Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-12 00:00:00

\~ \~ \~ \~ ТзОВ «Закарпаттяенергозбут» 14 грудня 2023 року пред`явило до [PERSON] позов стягнення заборгованості за договором про постачання електричної енергії у розмірі 3\~742,16 грн. В обґрунтування позову позивач посилався на те, що товариство з обмеженою відповідальністю «Закарпаттяенергозбут» (далі ТОВ «ЗАКАРПАТТЯЕНЕРГОЗБУТ») є учасником ринку електричної енергії, який на підставі ліцензії, виданої відповідно до постанови НКРЕКП від 14.03.2018 № 429, провадить господарську діяльність з постачання електричної енергії споживачу. Відносини, пов`язані з постачанням електричної енергії на роздрібному ринку електричної енергії регулюються, зокрема, ЗУ «Про ринок електричної енергії», Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №312 від 14.03.2018, іншими нормативно правовими актами та договорами, що укладені між відповідними учасниками такого ринку. Відповідно до ч. 4 ст. 63 ЗУ «Про ринок електричної енергії» постачальник універсальних послуг здійснює постачання електричної енергії у порядку, визначеному правилами роздрібного ринку, та на умовах договору постачання універсальних послуг.Договір про постачання універсальних послуг є публічним договором приєднання та розробляється постачальником універсальної послуги на підставі типового договору, форма якого затверджується Регулятором. Постачальник універсальних послуг розміщує договір постачання універсальних послуг на своєму офіційному веб-сайті. \~ \~ \~ \~Відповідно до абз. 13 п.1.1.2 ПРРЕЕ договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг - домовленість між постачальником універсальних послуг та побутовим або малим непобутовим споживачем, або іншим споживачем, який відповідно до законодавства має право на отримання універсальних послуг, яка передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу постачальником універсальних послуг за цінами постачальника універсальних послуг. Положеннями п.13 розділу ХVII «Прикінцеві та перехідні положення» ЗУ «Про ринок електричної енергії», а також положеннями п.7 постанови НКРЕКП від 14.03.2018р. №312 «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії» передбачено, що фактом приєднання споживача до умов договору про постачання електричної енергії п остачальником універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема, надання підписаної заяви - приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії. Так, [PERSON] якому здійснюється постачання електричної енергії за адресою: [ADDRESS] , приєднався до умов публічного Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, шляхом фактичного споживання електричної енергії по об`єкту, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та оплатою рахунків виставлених ТОВ Закарпаттяенергозбут за спожиту електричну енергію за вказаною адресою, що підтверджується копією абонентської книжки за особовим рахунком № [NUMBER] . Споживачем [PERSON] відмови від приєднання до такого договору подано не було, а відтак, сторони взяли на себе певні права та обов`язки, в тому числі й щодо постачання електричної енергії за вказаною адресою. Згідно п. 2.1. договору постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору. Відповідно до п. 2.3. договору, місцем виконання цього договору є адреса електроустановки споживача для забезпечення потреб якої Постачальник надає послугу згідно з пункту 2.1. цього договору. Відповідно до п.6.2. Договору Споживач зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії відповідно до умов цього Договору та пов`язаних з постачанням електричної енергії послуг згідно з умовами цього Договору, а Постачальник в свою чергу згідно пп.1 п. 7.1. Договору має право отримувати від Споживача оплату за поставлену електричну енергію та інші послуги згідно з умовами цього Договору. Згідно п.5.8. Договору розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць. Положення п.5.10 договору передбачають, що оплата рахунка постачальника за цим договором має бути здійснена споживачем у строки, визначені в рахунку, але не менше 5 робочих днів від дати отримання споживачем цього рахунка, або протягом 5 робочих днів від строку оплати, зазначеного в комерційній пропозиції, прийнятої споживачем. Так, згідно п.9.1. договору за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність, передбачену цим Договором та чиним законодавством. Як вбачається із абонентської книжки особового рахунку, вказаний особовий рахунок № [NUMBER] заведено на [PERSON] , останній ТОВ «ЗАКАРПАТТЯЕНЕРГОЗБУТ» забезпечує постачання електричної енергії по об`єкту, що знаходиться а адресою: [ADDRESS] . Внаслідок неналежного виконання вищезазначених вимог законодавства