Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-21 00:00:00

22 січня 2024 року адвокат Терпелюк Є. В., який діє в інтересах [PERSON] на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії АХ № 1165548 від 19 січня 2024 року, звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб між позивачем та відповідачем, зареєстрований 05 вересня 2017 року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області за актовим записом № 3505. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з 05 вересня 2017 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від цього шлюбу сторони дітей не мають. Сімейне життя у сторін не склалося, оскільки вони мають різні погляди на життя та ведення спільного господарства, що в свою чергу призводило до втрати взаєморозуміння. Фактично шлюбні відносини між сторонами припинені. Представник позивача зазначає, що подальше спільне життя суперечить інтересам позивача, та він не зацікавлений в збереженні шлюбу, тому просив його розірвати. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 25 січня 2024 року провадження у справі відкрито, розгляд справи ухвалено здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з викликом сторін. Відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву. 16 лютого 2024 року від відповідачки [PERSON] на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що не заперечує щодо задоволення позовних вимог позивача. Позивач та представник позивача у судове засідання не з`явилися, у позовній заяві представник позивача просив суд розглядати справу за його відсутності та за відсутності позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, у відзиві на позовну заяву від 16 лютого 2024 року просила суду розглядати справу за її відсутності. Інших заяв та клопотань не надходило. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову з таких підстав. Суд встановив, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 05 вересня 2017 року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області за актовим записом № 3505, під час державної реєстрації шлюбу відповідачка своє прізвище не змінювала (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане 05 вересня 2017 року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області. Від цього шлюбу сторони дітей не мають. За змістом положень ч. 1 ст.\~24\~СК України та ст.\~51\~Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст.\~56\~СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх до збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно зі ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і зберігання шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. Суд, з`ясувавши причини розірвання шлюбу та фактичні взаємовідносини подружжя, вважає подальше сімейне життя подружжя і збереження сім`ї неможливим. Позивачка та відповідач у своїх заявах підтвердили суду, що збереження родини не є можливим, клопотань про надання часу на примирення не заявили. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідачка не заперечує, визнавши заявлені позовні вимоги, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження сім`ї суперечило б їх інтересам та інтересам неповнолітньої дитини. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України та стягує з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 1211,20 гривень. На підставі ч.3 ст.105, ст.ст.110, 111, 112\~СК\~України і

Outcome: approved