Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-14 00:00:00

Позивачка звернулася в суд із вказаним вище позовом в якому просить: стягнути з відповідача неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з 01 грудня 2022 року по 30 листопада 2023 року в розмірі 82 022 грн. 00 коп. В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що на підставі виконавчого листа Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 07.04.2020 року № 442/324/20 з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі по 1650 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з 16.01.2020 року і до досягнення дітьми повноліття. Згідно рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 20.02.2023 року у справі № 442/8178/22 з відповідача [PERSON] в користь [PERSON] стягнено неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з 16 січня 2020 року по 01 грудня 2022 року в розмірі 42 491 грн. 00 коп. Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментах від 05.12.2023 року у ВП № [NUMBER] складеним старшим державним виконавцем Дрогобицького ВДВС Скоропад Н.В. та довідкою про наявність заборгованості зі сплати аліментів від 05.12.2023 року № [NUMBER] заборгованість відповідача [PERSON] по сплаті аліментів станом на 30.11.2023 року становить 82022 грн. 00 коп. Враховуючи те, що рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 20.02.2023 у справі № 442/8178/22 з відповідача [PERSON] в користь [PERSON] стягнено неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з 16 січня 2020 року по 01 грудня 2022 року в розмірі 42491 грн., відповідно розмір пені за несплату аліментів розраховується починаючи з 01.12.2022 року по 30.11.2023 року. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач позов заперечив, подавши відзив на позовну заяву, вказав, що жодної заборгованості по аліментах перед позивачкою не має. Заслухавши пояснення відповідача, з`ясувавши обставини, безпосередньо дослідивши докази, суд дійшов висновку, що позов слід задоволити. Вимогами ст. ст. 13, 81 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Матеріалами справи встановлено, що 07.04.2020 Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області видано виконавчий лист № 442/324/20 про стягнення з [PERSON] в користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі по 1650 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з 16.01.2020 року і до досягнення дітьми повноліття. Вказаний виконавчий документ перебуває на примусовому виконанні Дрогобицького ВДВС Західного міжрегіонального управління юстиції (м.Львів). У відповідача наявна заборгованість по аліментах станом на 30.11.2023 у розмірі 82022 грн. 00 коп., що підтверджується розрахунком заборгованості по аліментах від 05.12.2023 у ВП № [NUMBER] складеним старшим державним виконавцем Дрогобицького ВДВС Скоропад Н.В. та довідкою про наявність заборгованості зі сплати аліментів від 05.12.2023 № [NUMBER]. Обов`язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов`язання батьків. У разі їх ухилення від його виконання аліменти можуть стягуватись за рішенням суду. Обов`язок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття. Правовідносини в даній справі виникли з підстав, які врегульовані ст. 196 Сімейного Кодексу України. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення, тобто, у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки. Згідно з частиною першою статті 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені.Відповідний правовий висновок викладений в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18). При цьому Велика Палата вважала за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у раніше ухвалених судових рішеннях Верховного Суду України. Відповідно до поданого розрахунку заборгованості по аліментах № В-4/АСВП№67743180 від05.12.2023 , складеного старшим державним виконавцем Скоропад Н., вбачається що станом на 05.12.2023 року заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів становить - 82022 грн. З поданого позивачем розрахунку пені, встановлено, що заборгованість [PERSON] виникла за період з 01грудня 2022 року по 30 листопада 2023 року і становить 82022 грн. і пеня за вказаний період нарахована у розмірі 83523 грн. Разом з тим, у відповідності до ст.196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Стягнення неустойки є санкцією за ухилення від сплати аліментів. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 грудня 2020 року у справі № 661/905/19 (провадження № 61-16670 сво 19) вказано, що положення ЦК України субсидіарно застосовуються для регулювання сімейних відносин. Стягнення пені, передбаченої абзацом першим частини першої статті 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти. У СК України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається, відповідач зобов`язаний довести відсутність його вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів і сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України (правова позиція викладена у постанові ВС від 10 січня 2024 року по справі № 359/240/21). За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідач достовірно знав про наявне в нього зобов`язання зі своєчасної сплати аліментів, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України, а тому з останнього слід стягнути 82022 грн. неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів, що є не більше 100 відсотків заборгованості. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, так як позивач звільнена від сплати судового збору, судовий збір слід стягнути з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved