Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-27 00:00:00

06.09.2023 року до суду звернувся позивач [PERSON] , з позовом про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини до відповідача Верхньодніпровської міської ради , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Державний нотаріус Першої кам`янської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Трощій Н.Г. Ухвалою судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 08.09.2023 року відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду за правилами загального провадження в підготовчому судовому засіданні на 02.11.2023 року. 02.11.2023 року в підготовчому судовому засіданні оголошена перерва до 21.12.2023 року в зв`язку із задоволенням клопотання про витребування доказів. 21.12.2023 року проведене підготовче судове засідання. Справа призначена до розгляду в судовому засіданні на 28.02.2024року Учасникам розгляду справи роз`яснені права та обов`язки у відповідності до ст. 43, 44, 49 ЦПК України. 28.02.2023 року в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення Згідно заявлених позовних вимог позивач просить визначити (встановити) йому додатковий строк,тривалістю в два календарні місяці, для прийняття спадщини згідно заповіту від 20.02.2019року, посвідченого приватним нотаріусом Верхньодніпровського районного нотаріального округу Тітовським С.І,. та зареєстрованого в реєстрі за № 288, після померлої [PERSON] В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на наступне: [INFO] померла [PERSON] . Свідоцтво про смерть [PERSON] отримане ним наприкінці грудня 2021 року. Після смерті [PERSON] , відкрилась спадщина, яка складається в тому числі із земельної ділянки, загальною площею 5.290 га,. з цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Боровківської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області з кадастровим номером 1221081800:01:007:0022. За життя [PERSON] , був складений заповіт, посвідчений 20.02.2019 приватним нотаріусом Верхньодніпровського районного нотаріального округу Тітовським С.І., та зареєстрований в реєстрі за № 288, згідно якого [PERSON] , вищезазначену земельну ділянку заповідала йому. 11.02.2022 року він через свого представника звернувся до Першої кам`янської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області з заявою про вчинення нотаріальної дії, а саме про видачу на його ім`я свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Однак, постановою державного нотаріуса Першої кам`янської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області від 11.02.2022 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з пропуском строку на прийняття спадщини, що й стало підставою звернення до суду. В судовому засіданні представник позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, давши пояснення фактично викладені в позовній заяві. Також пояснив, що строк для прийняття спадщини її довірителем був пропущений в зв`язку з поганим самопочуттям. Внаслідок чого він проходив систематичне лікування у медичній установі. . Відповідач, представник Верхньодніпровської міської ради в судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд справи у його відсутність згідно якої будь-яких заперечень проти задоволення позовних вимог не має. Третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: державний нотаріус Першої кам`янської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області, Трощій Н.Г., в судове засідання не з`явилась, подавши заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідності до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України. За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту. Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача. Суд, з`ясувавши зміст позовних вимог, заслухавши пояснення сторін, інших учасників розгляду справи, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть. За доводами позивача свідоцтво про смерть [PERSON] отримане ним наприкінці грудня 2021 року. Дана обставина підтверджується датою видачі свідоцтва про смерть, яка зазначена на наданій суду його копії. Після смерті [PERSON] , відкрилась спадщина, яка складається в тому числі із земельної ділянки, загальною площею 5.290 га,. з цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Боровківської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області з кадастровим номером 1221081800:01:007:0022. За життя [PERSON] , був складений заповіт, посвідчений 20.02.2019 приватним нотаріусом Верхньодніпровського районного нотаріального округу Тітовським С.І., та зареєстрований в реєстрі за № 288, згідно якого [PERSON] , вищезазначену земельну ділянку заповідала позивачеві, що підтверджується копією заповіту. 11.02.2022 року позивач через свого представника звернувся до Першої кам`янської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області з заявою про вчинення нотаріальної дії, а саме про видачу на його ім`я свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Однак, постановою державного нотаріуса Першої кам`янської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області від 11.02.2022 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з пропуском строку на прийняття спадщини , що підтверджується копією постанови нотаріуса. З наведеного вище судом встановлено, що порушені права позивача щодо прийняття спадщини. Позивачем обраний спосіб захисту порушених прав, у вигляді відновлення його порушеного права, передбачений нормами ЦК України, а саме визнання причин пропуску подання заяви про прийняття спадщини поважними та визначення додаткового строку для прийняття спадщини, з яким погоджується суд. За нормами\~ст.ст. 1220,\~1222,\~1270 ЦК України\~право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до\~ч. 1 ст. 1269 ЦК України\~спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до п. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. При цьому ст. 1272 ЦК України передбачений спосіб захисту порушеного права шляхом визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Оскільки поняття визначення та встановлення мають тотожне значення. Як на підставу подання позовної заяви позивач посилається саме на ст. 1272 ЦК України, відмова у видачі свідоцтва про право на спадщину надана нотаріусом саме з підстав пропущення позивачем встановленого законом с троку про прийняття спадщини, суд приходить до висновку. що позивачем обраний правильний спосіб захисту порушеного права. За положеннями п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Листом від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснив, що при вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що позивач пропустив строк для подачі заяви про прийняття спадщини в зв`язку з тим, що хворів та звертався до медичної установи для проведення лікування. Дана обставина підтверджується випискою із медичної картки амбулаторного хворого. Згідно якої зазначається, що в 2021 році [PERSON] , неодноразово звертався за медичною допомогою: 08.02.2021 року, 06.04.2021 року, 26.08.2021 року , 24.11. 2021 року та проходив лікування. Таким чином судом встановлено, що позивач пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин. Інші спадкоємці із заявами про прийняття спадщини, що залишилась після смерті [PERSON] , до нотаріальної контори не звертались, що підтверджується матеріалами спадкової справи № 135/2022, відкритої після смерті [PERSON] ,., померлої [INFO] . Відповідно до правової позиції ВС/КЦС, викладеній у справі № 135/2022 від 07.02.2022 року зазначається, що незначний часовий проміжок між закінченням строку прийняття спадщини та подачею позовної заяви про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є підставою для задоволення позовних вимог. З матеріалів спадкової справи № 135/2022 року вбачається, що із заявою про прийняття спадщини після померлої [INFO] [PERSON] , звернувся лише позивач, який є спадкоємцем за заповітом. Тобто позивач є єдиним спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, що відкрилась після смерті [PERSON] . Позивач не є родичем померлої, тому міг не знати дату точної смерті [PERSON] . Свідоцтво про смерть [PERSON] отримав лише в грудні 2021 року та лютому місяці звернувся із заявою про прийняття спадщини. Таким чином судом встановлено, що з дати закінчення строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] , і подачею позивачем заяви до нотаріуса та позовної заяви про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини пройшов незначний період часу. Будь-які інші спадкоємці із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , не звертались. На підставі чого суд приходить до висновку про наявність підстав для визначення позивачеві додаткового строку для прийняття спадщини, як пропущеного з поважної причини. За наведених вище обставин, на думку суду причини пропуску строку для прийняття спадщини позивачем суд вважає поважними та вважає за можливе визначити позивачеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Також суд вважає, що додатковий строк для прийняття спадщини, потрібно визначити позивачеві тривалістю в два календарні місяці з моменту набрання чинності рішенням суду, який буде достатнім для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Понесені позивачем витрати по сплату судового збору суд, вважає за можливе покласти на позивача, так як не вбачається вини позивача у порушенні прав позивача.

Outcome: approved