Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту смерті [PERSON] , яка померла [INFO] на тимчасово окупованій території України у смт. Білокуракине Луганської області, Україна. В обґрунтування заяви вказав, що він являється внуком [PERSON] , яка [INFO] померла на тимчасово окупованій території України, а тому отримати свідоцтво про її смерть неможливо так як відсутні належні документи про її смерть, видані уповноваженими органами. За таких обставин, просить встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] на тимчасово окупованій території України. Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 11.10.2023 року прийнято до розгляду заяву про встановлення факту смерті особи, відкрито окреме провадження у справі, призначено судове засідання, та залучено до участі у справі в якості заінтересованої особи Відділ державної реєстрації смерті у м. Кропивницькому Південного МУМЮ (м. Одеса). Заявник 06.10.2023 року подав до суду заяву, в якій просить розгляд справи провести без його участі. Представник заінтересованої особи Подільського відділу ДРАЦС у м. Кропивницькому ПСМУМЮ (м. Дніпро) 03.01.2024 року подала до суду заяву, в якій вказала, що заперечень по суті заяви [PERSON] не має, просить розгляд справи провести без її участі. Представник заінтересованої особи Відділу державної реєстрації смерті у м. Кропивницькому ПМУМЮ (м. Одеса) у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином відповідно до вимог ст.ст. 128-131 ЦПК України. Причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи не надав. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. За таких обставин, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі матеріалів справи та наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що заявник [PERSON] являється внуком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження (а.с. 13, 14). Згідно паспорта громадянина України [PERSON] , вона народилася [INFO] в смт Білокуракине Луганської області, її місце проживання зареєстроване за адресою: [ADDRESS] , з 21.12.1966 року (а.с. 7-8). З лікарського свідоцтва про смерть № 155, виданого 03.07.2023 року закладом охорони здоров`я на тимчасово окупованій території України, слідує, що [PERSON] [INFO] , проживаюча за адресою: [ADDRESS] , померла [INFO] вдома, причина смерті - хронічна серцево-судинна недостатність, атекорсклеротичний кардіосклероз, гіпертонічна хвороба (а.с. 4, 5). Також, на наданих заявником фотографіях відображено могилу [PERSON] (а.с. 11). Відповідно до статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 року № 309 затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, згідно якого смт Білокуракине Білокуракинської селищної ради Сватівського району Луганської області з 05.03.2022 року тимчасово окуповане російською федерацією. Стаття 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачає, що на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим реалізації прав і свобод людини і громадянина. Згідно частини 1 статті 17 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», у разі порушення його положень, державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна. За приписами ч. 2 та ч. 3 ст. 9 цього Закону будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану. За частиною 1 статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або оголошення її померлою. Пунктом 1 глави 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 року № 52/5, визначені підстави для державної реєстрації смерті, однією з підстав є рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Як вбачається з матеріалів справи, державна реєстрація смерті [PERSON] в органах реєстрації актів цивільного стану не проводилась. Так, заявником надано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 04.07.2023 року, видане органом окупаційної адміністрації російської федерації, згідно якого [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] в смт Білокуракине Білокуракинської селищної ради Сватівського району Луганської області (а.с. 12). Також заявником надано довідку про смерть від 04.07.2023 року, видану органом окупаційної адміністрації російської федерації, згідно якої [PERSON] , [INFO] , проживаюча за адресою: [ADDRESS] , померла [INFO] вдома, причина смерті - атекорсклеротичний кардіосклероз (а.с. 6). З огляду на викладене, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що є підстави в судовому порядку встановити факт смерті [PERSON] на тимчасово окупованій території України. Встановлення даного юридичного факту для заявника має юридичне значення, оскільки необхідне їй для отримання свідоцтва про смерть рідної баби. Аналізуючи докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість і доведеність заяви [PERSON] про встановлення факту смерті, а тому вона підлягає задоволенню.

Outcome: approved