Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-26 00:00:00

Позивач [PERSON] через свого представника 25.11.2023 звернулася до суду із вказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений з [PERSON] 19 березня 2016 року, посилаючись на те, що сімейне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними фактично припинені, спільного господарства не ведуть та однією сім`єю фактично не проживають. Збереження шлюбу вважає неможливим. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Також позивач просила суд призначити виплату аліментів відповідачем на утримання малолітньої дитини [PERSON] у розмірі 1/4 частини від його доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 01 січня 2023 року. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва за вказаним вище позовом 07 грудня 2023 року відкрито спрощене позовне провадження. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві. Окрім того, просив стягнути на користь свого довірителя з відповідача понесені витрати на професійну правничу допомогу у загальному розмірі 28 000,00 грн. Відповідач у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог щодо розірвання шлюбу не заперечував, щодо стягнення аліментів на утримання дитини визнавав частково, погоджувався на стягнення з нього аліментів у розмірі 1/4 частини від його доходу, проте з моменту звернення до суду, а не з 01 січня 2023 року, як про це просить позивач.У частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу просив відмовити у повному обсязі, оскільки вказані витрати, на його думку, не були необхідними для вирішення питання щодо розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд уважає, що позовні вимоги належить задовольнити частково з наступних підстав. 19 березня 2016 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб. Під час шлюбу сторін [INFO] народилася донька [PERSON] . Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом установлено, що між сторонами не склалося сімейне життя, не підтримуються сімейно-шлюбні стосунки, сторони не ведуть спільного господарства, тривалий час проживають окремо. Суд уважає, що збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, тому позовні вимоги про розірвання шлюбу необхідно задовольнити. Відповідно до ч. 2 ст. 141 СК України, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи те, що відповідач зобов`язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття, створювати необхідні умови для її розвитку та життя нарівні з позивачем, беручи до уваги те, що з позовом позивач звернулася 25.11.2023, суд уважає за можливе задовольнити вимоги в частині стягнення аліментів на утримання дитини, а саме стягувати щомісячно з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі у розмірі 1/4 частини від його доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 25.11.2023 і до досягнення дитиною повноліття. Суд уважає, що такий розмір аліментів на утримання дитини є обґрунтованим та доцільним. Згідно ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. При встановленні гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Слід також зазначити, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial