Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-13 00:00:00

23.01.2024 [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, який мотивує тим, що він працює на посаді вчителя Братковицького закладу загальної середньої освіти І-ІІ ступенів Городоцької міської ради Львівської області. На виконання Указу Президента України від 24.02.2022 № 641/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», Указу Президента України від 24.02.2022 № 69/2022 «Про загальну мобілізацію» він 18.10.2022 був призваний на військову службу по мобілізації в особливий період та станом на зараз продовжує проходити службу в військовій частині [NUMBER] Національної гвардії України. З листопада 2022, тобто з моменту фактичного призову для проходження військової служби під час мобілізації, на особливий період, йому припинено нарахування попереднього середнього заробітку за основним місцем роботи. Вважає, що відповідач зобов`язаний виплатити йому середній заробіток за час затримки заробітної плати, оскільки норма статті 119 КЗпП України є загальною нормою, а частина друга статті 57 Закону України «Про освіту» є спеціальною та стосується виключно педагогічних чи науково-педагогічних працівників, яким він є, а тому має право на отримання середнього заробітку за час перебування на військовій службі під час мобілізації на особливий період. Ураховуючи наведене, просив визнати протиправними дії відповідача щодо невиплати йому як мобілізованому попереднього середнього заробітку і зобов`язати Гуманітарне управління Городоцької міської ради Львівської області поновити йому нарахування і виплату попереднього середнього заробітку з моменту припинення таких виплат. 06.02.2024 позивач подав заяву про зменшення позовних вимог, яку мотивує тим, що 22.11.2023 пунктом 6 розділу І Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо впорядкування надання та використання відпусток, а також інших питань» (№ 3494-IX) у частині 2 ст.57 Закону України «Про освіту» слова «чи проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, або військової служби за призовом осіб із числа резервістів в особливий період» виключено. Закон України № 3494-IX набрав чинності 24.12.2023. Водночас відповідно до ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Відтак Закон України № 3494-IX не скасовує дію положень ч.2 ст.57 Закону України «Про освіту» в редакції, яка діяла станом на момент його призову до 23.12.2023, тобто до моменту набрання чинності цим Законом, а відтак за ним зберігається право вимагати від відповідача нарахування та виплати йому попереднього заробітку з моменту припинення таких виплат до 23.12.2023. Просить суд визнати протиправними дії відповідача щодо невиплати йому як мобілізованому попереднього середнього заробітку і зобов`язати Гуманітарне управління Городоцької міської ради Львівської області нарахувати і виплатити йому попередній середній заробіток з моменту припинення таких виплат і до 23.12.2023. 12.02.2024 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому просять відмовити у задоволенні позовних вимог з огляду на наступне. Згідно з ч.1 ст.2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров"я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороню України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 39 цього ж Закону громадяни України, призвані на строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, або прийняті на військову службу за контрактом у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці, оголошення рішення про проведення мобілізації та (або) введення воєнного стану, користуються гарантіями, передбаченими частинами третьою та четвертою статті 119 КЗпП України, а також частиною першою статті 51, частиною п"ятою ст.53, частиною третьою ст.57, частиною п"ятою ст.61 Закону України «Про освіту». Проте Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин» внесено зміни у ч.3 ст.119 КЗпП України, слова «зберігаються місце роботи, посада і середній заробіток» замінено словами «зберігаються місце роботи і посада». Такий Закон набрав чинності 19.07.2022, отже саме з цієї дати ч.3 ст.119 КЗпП України діє в наступній редакції: за працівниками, призваними на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період або прийнятими на військову службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення зберігаються місце роботи і посада на підприємстві, в установі, організації, фермерському господарстві, сільськогосподарському виробничому кооперативі незалежно від підпорядкування та форми власності і у фізичних осіб-підприємців, у яких вони працювали на час призову. Таким працівникам здійснюється виплата грошового забезпечення за рахунок коштів Державного бюджету України відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Отже вказаними змінами скасовано збереження середнього заробітку за мобілізованими працівниками. Листом Міносвіти № 1/20501 від 28.12.2023 повідомлено про зміни у законодавстві щодо збереження середнього заробітку педагогічним, науково-педагогічним працівникам закладів освіти, які призвані на військову службу. Позивач в судове засідання не з"явився, у заяві про зменшення позовних вимог просив також про розгляд справи у його відсутності. Представник відповідача 12.02.2024 подав клопотання про розгляд справи у його відсутності, беручи до уваги позицію, викладену у відзиві на позов. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи здійснюється у їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Беручи до уваги думку сторін, викладену у письмових заявах по суті справи, дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що зменшені позовні вимоги слід задоволити з наступних підстав. Згідно зі статями 4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Судом встановлено, що [PERSON] перебуває у трудових відносинах з Братковицьким закладом загальної середньої освіти І-ІІ ступенів Городоцької міської ради Львівської області з 16.10.2007 та займає посаду вчителя музики (а.с.9). Відповідно до довідки Личаківсько-залізничного об`єднаного районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки № 5072 від 18.09.2023 [PERSON] призваний на військову службу під час мобілізації 18.10.2022 та направлений для проходження військової служби у військову частину [NUMBER] (а.с.10). Згідно довідки Військової частини [NUMBER] Національної гвардії України № 140 від 12.01.2024 [PERSON] дійсно проходить військову службу під час мобілізації та воєнного стану у військовій частині [NUMBER] Національної гвардії України з 18.10.2022 наказ № 296 (а.с.17). Наказом директора навчального закладу від 18.10.2022 № 54

Outcome: approved