Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-26 00:00:00

заявник [PERSON] та її представник адвокат Токар Л.М. просять суд встановити факт родинних відносин між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , а саме, що [PERSON] , [INFO] є рідною донькою [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] та встановити факт родинних відносин між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , а саме, що [PERSON] , [INFO] є рідною донькою [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , посилаючись на те, що [INFO] померла мати заявниці [PERSON] , [INFO] , \~ \~ \~ \~ [INFO] помер батько заявниці [PERSON] , [INFO] . \~ \~ \~ \~Відповідно до свідоцтва про народження заявниці [PERSON] , [INFO] , вона записана з наступними анкетними даними: « [PERSON] » (запис здійснено російською мовою), батьками заявниці вказано: батько « [PERSON] », мати « [PERSON] » (записи здійснено російською мовою). \~ \~ \~ \~Після смерті батьків, заявницею, як єдиною спадкоємицею, вчасно, у встановлений законодавством піврічний строк, подано заяви про прийняття спадщини. До складу спадкового майна входять рівні частки, що за життя належали [PERSON] та [PERSON] у квартирі [ADDRESS] . Рідний брат заявниці, [PERSON] подав до нотаріальної контори заяву про відмову у прийнятті спадщини. На початку грудня 2023 заявниця звернулась до приватного нотаріуса Звенигородського районного нотаріального округу Побіянської Н.Б. з правовстановлюючими документами на спадкове майно з метою розпочати процедуру отримання свідоцтв про право на спадщину після смерті батьків. \~ \~ \~ \~Натомість, нотаріус видала заявниці постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 02.12.2023 № 4841/02-14 та від 02.12.2023р. № 4840/02-14, де аргументувала своє рішення тим, що відсутні документи, які підтверджували б факт родинних відносин між заявницею [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] та [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . Сумнів у походженні заявниці від спадкодавців полягає в тому, що в паспорті [PERSON] , її прізвище вказано з апострофом, а у свідоцтвах про смерть [PERSON] та [PERSON] прізвища значаться без апострофа. \~ \~ \~ \~Необхідно відзначити, що записи здійснені в документах, які посвідчують особу як заявниці, так і її батьків, в написанні прізвища є виключно технічною помилкою уповноважених на видачу документів органів, а не фактом того, що [PERSON] та [PERSON] не являються батьками [PERSON] .. Протягом життя [PERSON] , який помер [INFO] та [PERSON] , яка померла [INFO] були учасниками соціально-побутових відносин з комунальними службами, де їх прізвища вказувались в обох варіантах з апострофом і без, як то, в договорі про надання послуг з централізованого опалення від 15.10.2006 [PERSON] значиться з прізвищем « [PERSON] », аналогічні записи про сторону вчинено і в договорі про надання послуг з поводження з побутовими відходами від 01.10.2021 та рахунку фактурі за водопостачання і водовідведення за період 01.01.2022 31.01.2022. Крім іншого, [PERSON] в технічному паспорті на квартиру [ADDRESS] , дипломі [NUMBER] від 11.11.1975, в посвідченні ветерана праці серії [NUMBER] від 31.01.1997, також значиться під прізвищем « [PERSON] ». \~ \~ \~ \~ [PERSON] , як і чоловік, при житті була записана з прізвищем « [PERSON] » у посвідченні ветерана праці серії [NUMBER] від 31.01.1997. \~ \~ \~ \~Таким чином, можливо стверджувати що [PERSON] дійсно походить від своїх батьків [PERSON] та [PERSON] та є їх спадкоємицею першої черги, а наявність апострофа в написанні її прізвища, що стало підставою для відмови у видачі свідоцтв про право на спадщину є лише допущеною помилкою, яка перешкоджає у подальшому оформленні спадкових прав заявниці. При цьому вирішення питання встановлення факту родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] можливе лише в судовій площині, адже написання прізвища заявниці з апострофом, орфографічно є вірним, а внести виправлення у прізвища батьків, які померли неможливо, за відсутності безпосередніх носіїв анкетних даних. Тому заявниця і звернулася до суду з даною заявою. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги [PERSON] підтримав повністю та просив їх задовольнити, при цьому пояснив, що [PERSON] є його рідною сестрою, а померлі [PERSON] та [PERSON] є їх батьками. Представник заінтересованої особи Ватутінської міської ради Черкаської області в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву, в якій просить розгляд справи провести без участі заінтересованої особи та прийняти обґрунтоване рішення за наявними матеріалами, заявлені вимоги підтримує повністю. Суд, заслухавши заявника, її представника, заінтересовану особу, свідка та дослідивши письмові\~докази справи, вважає за необхідне заяву задовольнити повністю, вимоги заявника [PERSON] законні та обґрунтовані. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Відповідно до\~ст.\~81\~ЦПК\~України\~кожна сторона\~зобов`язана\~довести\~ті обставини,\~на\~які\~вона посилається\~як\~на\~підставу своїх\~вимог\~і\~заперечень,\~крім\~випадків,\~встановлених\~ст.\~82\~цього\~Кодексу. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] померла мати заявниці [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого Ватутінським МВ ДРАЦС ЦМУ МЮ від 22.04.2020, актовий запис № 85 (а.с.11). \~ \~ \~ \~ [INFO] помер батько заявниці [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого виконавчим комітетом Ватутінської міської ради Черкаської області від 19.07.2023, актовий запис № 27 (а.с.14). \~ \~ \~ \~Відповідно до свідоцтва про народження заявниці [PERSON] , [INFO] , виданого Прудянською селищною радою Дергачівського району Харківської області від 08.03.1961 [NUMBER] , заявниця записана з наступними анкетними даними: « [PERSON] » (запис здійснено російською мовою), батьками заявниці вказано: батько « [PERSON] », мати « [PERSON] » (записи здійснено російською мовою) (а.с.8). \~ \~ \~ \~Після смерті батьків, заявницею, як єдиною спадкоємицею, вчасно, у встановлений законодавством піврічний строк, подано заяви про прийняття спадщини. До складу спадкового майна входять рівні частки, що за життя належали [PERSON] та [PERSON] у квартирі [ADDRESS] , що стверджується копією свідоцтва про право власності від 30.11.1994 (а.с.16). Рідний брат заявниці, [PERSON] подав до нотаріальної контори заяву про відмову у прийнятті спадщини. \~ \~ \~ \~На початку грудня 2023 заявниця звернулась до приватного нотаріуса Звенигородського районного нотаріального округу Побіянської Н.Б. з правовстановлюючими документами на спадкове майно з метою розпочати процедуру отримання свідоцтв про право на спадщину після батьків. Постановою Верховного Суду від 22.03.2023 у справі № 463/6829/21-ц наголошено ч. 1 ст. 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Проте відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч. 3 ст. 1296 ЦК України). Отже,\~спадкоємець, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, є власником із часу її відкриття, а документом для підтвердження права власності на спадкове майно є свідоцтво на спадщину, отримане в установленому законодавством порядку. \~ \~ \~ \~Натомість, нотаріус видала заявниці постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 02.12.2023 № 4841/02-14 (а.с.12) та від 02.12.2023 №4840/02-14 (а.с.15), де аргументувала своє рішення тим, що відсутні документи, які підтверджували б факт родинних відносин між заявницею [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] та [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . Сумнів у походженні заявниці від спадкодавців полягає в тому, що в паспорті [PERSON] її прізвище вказано з апострофом, а у свідоцтвах про смерть [PERSON] та [PERSON] прізвища значаться без апострофа. \~ \~ \~ \~Записи здійснені в документах, які посвідчують особу як заявниці, так і її батьків, в написанні прізвища є виключно технічною помилкою уповноважених на видачу документів органів, а не фактом того, що [PERSON] та [PERSON] не являються батьками [PERSON] .. Протягом життя [PERSON] , який помер [INFO] та [PERSON] , яка померла [INFO] були учасниками соціально-побутових відносин з комунальними службами, де їх прізвища вказувались в обох варіантах з апострофом і без, як то, в договорі про надання послуг з централізованого опалення від 15.10.2006 [PERSON] значиться з прізвищем « [PERSON] », аналогічні записи про сторону вчинено і в договорі про надання послуг з поводження з побутовими відходами від 01.10.2021 та рахунку фактурі за водопостачання і водовідведення за період 01.01.2022 31.01.2022. Крім іншого, [PERSON] в технічному паспорті на квартиру [ADDRESS] , дипломі [NUMBER] від 11.11.1975, в посвідченні ветерана праці серії [NUMBER] від 31.01.1997, також значиться під прізвищем « [PERSON] », що стверджується копіями відповідних документів (а.с.17-28). [PERSON] , як і чоловік, при житті була записана з прізвищем « [PERSON] » у посвідченні ветерана праці серії [NUMBER] від 31.01.1997 (а.