Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-12 00:00:00

У листопаді 2023 року заявниця [PERSON] звернулася в суд із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, якими є архівний витяг №605 від 02.11.2021 року з книг наказів з особового складу. В обґрунтування своїх вимог заявниця посилається на те, що з метою оформлення пенсії за віком вона звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області. Проте при перевірці наданих заявницею документів було встановлено, що період роботи з 17.08.1979 по 20.08.1980 року згідно з архівним витягом від 02.11.2021 року №605, не зараховано до загального стажу, оскільки ім`я в документі « [PERSON] » не відповідає паспортним даним заявниці « [PERSON] ». Оскільки позасудовим шляхом встановити факт належності заявниці наведеного правовстановлюючого документу неможливо, вона просила встановити факт належності їй такого документу у судовому порядку. Згідно з ухвалою судді від 13.11.2023 року вказану заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку окремого провадження. В судове засідання заявник не з`явилася проте подала заяву про розгляд справи у її відсутності, підтримуючи вимоги заяви. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, подав до суду письмові пояснення щодо вимог заявника, покладаючись при вирішенні справи на думку суду. Дослідивши письмові матеріали справи, повно і всебічно оцінивши всі фактичні обставини справи та докази, які мають значення для розгляду справи, суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Згідно із ч.1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Зокрема, про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або у паспорті, що слідує із положення п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України. Судом встановлено, що заявниця [PERSON] , народилася [INFO] в с. Новосілка Деражнянського району Хмельницької області. 18 листопада 1984 року, [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб та дружині було присвоєно прізвище « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серія [NUMBER] , виданого 18.11.1984 року Новосілецькою сільською радою Деражнянського району. Згідно паспорту громадянина України серії [NUMBER] , виданим Деражнянським РВ УМВС України в Хмельницькій області від 11.09.1996 року, також вбачається, що ім`я заявниці - [PERSON] . Як вбачається із матеріалів справи, заявниця звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області задля оформлення пенсії, однак їй було надано рішення про відмову у призначенні пенсії за віком. Згідно з роз`ясненнями, наданими Верховним Судом України в пункті 12 Постанови Пленуму №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Як з`ясовано судом, [INFO] «([PERSON]) [PERSON] » (російською) була видана трудова книжка серія [NUMBER] . Згідно архівної довідки №545 від 27.10.2023 року вбачається, що [PERSON] працювала в СТОВ «Урожай» с. Новосілка (с. Літки) Деражнянського району Хмельницької області. Довідка видана на підставі особових рахунків за 1994-2000 роки. Разом з тим, з архівного витягу №605 від 02.11.2021 року виданого Комунальною установою Деражнянської міської ради «Трудовий архів» вказано, що наказом №182 по Деражнянському районному відділу наросвіти від 17.08.1979 року §9 призначити [PERSON] на посаду ст. піонервожатої Рядянської восьмирічної школи до роботи приступити з 17.08.1979 року. Крім того, в даному витязі зазначені посилання на накази №190 та №107, в яких ім`я заявниці також значиться « [PERSON] », замість правильного - « [PERSON] ». З огляду на наведене, суд вважає доведеним твердження заявниці про те, що вона позбавлена можливості в позасудовому порядку довести факт належності саме їй вказаного архівного витягу №605 від 02.11.2021 року. Заявник не несе відповідальності за заповнення документів, що підтверджують трудовий стаж, оскільки записи в них вносяться відповідальним працівником підприємства, а не особисто ним, більше того, недоліки заповнення не є підставою вважати про відсутність трудового стажу заявника за спірний період. Недоліки щодо заповнення документів не можуть бути підставою для не врахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії. Таким чином, встановлені вище обставини справи свідчать про те, що у зв`язку із наявністю наведених неточностей у архівному витязі, заявник позбавлена можливості реалізувати у повній мірі своє право на пенсійне забезпечення, а тому встановлення факту належності заявнику вказаного правовстановлюючого документа безпосередньо породжує для неї юридичні наслідки. Аналізуючи вищезазначене, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, а також беручи до уваги те, що можливість внесення змін чи виправлень до такого документу, як архівний витяг, законодавством не передбачена, а також приймаючи до уваги, що метою встановлення такого факту є отримання можливості реалізувати заявником своє право на пенсію, суд дійшов висновку про наявність підстав для встановлення факту належності заявнику вищеозначених правовстановлюючого документу. На підставі викладеного,

Outcome: approved