та взятих на себе зобов`язань, у [PERSON] перед Товариством утворилась заборгованість за спожиту електричну енергію в сумі 3\~742,16 грн. за період з 01.06.2023 по 05.12.2023, оплату якої боржник у порядку та строки, визначені договором та ПРРЕЕ в добровільному порядку не здійснив, що також підтверджується загальною карткою споживання за особовим рахунком № [NUMBER] . У зв`язку з виникненням у відповідача вказаної заборгованості за договором, яку він у добровільному порядку не сплачує, просить стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпаттяенергозбут» заборгованість\~за спожиту електричну енергію за договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг,\~в розмірі 3\~742,16 грн., сплаченого позивачем судового збору в розмірі 2 147, 20 грн. та 5000, 00 грн. витрат на правничу професійну правову допомогу. На підставі ухвали судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 03 січня 2024 року позовну заяву ТзОВ «Закарпаттяенергозбут» прийнято до розгляду, відкрито провадження, яку постановлено розглянути за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача ТзОВ «Закарпаттяенергозбут» подав заяву про розгляд справи за його відсутності та підтримання позовних вимог. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про судове засідання, що вбачається із рекомендованого повідомлення про вручення йому поштового відправлення, у судове засідання не з`явився без повідомлення причин, відзиву не подав, у зв`язку з чим суд на підставі п. 1) ч. 3 ст. 223 ЦПК України постановив ухвалу про розгляд справи за його відсутності. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову виходячи з наступного. Згідно Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг ТОВ «Закарпаттяенергозбут», яке діє на підставі ліцензії на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачу (відповідно до постанови НКРЕКП від 14.06.2018 року №249), Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує постачальнику вартість спожитої електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору, зокрема проводити оплату послуги з розподілу (передачі) електричної енергії оператору системи та отримувати відшкодовування збитків від Споживача, що понесені Постачальником у зв`язку із невиконанням або неналежним виконанням Споживачем своїх зобов`язань перед постачальником, відповідно до умов цього Договору (а. с. 15-18). Із копії абонентської книжки особового рахунку № [NUMBER] , видно що ТОВ «Закарпаттяенергозбут» здійснювало постачання електричної енергії [PERSON] , який приєдналася до умов публічного Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, шляхом фактичного споживання електричної енергії по об`єкту, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та оплатою рахунків виставлених ТОВ «Закарпаттяенергозбут» за спожиту електричну енергію за вказаною адресою, що підтверджується даною абонентською книжкою (а. с. 19). Згідно абонентської книжки особового рахунку № [NUMBER] , графіку погашення видно, що сума заборгованості саном на 30.11.2023 16\~361 грн., сальдо станом на 05.12.2023 року 3\~742,16 грн. (а. с. 19). За приписом ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Частиною 2 ст.\~13\~та ч. 1 ст.\~81 ЦПК України\~передбачено обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюються\~ст. 714 ЦК України,\~Законом України «Про житлово-комунальні послуги»,\~Законом України «Про ринок електричної енергії», Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 року за №312. Згідно з ч. ч. 1, 3\~ст. 714 ЦК України\~за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. ТОВ «Закарпаттяенергозбут», як постачальник електричної енергії, свої зобов`язання виконало в повному обсязі та надало відповідачці послуги з постачання електроенергії. Однак, відповідачка не виконує взятих на себе зобов`язань та не сплачує вартість спожитої електричної енергії вчасно, що призвело до виникнення заборгованості перед позивачем. У відповідності до\~ст. 629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 526\~ЦПК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1\~ст. 77 Закону України «Про ринок електричної енергії»\~учасники ринку, які порушили нормативно-правові акти, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, несуть відповідальність згідно із законом. Частиною 2 пункту 5.5.5 ПРРЕЕ передбачено, що споживач електричної енергії зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що відповідач не виконує належним чином взятих на себе зобов`язань щодо сплати за надані позивачем послуги, та доказів на спростування позовних вимог суду надано не було, а тому суд вважає позов обґрунтованим та законним, в зв`язку з чим, підлягає задоволенню в повному