Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-21 00:00:00

18 січня 2024 року представник [PERSON] - адвокат Єлісєєв Д.О. звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову предстанвик позивача зазначає, що між сторонами було укладено шлюб, зареєстрований 21 серпня 2009 року Красногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпрпоетровського міського управління юстиції, актовий запис №619. Від шлюбу сторони мають спільних неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] Сімейне життя позивача з відповідачем не склалось, сторони втратили почуття любові та взаємної поваги, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Подальше збереження шлюбу позивач вважає неможливим та вважає, що надання строку на примирення подружжя не виправить стан шлюбних відносин. З урахуванням наведеного, представник позивача просить: розірвати укладений між сторонами шлюб; після розірвання шлюбу залишити позивачу прізвище « [PERSON] ». Ухвалою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська Мачуського О.М. від 19 січня 2024 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач у судове засідання не з`явилась, натомість в матеріалах справи наявна заява представника позивача - адвоката Єлісєєва Д.О. про розгляд справи без участі позивача та її представника, позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, в матеріалах справи наявна заява в якій відповідач зазначив, що просить розглянути справу без його участі, позовні вимог визнає в повному обсязі та просить їх задовольнити. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, розглядаючи справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів, судом встановлено наступне. З матеріалів справи судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований 21 серпня 2009 року Красногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 619, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 21 серпня 2009 року Красногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції. Від шлюбу сторони мають спільних неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] , виданого 01 липня 2014 року Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, та серії [NUMBER] , виданого 18 грудня 2015 року Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції. Сімейне життя позивача з відповідачем не склалось, сторони втратили один до одного почуття любові та поваги, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється в наслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього кодексу. Відповідно до статті 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що між сторонами відсутня згода щодо перебування у шлюбі, їхня сім`я розпалася та існує формально, а подальше спільне життя їхнього подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, а тому шлюб необхідно розірвати. Крім того, відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи позицію позивача, після розірвання шлюбу, у відповідності до вимог статті 113 Сімейного кодексу України, залишити їй прізвище « [PERSON] ». Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, суд покладає понесені позивачем витрати на сплату судового збору в розмірі 1211,30 гривень на відповідача.

Outcome: approved