, покладаючи на відповідача обов`язок зі сплати аліментів на користь позивача, суд, при визначенні розміру аліментів на утримання дружини, що підлягає стягненню з відповідача, має встановити та врахувати обставини, що мають значення по справі, в тому числі й те, чи має можливість відповідач сплачувати аліменти у визначеному розмірі. Аналізуючи зібрані у справі докази та встановлені судом обставини, суд дійшов до переконання, що відповідач є особою працездатного віку, отримує дохід - заробітну плату (виплату військовослужбовцям), а відтак є фінансово - спроможним та в змозі утримувати матеріально як дітей, так і дружину. Разом з цим, визначаючи розмір аліментів, який підлягає до стягнення з відповідача, суд бере до уваги доводи сторони відповідача про його витрати та про його матеріальний стан, відсутність інших доходів, окрім заробітної плати (виплат військовослужбовцям) та приходить до висновку про часткове задоволення позову, а відтак із відповідача слід стягувати аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років у розмірі 1/8 частини від його доходів. На думку суду такий розмір відповідатиме інтересам сторін та не призведе до суттєвого погіршення матеріального становища відповідача. Вимога про стягнення вищевказаних аліментів з 13.12.2023 не підлягає до задоволення, оскільки даний позов був поданий до суду 14.12.2023, а відповідно до ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відтак, аліменти слід стягувати з відповідача з дня подання позову, тобто з 14.12.2023 і до досягнення сином трьох років. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Вирішуючи питання щодо стягнення судових витрат, суд дійшов до наступних висновків. Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу адвоката. Представник позивача просив стягнути з відповідача понесені витрати на правову допомогу в розмір 1500 гривень. Відповідно до ч. 4-6 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2)часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. На підтвердження понесених витрат на правову допомогу позивач надав наступні документи: 1) договір про надання правової допомоги № 443 від 12.12.2023; 2) ордер на надання правничої (правової) допомоги від 13.12.2023; 3) копію квитанції від 12.12.2023 в сумі 1500 грн про оплату за правничу допомогу згідно договору про надання правничої допомоги 443 від 12.12.2023; 4) копію акту про прийняття - передачу наданих послуг№443 від 12.12.2023. Суд вважає, що надані документи є належними та допустимими доказами, які підтверджують факт понесення позивачем витрат, що пов`язані з наданою правничою допомогою адвокатом. Враховуючи вищезазначене, а також виходячи з принципу обґрунтованості та пропорційності розміру судових витрат до предмета спору, співмірності розміру судових витрат зі складністю справи та наданих адвокатом послуг, часом, витраченим адвокатом на надання відповідних послуг, обсягом наданих послуг, значенням справи для сторони, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на корить позивачки витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 1500 гривень. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивача звільнено від сплати судового збору під час розгляду справи про стягнення аліментів в усіх судових інстанціях. Оскільки позовну вимогу про стягнення аліментів на утримання дружини задоволено частково, з відповідача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог в розмірі 804,99 грн. (1/8 х 100 / 1/6 = 74,98; 1073,60 грн. х 74,98 / 100 = 804,99 грн.).

Outcome: partial