обсязі та стягненюю з відповідача [PERSON] на користь позивача ТОВ «Закарпаттяенергозбут» заборгованість за договором про постачання електричної енергії у розмірі 3\~742,16 грн. Щодо витрат на\~професійну правничу (правову) допомогу адвоката судом встановлено наступне. Положеннями\~статті 59 Конституції України\~закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Частиною першою\~статті 15 ЦПК України\~встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої\~статті 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Пунктами 1, 2 частини другої\~статті 141 ЦПК України\~передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача. Відповідно до частини восьмої\~статті 141\~ЦПК України\~розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Як вбачається з матеріалів справи, позивач просить стягнути з відповідачки понесені ним витрати на правову допомогу у розмірі 5000 грн. Із витягу з договору про надання правничої допомоги від 25.04.2019 року №26, акту №110/23 про надання правничої допомоги від 13 грудня 2023 року, додатку №23 від 07 грудня 2023 року, ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії АО №1106373 та свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ЗР №21/1157 видно, що між ТОВ «Закарпаттяенергозбут» (Клієнт) та «Професійним адвокатським об`єднанням «Правовий альянс» (Об`єднання) в особі керуючого партнера Янєва Миколи Олександровича укладений договір, згідно якого клієнт доручає, а об`єднання бере на себе зобов`язання в межах умов договору про надання правової допомоги від 25.04.2019 року №26 здійснити в інтересах клієнта під час розгляду цивільної справи за позовом ТОВ «Закарпаттяенергозбут» до [PERSON] у суді першої інстанції усі дії, необхідні для належного захисту інтересів клієнта. Розмір винагороди за фактично надані послуги згідно опису наданих послуг становить 5000 грн. (а. с.14, 22-23, 24-25, 26-27, 28, 29) Згідно п. 1 ч. 2 ст.\~137\~та ч. 8 ст.\~141 ЦПК України, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у постанові від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19, Верховним Судом у постановах від 02.12.2020 року у справі № 317/1209/19, від 03.02.2021 року у справі № 554/2586/16-ц, від 17.02.2021 року у справі № 753/1203/18. Таким чином, суд приходить до висновку, що надані стороною позивача документи є належними та достатніми доказами на підтвердження витрат, які позивач поніс на оплату професійної правничої допомоги у цій справі. Відповідно до ч. 3\~ст. 141 ЦПК України\~при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Враховуючи вищевикладене, можна зробити висновок що\~ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі\~статті 41\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року. Зокрема, у рішеннях від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги, зроблені також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 року у справі №826/1216/16, додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі №755/9215/15-ц. Верховний Суд у постанові від 25 липня 2023 року у справі №340/4492/22 прийшов до висновку, що наявність або відсутність заперечень процесуального опонента проти відшкодування витрат на професійну правничу допомогу має значення лише для розв`язання питання про співмірність судових витрат на правову допомогу, заявлених до відшкодування. Водночас, це не впливає на обов`язок перевіряти заявлені витрати на відповідність іншим критеріям. З урахуванням встановлених обставин, на думку суду, у даному випадку розмір витрат на професійну правничу допомогу у сумі 5000 грн., не відповідає критеріям обґрунтованості та пропорційності до предмета спору з урахуванням ціни позову у розумінні приписів частини 4 пункту 4 статті 137 ЦПК України та є не співмірним з огляду на те, що предмет спору в цій справі не є складним, та не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних, обсяг і складність складених процесуальних документів також не є значними, розгляд справи відбувся у спрощеному провадженні, та представником позивача було подано клопотання про розгляд справи без його участі, суд дійшов висновку про часткове задоволення витрат на правничу допомогу у розмірі 2000 грн., які підлягають стягненню з [PERSON] на користь ТОВ «Закарпаттяенергозбут», оскільки позовні вимоги останньої про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію за договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг - задоволено. Згідно ч. 1\~ст. 141\~ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при пред`явленні позовних вимог сплачений судовий збір у розмірі 2147,20 грн., в зв`язку з чим з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на сплату судового збору.

Outcome: partial