Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-22 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із заявою про оголошення фізичної особи померлою та просив суд оголосити його батька - [PERSON] , [INFO] , останнє відоме зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] - померлим. В обгрунтування заявлених вимог вказа,що він є сином [PERSON] . З 2000 року [PERSON] періодично виїжджав за межі України на заробітки до Республіки Польща. У 2004 році [PERSON] у черговий раз виїхав до Польщі на роботу. Перший час свого перебування за кордоном, він передавав передачі для сім`ї через перевізників. Однак, за декілька місяців зв`язок із ним обірвався. Пошуками батька займалася мати заявника - [PERSON] . Однак, пошуки результатів не дали, про можливе місце перебування батька не було жодної інформації. На даний час, [PERSON] померла, а заявнику про місце перебування та долю його батька так нічого й не відомо. Оголошення [PERSON] померлим необхідно йому для подальшого оформлення спадкових прав, оскільки його батькові належала земельна ділянка загальною площею 0,60 га, яку [PERSON] було передано безкоштовно у приватну власність, на підставі рішення №43 сесії Малодорогостаївської сільської Ради народних депутатів від 11.09.1996. У судовому засіданні [PERSON] та його представник - адвокат Садовий М.В. заяву підтримали та просили суд її задовольнити. Заявник додатково пояснив, що з моменту зникнення батька минуло уже 20 років. За цей час ні заявником, ні його матір`ю, будь-яких відомостей щодо можливого місця його перебування не здобуто. Заінтересована особа - [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що є братом заявника по матері та не заперечує проти задоволення заяви [PERSON] .. Представник заінтересованої особи - Млинівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Дубенському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у судове засідання не з`явився. Через канцелярію суду, надійшла заява за підписом начальника відділу Олени Мотько про розгляд справи без участі представника відділу. (а.с. 25) У ході судового розгляду судом досліджено письмові докази, а також допитано свідків по справі [PERSON] та [PERSON] . Так, свідки [PERSON] та [PERSON] суду показали, що проживають по сусідству із заявником і їм відомо, що батько заявника дуже давно поїхав у Польщу на заробітки і з того часу його більше ніхто не бачив. У селі його не було, приблизно 20 років. Заслухавши учасників судового розгляду, допитавши свідків та дослідивши письмові докази по справі, суд вважає заяву [PERSON] такою, що підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно з частиною 1 статті 293 Цивільного процесуального кодексу України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно пункту 3 частини 2 статті 293 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Відповідно до частини 1 статті 308 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справу за участю заявника, свідків, зазначених у заяві, та осіб, яких сам суд визнає за потрібне допитати, і ухвалює рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або про оголошення її померлою Судом встановлено, що заявник [PERSON] є сином [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження ( а.с. 6 ). Згідно з інформацією із архівного витягу із рішення №43 сесії Малодорогостаївської сільської Ради народних депутатів від 11 вересня 1996 року, [PERSON] було передано безкоштовно у приватну власність земельну ділянку площею 0,60 га для ведення особистого підсобного господарства. (а.с. 11) А тому, оголошення [PERSON] померлим має юридичне значення для заявника, а саме для оформлення спадщини. Як вбачається із пояснень заявника [PERSON] , його батько [PERSON] залишив місце постійного проживання, поїхавши до Республіки Польща з метою отримання заробітку у 2004 році. За кілька місяців після від`їзду батька заявника, зв`язок із ним обірвався і уже близько 20 років він немає будь-якої інформації щодо місця його перебування. Відповідно до інформації, яка надійшла на запит суду від Млинівського сектору Управління державної міграційної служби України у Рівненській області, відомо, що з Консульського відділу Посольства України в Республіці Польща 29.09.2004 надходила інформація про смерть [INFO] громадянина України [PERSON] , [INFO] , уродженця с. Новоселівка Млинівського району Рівненської області, який був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 37) Статтею 46 Цивільного кодексу України передбачено, що фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років. Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Відповідно до статті 47 Цивільного кодексу України, правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження. Оголошення особи померлою має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася щодо правовідносин за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме. Особливістю цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи. Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України, при цьому заявник має мати особисту цивільну-правову заінтересованість у зміні правового стану особи, яку він просить оголосити померлою. Для підтвердження цього повинні бути наведені обставини, які свідчать про те, що між заявником та особою, яку він просить оголосити померлою існують особисті або майнові правовідносини, матеріально правовий зв`язок або за відсутності такого зв`язку дані про те, що відсутність фізичної особи є для заявника перешкодою у реалізації суб`єктивних прав або виконання обов`язків. Пунктом 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що має юридичне значення" роз`яснено, що на відміну від факту смерті особи, який встановлюється судом за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин, громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав безвісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим. Враховуючи те, що відомості про місце перебування [PERSON] за останнім відомим місцем його реєстрації та проживання відсутні близько двадцяти років та встановити місце його знаходження не представляється можливим, з урахуванням доказів, встановлених під час розгляду справи, про його вірогідну смерть у Республіці Польща, суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав для оголошення [PERSON] померлим, з роз`ясненням заявнику, що у випадку, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилася або якщо одержано відомості про місце його перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення його померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою. Відповідно до частини 3 статті 46 Цивільного кодексу України, фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. На підставі наведеного,

Outcome: approved