с.29). \~ \~ \~ \~Таким чином, можливо стверджувати що [PERSON] дійсно походить від своїх батьків [PERSON] та [PERSON] та є їх спадкоємицею першої черги, а наявність апострофа в написанні її прізвища, що стало підставою для відмови у видачі свідоцтв про право на спадщину, є лише допущеною помилкою, яка перешкоджає у подальшому оформленні спадкових прав заявниці. При цьому, вирішення питання встановлення факту родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] можливе лише в судовій площині, адже написання прізвища заявниці з апострофом, орфографічно є вірним, а внести виправлення у прізвища батьків, які померли неможливо, за відсутності безпосередніх носіїв анкетних даних. \~ \~ \~ \~Також, факт походження заявниці від її батьків в судовому засіданні підтвердила свідок [PERSON] , яка проживала по сусідству з сім`єю [PERSON] з 1971 та знала, що у [PERSON] та [PERSON] за життя було двоє дітей, заявниця [PERSON] та її брат [PERSON] .. \~ \~ \~ \~Встановлення запитуємого заявницею факту встановлення родинних відносин з її батьками, не породжує спору про право, так як інший спадкоємець, [PERSON] відмовився від спадщини і не заперечує проти отримання спадкового майна в цілому його сестрою. Отже, вимоги заявниці можуть бути розглянуті судом в порядку окремого провадження. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України\~окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з ч. 1, 2\~ст. 315 ЦПК України\~суд розглядає справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян: встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право. Юридичні факти можуть бути встановлені для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, за умови, що вони не стосуються прав чи законних інтересів інших осіб. У випадку останнього між цими особами виникає спір про право (постанова Верховного Суду від 28.04.2021 у справі № 520/19532/19 (провадження № 61-13709св20); постанова Верховного Суду від 06.12.2023 у справі №754/6885/22 (провадження № 61-6167св23). \~ \~ \~ \~Дана заява містить вимоги про встановлення факту родинних відносин між заявницею та її батьком [PERSON] , який помер [INFO] та після смерті якого відкрилась спадкова справа № 280/2023 від 14.11.2023 (а.с.44-98) та факту родинних відносин між заявницею та її матір`ю [PERSON] , яка померла [INFO] та після смерті якої відкрилась спадкова справа № 108/2020 від 12.10.2020 (а.с.99-141). Тобто факти, що мають юридичне значення, в разі їх встановлення, породять для [PERSON] наслідки у вигляді отримання у спадщину 1/2 частини квартири [ADDRESS] , що за життя належала батькові [PERSON] в межах спадкової справи № 280/2023 від 14.11.2023 та 1/2 частини вказаної квартири, що за життя належала матері [PERSON] в межах спадкової справи № 108/2020 від 12.10.2020. Незважаючи на те, що встановлення фактів необхідне заявниці у різних спадкових справах, по суті, вони породжують однорідні права та обов`язки заявниці, тому такі вимоги можливо слухати в межах однієї заяви та одного судового провадження. Такі висновки збігаються з позицією Верховного Суду, який у постанові КЦС ВС від 18.05.2023 у справі № 442/9001/21 врахував принцип res judicata, тобто принцип остаточності судового рішення, недопустимості повторного розгляду вже вирішеної судом справи, а також принцип процесуальної економії, відповідно до якого штучне подвоєння судового процесу є неприпустимим, бо вирішення справи у суді має усунути саму потребу у новому зверненні до суду для вжиття додаткових засобів захисту. Суд прийшов до висновку, що встановлення факту, про який просить заявник, має для неї юридичне значення та не порушує прав та інтересів інших осіб, в тому числі прав заінтересованих осіб. Аналіз перевірених і оцінених судом доказів та законодавства переконує суд, що заявником та її представником надані належні, достовірні, допустимі докази на підтвердження заявлених вимог, які не викликають сумніву і є достатніми для встановлення даного факту. При цьому, до вказаного висновку суд прийшов, виходячи не тільки із вимог національного законодавства України, а і з висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Ушаков та Ушакова проти України» від 18.06.2015 (остаточне - 18.09.2015), в пункті 78 якого зазначено, що «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою…». А тому враховуючи викладене, суд вважає за необхідне встановити факт родинних відносин між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , а саме, що [PERSON] , [INFO] є рідною донькою [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] та встановити факт родинних відносин між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , а саме, що [PERSON] , [INFO] є рідною донькою [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . На підставі викладеного та

Outcome: approved