Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-25 00:00:00

1.Позиція сторони позивача. 31 січня 2024 року Керівник Кам`янської окружної прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Національної служби здоров`я України звернувся із позовною заявою до [PERSON] , третя особа на стороні позивача: Комунальне некомерційне підприємство Кам`янської міської ради «Міська лікарня швидкої медичної допомоги» «про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням». Згідно до змісту позовної заяви, просить: -стягнути з [PERSON] , паспорт серія [NUMBER] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , та мешкаю чого за адресою: [ADDRESS] на користь держави в особі позивача Національної служби здоров`я України (код ЄДРПОУ 42032422, проспект Степана Бандери, 19, м. Київ, 04073)кошти, витрачені на лікування потерпілого в сумі 11\~773 грн. 81 коп., які зарахувати до Державного бюджету України. В обґрунтування позовної заяви зазначив, що вироком Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 02.02.2021 року у справі № 208/7356/20 [PERSON] визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки без застосування додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортним засобами, на підставі ст.. 75 КК України звільнено від відбування покарання. Вирок районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області набрав законної сили 04.03.2021 року. Судом було встановлено, що [PERSON] 11.09.2020 року, приблизно о 13:15 год. у світлий час доби, керуючи технічно справним автомобілем «Форд Транзит» р.н. [NUMBER] , почав здійснювати поновлення руху, знаходячись по вулиці М.Грушевського в м. Кам`янське, з боку вилиці Скаліка в напрямку вулиці Сурська, по автодорозі, що має по дві смуги в кожному напрямку, з асфальтобетонним сухим, чистим покриттям. Під час поновлення руху, водій [PERSON] почав виконувати маневр повороту праворуч. Перед здійсненням зміни напряму руху керованого автомобіля праворуч, водій [PERSON] , не маючи перешкод технічного характеру, повинен був переконатись, що виконаний ним маневр буде безпечним, і він\~своїми діями\~не створить\~перешкод іншим учасникам\~дорожнього руху,\~тобто водій\~ [PERSON] \~повинен був\~діяти відповідно\~до вимог\~п.\~10.1\~Правил дорожнього\~руху України,\~які гласять:\~«Перед початком\~руху,\~перестроюванням та\~будь-якою\~зміною напрямку руху,\~водій повинен\~переконатись, що це\~буде безпечним\~і не\~створить перешкод\~або небезпеки\~іншим учасникам руху».\~Однак,\~в порушення вимог вищевказаного пункту Правил\~дорожнього руху\~України,\~водій [PERSON] \~не переконався\~у безпечності виконуваного ним маневру, своєчасно мопед «Хонда ДІО» р.н.\~ [NUMBER] ,\~який рухався\~у суміжній\~смузі руху позаду не виявив, змінив напрямок свого руху, та виконуючи маневр повороту праворуч допустив зіткнення з вищевказаним мопедом під керуванням водія [PERSON] . В результаті\~даної ДТП,\~водію мопеду\~ [PERSON] ,\~згідно висновку\~судово-медичної експертизи № 1115-Е від 22.10.2020\~року, були заподіяні тілесні\~ушкодження у\~вигляді тупої\~травми грудної\~клітини з\~переломом З-го\~ребра ліворуч,\~яка ускладнилась\~пневмоторексом (11.09.2020 року операція:\~торакоцентез ліворуч,\~дренування плевральної\~порожнини по\~Бюлау);\~осколковий перелом\~середньої третини\~лівої ключиці\~відносяться до\~тяжких тілесних\~ушкоджень,\~як небезпечних для життя,\~згідно п. 2.1.3.л. Правил судово-медичного\~визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом МОЗ України від 17.01.1995 року № 6. З приводу отриманих тілесних ушкоджень [PERSON] перебував на лікуванні у відділенні № 03 КНП КМР «Міська лікарня швидкої медичної допомоги» з 11.09.2020 по 25.09.2020. Відповідно до листа КНП КМР «МJШlМД від 09.11.2023 за №1312 сума коштів на лікування [PERSON] за період з 11.09.2020 по 25.09.2020 складає 11773,81 грн., які витрачені з державного бюджету (кошти Національної служби здоров`я України (НСЗУ). Враховуючи понесені КНП КМР «МЛШМД» витрати на шкування потерпілого [PERSON] внаслідок вчиненого кримінального правопорушення [PERSON] , якого вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 02.02.2021 у справі № 208/7356/20 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, у зв`язку з чим витрати, що понесені лікарнею підлягають відшкодуванню за рахунок винної особи, а саме з відповідача [PERSON] . 2.Позиція відповідача. Відповідач, [PERSON] , зазначив, що вже платив кошти для придбання ліків для потерпілого [PERSON] , наявні чеки, вважає, що витрати, з якими звернулись до нього з позовом повинна оплачувати держава. Також зазначив, що він багатодітний батько і не має можливості сплатити зазначену суму. 3.Заяви, клопотання, процесуальні питання. 31 січня 2024 року подано дану позовну заяву до провадження Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області (а.с. 1-15). Ухвалою судді Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 31 січня 2024 року відкрито цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження та призначено до розгляду (а.с. 80). 02 лютого 2024 року на електронну пошту суду від представника Національної служби здоров`я України надійшло клопотання щодо розгляду справи за відсутності їх представника, позовні вимоги підтримують в повному обсязі (а.с. 88). Враховуючи приписи ст. 223 ЦПК України, наявності заяви від сторони позивача про розгляд справи за їх відсутності, та належного сповіщення відповідача про дату, час та місце судового розгляду, судом встановлено відсутність підстав для відкладення розгляду справи. 4.