Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-18 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовною заявою про визнання факту припинення трудових відносин між нею та Товариством з обмеженою відповідальністю «Ресурсленд Прайм» на підставі ч.1 ст.38 КЗпП України за власним бажанням з 04.09.2023р. Вона з 01.04.2020 року працювала на посаді менеджера з продажів ТОВ «Ресурсленд Прайм», що підтверджується довідкою з Персоніфікованого обліку ОК-5. З 15.07.2020 перебувала у відпустці у зв`язку з вагітністю та пологами, з якої одразу ж перейшла у відпустку по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Під час перебування у відпустці по досягенню дитиною трирічного віку, народила ще одну дитину. До виходу у відпустку позивача працювала дистанційно у звязку з карантинними обмеженнями в Україні. Дізналась про зміну власника у Товаристві, у зв`язку із чим всіх працівників звільнено, крім позивача та ще декількох осіб, які перебували у відпустках. Вирішити питання припинення трудових відносин з відповідачем в досудовому порядку не виявилось за можливе. 01.09.2023 року позивач направляла на офіційну адресу відповідача заяву про звільнення за власним бажанням за ч.1 ст.38 КЗпП з 04.09.2023р., проте лист не було отримано відповідачем, а тому він повернувся на поштове відділення позивача. До цього часу жодної відповіді на заяву позивача про звільнення не надано, запис у трудову книжку не внесено. Вищевикладені обставини зумовили звернення позивача до суду. В судовому засіданні позивач позов підтримала та наполягала на його задоволені. Відповідач повідомлений про час та дату судового засідання належним чином, проте не з`явився та не забезпечив явки представника. При відсутності заперечень з боку позивача, суд ухвалив заочно розглянути справу та винести заочне рішення. Заслухавши учасників, дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов підлягаючим задоволенню. [PERSON] з 01.04.2020 року працювала на посаді менеджера з продажів ТОВ «Ресурсленд Прайм», що підтверджується довідкою з Персоніфікованого обліку ОК-5 та копією трудової книжки. В трудовій книжці відсутній запис про звільнення позивача. Трудова книжка повернута позивача після звернення до відповідача. 01.09.2023 року позивач направляла на офіційну адресу відповідача заяву про звільнення за власним бажанням за ч.1 ст.38 КЗпП з 04.09.2023р., проте лист не було отримано відповідачем, а тому він повернувся на поштове відділення позивача. До цього часу жодної відповіді на заяву позивача про звільнення не надано, запис у трудову книжку не внесено. Вирішити питання припинення трудових відносин з відповідачем в досудовому порядку не виявилось за можливе. Відповідно до\~п. 4 ч.1 ст. 36 КЗпП України\~підставою припинення трудового договору є розірвання трудового договору з ініціативи працівника. Відповідно до\~ст. 38 КЗпП України, працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; вступ до навчального закладу; неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною з інвалідністю; догляд за хворим членом сім`ї відповідно до медичного висновку або особою з інвалідністю I групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин), власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник. Згідно з\~ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому\~цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до\~ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до\~ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до\~цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених\~цим Кодексом\~випадках. Згідно\~п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України\~суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до\~ч. 2 ст. 315 ЦПК України\~у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. З огляду на викладене, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилається позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами дослідженими в судовому засіданні, враховуючи, що позивач з об`єктивних причин не може підтвердити у позасудовому порядку факт припинення нею трудових відносин, суд дійшов висновку про необхідність задоволення вимог [PERSON] про встановлення факту припинення трудових відносин в певний час. Судові витрати у виді судового збору підлягають стягненню з відповідача відповідно до ст.ст.140,141 ЦПК.

Outcome: approved