Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-18 00:00:00

Керівник Золотоніської окружної прокуратури звернувся до суду в інтересах Держгеокадастру в Черкаській області, Гельмязівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області з позовом до [PERSON] про примусове припинення права власності на земельну ділянку. Свою позовну заяву прокурор мотивує тим, що відповідач успадкувала після своєї матері [PERSON] , яка померла [INFO] дві земельні ділянки з кадастровим номером 7121582300:07:004:0288, площею 0,2 га, та кадастровим номером 7121582300:05:010:0052, площею 2,3 га, які розташовані на території Гельмязівської сільської ради. Так як відповідачка є громадянкою Російської Федерації, то їй слід було відчужити земельні ділянки протягом року. Проте [PERSON] в порушення вимог ч. 4 ст. 81 та ст. 145 ЗК України протягом року не здійснила відчуження земельних ділянок, отриманих у спадок. А тому відповідно до п. д) ч. 1 ст. 143 ЗК України прокурор у позові просить здійснити примусове відчуження земельної ділянки у відповідачки, а саме примусово припинити право власності на земельні ділянки та стягнути з неї судовий збір. У судовому засіданні прокурор Походенко В.В. підтримав змінені позовні вимоги та просив суд повністю їх задовольнити з підстав, вказаних у позовній заяві. Представник Гельмязівської сільської ради - адвокат Сизько Д.Б. у судовому засіданні позов прокурора підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити, посилаючись на ст.ст. 81, 145 ЗК України. Представник Головного управління Держгеокадастру в Черкаській області в судове засідання не прибув, направивши до суду заяву, в якій позов прокуратури підтримав, просив справу розглядати за його відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання неодноразово не з`явилася, проживає за межами України, про дату, час та місце судового розгляду ставилась до відому шляхом розміщення оголошення на сайту «Судова влада». Суд, заслухавши думку учасників процесу, приходить до висновку, про заочний розгляд даної цивільної справи за відсутності відповідача. Суд, заслухавши пояснення прокурора та представника сільської пади, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, приходить до висновку, що позов підлягає до повного задоволення, виходячи з наступних підстав. Згідно зі ст. 131-1 Конституції України представництво інтересів держави у суді, у випадках передбачених законом, покладається на органи прокуратури України. Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності іншого органу. Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 08.04.1999 у :праві № 3 - рп/99, із врахуванням того, що «інтереси держави» є оціночним зняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою щійснювати відповідні функції у спірних відносинах. Згідно з ч. 3 ст. 56 Цивільного процесуального кодексу України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Судом встановлено, що Золотоніською окружною прокуратурою було скеровано відповідні запити до Головного управління Держгеокадастру в Черкаській області та до Гельмязівської сільської ради Золтоніського району Черкаської області з метою встановлення підстав представництва. Гельмязівська сільська рада листом від 30.01.2023 року за вих. № 172/02-31 та ГУ Держгеокадастру в Черкаській області листом від 31.01.2023 року за вих. № 19-23-0.44-25/90-23 повідомили, що не звертались до суду з відповідним позовом, так як відсутні кошти на сплату судового збору. Отже представництво Золотоніською окружною прокуратурою інтересів держави є законним. Рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 13.09.2021 року у справі № 695/2431/21 визнано за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на дві земельні ділянки, а саме: з кадастровим номером 7121582300:07:004:0288, площею 0,2 га, та кадастровим номером 7121582300:05:010:0052, площею 2,3 га, які розташовані на території Гельмязівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області, які належали [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 710319, виданого 11.10.2005 року Золотоніським районним відділом земельних ресурсів. Як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Держаного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, номер інформаційної довідки 324161352 від 27.02.2023 року, власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0.2011 га, з кадастровим номером 7121582300:07:004:0288 є [PERSON] , РНОКПП відсутній, паспорт громадянина РФ, серія та номер: [NUMBER] , виданий 17.02.2007 року, видавник: 143-011, країна громадянства: Російська Федерація. Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Держаного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, номер інформаційної довідки 324161616 від 27.02.2023 року, власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2.2966 га, з кадастровим номером 7121582300:05:010:0052 є [PERSON] , РНОКПП відсутній, паспорт громадянина РФ, серія та номер: [NUMBER] , виданий 17.02.2007 року, видавник: 143-011, країна громадянства: Російська Федерація. Як вбачається з даних паспорта громадянина Російської Федерації № [NUMBER] [PERSON] , [INFO] , є громадянкою Російської Федерації. Отже, у судовому засіданні встановлено, що громадянка РФ [PERSON] має у власності дві земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0.2011 га, з кадастровим номером 7121582300:07:004:0288 та площею 2.2966 га, з кадастровим номером 7121582300:05:010:0052. Відповідно до ч. 4 ст. 81 ЗК України землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями, а також особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню. Відповідно до п. «е» ч. 1 ст. 140 ЗК України однією з підстав припинення права власності на земельну ділянку є невідчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк у випадках, визначених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 145 ЗК України якщо до особи переходить право власності на земельну ділянку, яка за цим кодексом не може перебувати в її власності, ця ділянка підлягає відчуженню її власником протягом року з моменту переходу такого права. Відповідно до ч. 2 ст. 145 ЗК України, якщо протягом встановленого строку земельна ділянка не відчужена, така ділянка підлягає примусовому відчуженню за рішенням суду. У відповідності до п. в) ч. 1 ст. 143 ЗК України примусове припинення права на земельну ділянку здійснюється у судовому порядку у разі конфіскації земельної ділянки. Згідно із ст. 378 ЦК України право власності особи на земельну ділянку може бути припинено за рішенням суду. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. У правовому висновку Верховного Суду України, викладеному у постанові від 18.09.2013 року (справа № 6-92цс13), зазначено, що основною метою ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. При цьому в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини постійно вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини (наприклад, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції», від 11 березня 2003 року у справі «Новоселецький проти України», від 01 червня 2006 року «Федоренко проти України»). Необхідність забезпечення такої рівноваги відображено в структурі ст. 1. Зокрема, необхідно, щоб була дотримана обґрунтована пропорційність між застосованими заходами та переслідуваною метою, якої намагаються досягти шляхом позбавлення особи її власності. Таким чином, особу може бути позбавлено її власності лише в інтересах суспільства, на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права, а при вирішенні питання про можливість позбавлення особи власності має бути дотримано справедливої рівноваги між інтересами суспільства та правами власника. Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що відповідачкою [PERSON] - іноземним громадянином, протягом року з часу переходу права власності на земельну ділянку, тобто з 2021 року, земельні ділянки сільськогосподарського призначення отримані у спадщину не відчужені, то право власності на зазначену земельну ділянку слід примусово припинити, як того вимагає чинне законодавство України. За таких обставин суд приходить до висновку, що позов керівника Золотоніської окружної прокуратури, поданий в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру в Черкаській області та Гельмязівської сільської ради, підлягає до задоволення в повному обсязі. Також суд відповідно до ст. 141 ЦПК України стягує з відповідача на користь прокуратури судовий збір в сумі 5368.00 грн., сплачений при подачі позовної заяви до суду, та повертає надміру сплачений судовий збір, враховуючи зменшення позовних вимог, на користь Черкаської обласної прокуратури в сумі 5368.00 грн. На підставі зазначеного та

Outcome: approved