Фактичні обставини встановлені судом. Вироком Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 02 лютого 2021 року [PERSON] визнано винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки без застосування додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортним засобом (а.с. 16-19). В результаті\~даної ДТП,\~водію мопеду\~ [PERSON] ,\~згідно висновку\~судово-медичної експертизи № 1115-Е від 22.10.2020\~року, були заподіяні тілесні\~ушкодження у\~вигляді тупої\~травми грудної\~клітини з\~переломом З-го\~ребра ліворуч,\~яка ускладнилась\~пневмоторексом (11.09.2020 року операція:\~торакоцентез ліворуч,\~дренування плевральної\~порожнини по\~Бюлау);\~осколковий перелом\~середньої третини\~лівої ключиці\~відносяться до\~тяжких тілесних\~ушкоджень,\~як небезпечних для життя,\~згідно п. 2.1.3.л. Правил судово-медичного\~визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом МОЗ України від 17.01.1995 року № 6. Згідно до довідки про калькуляцію бюджетної вартості лікування [PERSON] за період з 11.09.2020 року по 25.09.2020 року в КНП КМР «МЛШМД», що складається з з/плати, нарахування на з/плату, харчування, медикаменти, накладні витрати складає 11773,81 грн. (а.с. 23). Згідно до відповіді Кам`янської міської ради Дніпропетровської області від 14.12.2023 року № 8вих-12/714 на лист Кам`янської окружної прокуратури Дніпропетровської обласної прокуратури, повідомили, що фінансування витрат за надані медичні послуги закладом охорони здоров`я в період лікування потерпілого гр. [PERSON] відбулось за рахунок державного бюджет у, відповідно до укладеного договору КНП КМР «Міська лікарня швидкої медичної допомоги» з Національної служби здоров`я України. Кам`янська міська рада із цивільним позовом до суду про стягнення з [PERSON] витрат на лікування потерпілого [PERSON] не зверталась. Самостійно [PERSON] витрати на лікування не відшкодував (а.с. 35). Згідно до відповіді Комунального некомерційного підприємства Кам`янської міської ради «Міська лікарня швидкої медичної допомоги» від 10.01.2024 року №035 на лист Кам`янської окружної прокуратури зазначили, що вони самостійно до суду з позовом не звертались, [PERSON] не сплачував самостійно витати на лікування постраждалого [PERSON] (а.с. 38). Згідно до\~висновку експерта\~№ 1115-Е,\~у [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~виявлені ушкодження\~ у\~вигляді тупої травми грудної клітини з переломом 3-го ребра ліворуч, яка ускладнилась пневмоторексом (11.09.2020 року операція: торакоцентез ліворуч, дренування плевральної порожнини по Бюлау); осколковий перелом середньої третини лівої ключиці відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя. Ушкодження виникли внаслідок дії тупого твердого предмета, предметів або при ударі о подібні предмети. Етилового алкоголю в крові не виявлено (а.с. 45-49). У судовому засіданні представник Кам`янської\~окружної прокуратури\~ прокурор\~Єрзаулов С.С. просив задовольнити позовні вимог щодо відшкодування збитків у повному обсязі. У судовому засіданні відповідач [PERSON] повідомив щодо сплати грошових коштів потерпілому на ліки, зазначив, що він багатодітний батько і не має можливості сплатити зазначену суму. 5.Норми права застосовані судом та мотиви прийнятого рішення. Відповідно до\~ст. 2 ЦПК України\~завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. За нормою\~статті 5 ЦПК України\~визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Підстави для представництва - ст. 131-1 Конституції України, ст. 23 Закону України «Про прокуратуру». Відповідно до ч. 4 ст. 56 ЦПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обrрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача. Відповідно до ст.ст. 317, 319 ЦК власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Діяльність власника може бути обмежена лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно зі ст. 327 ЦК України суб`єктами права комунальної власності є територіальні громади та утворені ними органи місцевого самоврядування. Стаття 22 ЦК України - \~Відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. 1. Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. 2. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). 3. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. 4. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо), якщо інше не встановлено законом. \Частина четверта статті 22 в редакції Закону\~№ 590-IX від 13.05.2020\ Стаття 1166 ЦК України - \~Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду 1. Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. 2. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. 3. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом. 4. Шкода, завдана правомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених цим Кодексом та іншим законом. Згідно із ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1191 ЦК України, держава, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, юридичні особи мають право зворотної вимоги до фізичної особи, винної у вчиненні кримінального правопорушення, у розмірі коштів, витрачених на лікування особи, яка потерпіла від цього кримінального правопорушення. Згідно з ч. 1 ст. 1206 ЦК України, особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього кримінального правопорушення. Відповідно до Закону України «Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення», Положення про Національну службу здоров`я України, затвердженого постановою КМУ від 27.12.2017 № 1101 (далі - Положення), Національна служба здоров`я України (НСЗУ) є центральним органом виконавчо`і влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра охорони здоров`я, який реалізує державну політику у сфері державних фінансових гарантій медичного обслуговування населення. НСЗУ відповідно до покладених на неї завдань, зокрема: укладає, змінює та припиняє договори про медичне обслуговування населення; здійснює заходи, що забезпечують цільове та ефективне використання коштів за програмою медичних гарантій; здійснює оплату згідно з тарифом за надані пацієнтам медичні послуги (включаючи медичні вироби) та лікарські засоби за договорами про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення» програма державних гарантш медичного обслуговування населення (програма медичних гарантій) - програма, що визначає перелік та обсяг медичних (включаючи медичні вироби) та лікарських засобів, повну оплату надання яких пацієнтам держава гарантує за рахунок коштів Державного бюджету України згідно з тарифом, для профілактики, діагностики, лікування та реабілітації у зв`язку з хворобами, травмами, отруєннями і патологічними станами, а також у зв`язку з вагпюстю та пологами. Держава гарантує повну оплату згідно з тарифом за рахунок коштів Державного бюджету України надання громадянам необхідних їм медичних послуг та лікарських засобів, що передбачені програмою медичних гарантій (ч. 1 ст. З Закону України «Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення») Пунктом 5 частини 1 ст. 7 Закону України «Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення», однією з основних функцій НСЗУ, як Уповноваженого органу передбачено укладання договорів про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій. Згідно з\~інформацією НСЗУ\~у 2020\~році між\~Службою та\~КНП КМУ «МЛШМД» укладено\~договір від\~07.10.2020\~за №\~4129-Е920-РООО,\~від 04.08.2020\~за №2099-Е420-РООО/О1,\~від 07.08.2020\~за №0530-Е420-РООО/02 про медичне обслуговування за програмою медичних гарантій. Типова форма\~договору про\~медичне обслуговування\~населення за\~програмою медичних\~гарантій затверджена\~постановою КМУ\~від 25.04.2018\~№ 410. Відповідно пункту\~8\~зазначеного договору\~надавач -\~КНП КМР «МЛШМД» зобов`язується надавати медичні послуги за програмою медичних гарантій пацієнтам, а замовник - НСЗУ зобов`язується оплачувати такі послуги відповідно до встановленого тарифу. Медичні послуги та спеціальні умови їх надання визначаються у додатках до цього договору (п. 9 договору). Цей договір є договором на користь третіх осіб - пацієнтів у частині надання їм медичних послуг надавачем. Розрахунки за\~договором про\~медичне обслуговування\~населення за\~програмою медичних\~гарантій на\~2020\~рік проведено\~між НСЗУ\~та КНП КМР «МЛШМД» у повному обсязі. Щодо підстав для відшкодування понесених витрат на лікування потерпілого [PERSON] від кримінального злочину, суд виходить з наступного. Так, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася з вини водія [PERSON] , потерпілому [PERSON] заподіяні тілесні ушкодження, з приводу чого він перебував на стаціонарному лікуванні у Комунальному некомерційному підприємстві Кам`янської міської ради «Міська лікарня швидкої медичної допомоги» в період з 11 вересня 2020 року по 25 вересня 2020 року. Витрати вказаного закладу охорони здоров`я на лікування потерпілого склали 11 773 грн. 81 коп., чим завдано матеріальних збитків державі на вказану суму. Факт лікування потерпілого та витрат на його лікування підтверджується довідкою калькуляцією Комунального некомерційного підприємства Кам`янської міської ради «Міська лікарня швидкої медичної допомоги» (а.с. 23). Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 07.07.1995 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» питання відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 545 (545-93-п) від 16.07.1993 (надалі - Порядок). Крім того, п. 4 Порядку передбачено, що стягнуті в установленому порядку кошти, залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров`я у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров`я. У відповідності до ч.1 ст.1206 Цивільного кодексу України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово, внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Згідно з ч.2 ст.1206 ЦК України, якщо лікування проводилось закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Згідно з п. 3 «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора. У разі, коли при ухваленні вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства за позовом вказаних осіб. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров`я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній.\~ Враховуючи те, що саме злочинними діями [PERSON] потерпілому [PERSON] були спричинені тілесні ушкодження, внаслідок яких останній лікувався у Комунальному некомерційному підприємстві Кам`янської міської ради «Міська лікарня швидкої медичної допомоги»,беручи до уваги те, що відповідачем в добровільному порядку шкода не відшкодована, тому є всі підстави для стягнення з відповідача витрат на лікування потерпілго, тобто матеріальних збитків, завданих державі внаслідок вчиненого кримінального правопорушення. Таким чином, встановивши всі фактичні обставини справи, всебічно їх дослідив, визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими та такими що підлягають задоволенню. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). 6.Судові витрати. Оскільки, згідно з п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір позивач звільнений від сплати судового збору, то відповідно до ч. 1ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на відповідача.\~

Outcome: approved