Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-27 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] звернувся до Придніпровського районного суду м.Черкаси з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовну заяву мотивує тим, що сторони зареєстрували шлюб 30.03.2017 року. Від даного шлюбу сторони мають дитиу сина [PERSON] , [INFO] . Позивач посилається на те, що з відповідачем стосунки розладилися, зникли взаєморозуміння і взаємоповага. Разом не проживають та спільне господарство не ведуть, оскільки проживають окремо. Шлюб носить формальний характер, а тому його збереження не можливе. Майнового спору не має. Згоду про місце проживання та виховання неповнолітньої дитини досягнуто та вирішено. \~ \~ \~ \~31 січня 2024 року ухвалою судді Придніпровського районного суду м.Черкаси відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. \~ \~ \~ \~13.02.2024 року відповідачем [PERSON] надіслано на адресу суду відзив. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримав та наполягав на їх задоволення. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Подала заяву про проведення судового засідання за її відсутності. Позовні вимоги визнала та не заперечувала проти їх задоволення. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. \~ \~ \~ \~Як встановлено в судовому засіданні сторони 30 березня 2017 року зареєстрували шлюб у Придніпровському районному у місті Черкаси відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, про що зроблений актовий запис №79. Від шлюбу сторони мають повнолітню неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Згоду про місце проживання т виховання неповнолітньої дитини досягнуто. Спору про поділ майна, що є спільною власністю сторін, на час звернення до суду - немає. Згідно статті 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписами ч. 3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно ст.110 СК, один з подружжя має право пред`явити до суду позов про розірвання шлюбу. Згідно ст.112 СК суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21 грудня 2007 року, «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, сімейних відносин не підтримують, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечить інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Відповідно до ст.113 СК особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи, що відповідач просила після розірвання шлюбу відновити її дошлюбне прізвище, суд вважає за можливе задовольнити її клопотання.

Outcome: approved