Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-14 00:00:00

10.11.2023 позивачка звернулась до суду з цим позовом, в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , 2015 року народження, та [PERSON] , 2006 року народження, в розмірі 1/3 частки усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Стислий виклад позиції позивача. Від шлюбу сторони мають двох спільних дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Хоча на сьогоднішній день шлюб між ними фактично не розірваний, проте відповідач з ними не проживає, жодної допомоги в утриманні спільних дітей не надає, не займається їх вихованням, розвитком, не цікавиться станом здоров`я, не бере участі у задоволенні повсякденних потреб дітей, а тому позивач змушена звернутись з позовом до суду. Стислий виклад позиції відповідача. Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив. Процесуальні дії, заяви та клопотання. 29.11.2023 ухвалою судді відкрито провадження у даній справі. Визначено розгляд справи провести за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін на 25.01.2024. 25.01.2024 розгляд справи був відкладений через першу неявку відповідача на 15.02.2024. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримала вимоги, викладені в позовній заяві в повному обсязі. Відповідач [PERSON] особисто повідомлений про дату, час і місце судового засідання за останнім відомим місцем проживання [ADDRESS] , що підтверджується поштовим повідомленням про вручення документів та трекінгом відправлень з сайту «Укрпошта» №0600245960104, наявними в матеріалах справи (а.с.19,22), в судове засідання не з`явився без повідомлення причин, відзив не подав. Підстав для відкладення розгляду справи, передбачених частиною 2 ст. 223 ЦПК України, суд не вбачає. Відповідно частини 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З огляду на вищевикладене, за умов існування усіх підставі, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, за згодою позивача, суд виніс ухвалу про заочний розгляд справи. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Відповідно до копій свідоцтв про народження серії [NUMBER] та [NUMBER] батьком [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , являється [PERSON] (а.с.7-8). Згідно довідки квартального комітету «Центральний» від 27.10.2023 № 502 діти проживають разом з матір`ю [PERSON] та знаходяться на її утриманні (а.с.9). Вказані докази суд приймає до уваги, так як вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані в порядку встановленому законом. Мотиви суду. Норми права застосовані судом. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття та згідно з частиною 3 статті 181 цього Кодексу, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно із статтею 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. За загальним правилом, визначеним ч.5 ст.183 СК України, аліменти на утримання двох дітей стягуються в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» установлено у 2024 році прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років: - 2563 гривні; дітей віком від 6 до 18 років - 3196 гривень. Відповідно до частини 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд звертає увагу, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а також зобов`язані забезпечити необхідні умови життя, навчання та виховання дитини, готувати її до самостійного життя, на що, в тому числі, необхідні й фінансові витрати. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, відповідно до частини 1 статті 155 СК України. Відповідно до частини 3 статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (частина 7 статті 7 СК України). Частинами 1 та 2 статті 3 Конвенції про права дитини, прийнятої 20 листопада 1989 року, яка набрала чинності для України 27 вересня 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають із вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Відповідно до статей 12,13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх досліджені, приходить висновку, що позов про стягнення аліментів підлягає задоволенню, адже відповідач не подав жодних заперечень щодо розміру аліментів, в судове засідання не з`явився, іншу точку зору на поданий позов не заявив. Суд зауважує, що згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч. 2 цієї статті, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Згідно ч. 3 цієї статті, якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Оскільки на час звернення до суду з цим позовом син сторін - [PERSON] [INFO] , був неповнолітнім, а станом на день ухвалення рішення досяг повноліття, то аліменти за цим рішенням будуть стягуватися з урахуванням положень ст. 183 СК України, на [PERSON] до досягнення ним повноліття [INFO] , а на [PERSON] до досягнення ним повноліття, за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Розподіл судових витрат між сторонами. З урахуванням задоволення позову відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути в дохід держави судовий збір в розмірі 1073,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved