Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-26 00:00:00

\~ \~ \~ \~ Відповідачка уточнені позовні вимоги визнала, відзиву на позов не надала, на своїх вимогах наполягає, просила розглянути справу у її відсутності. \~ \~ \~ \~Представник позивачки - адвокат Златі Н.С. уточнені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, зустрічний позов визнала, відзиву на нього не надійшло, просила розглянути справу без її участі. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копія домової книги (домоволодіння [ADDRESS] ); копія домової книги (домоволодіння [ADDRESS] ); копія акту 1971р. про відведення в натурі земельної ділянки; копія плану земельної ділянки; копія свідоцтва про одруження [PERSON] із [PERSON] ; копія довідки ВРАЦС від 26.10.2005р. про реєстрацію шлюбу між [PERSON] та [PERSON] ; копія витягу від 19.11.2020р. з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб [PERSON] та [PERSON] ; копія свідоцтва про смерть [PERSON] помер [INFO] ; копія свідоцтва про одруження [PERSON] та [PERSON] ; копія довідки до акту огляду МСЕК від 2010р. на [PERSON] (інвалід ІІ групи); копії свідоцтв про народження позивачки та відповідачки; копія свідоцтва про народження [PERSON] ; копія свідоцтва про народження [PERSON] ; копія свідоцтва про одруження [PERSON] та [PERSON] ; копія свідоцтва про смерть [PERSON] померла [INFO] ; копія свідоцтва про смерть [PERSON] помер [INFO] ; копія свідоцтва про смерть [PERSON] померла [INFO] ; копія свідоцтва про смерть [PERSON] помер [INFO] ; копія довідки КП «Ренійське бюро технічної інвентаризації» від 19.11.2020р. №492 про належність нерухомості [PERSON] ; копія договору житлової забудови від 05.05.1971 р. №1057, оформленого на ім`я [PERSON] ; копія рішення виконкому Ренійської міськради про відведення земельної ділянки для забудови [PERSON] ; копія технічного паспорту на житловий будинок із надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташований по [ADDRESS] , оформленого на ім`я [PERSON] та [PERSON] ; копія справи по технічній інвентаризації на житловий будинок із надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташований по [ADDRESS] , оформленої на ім`я [PERSON] ; копія рішення виконкому Ренійської міськради від 21.07.1958р. №261 про відведення [PERSON] земельної ділянки під індивідуальне житлове будівництво; копія дозволу на проведення будівельних робіт від 21.07.1958р.; копія довідки Болградської дистанції путі від 1962р.; копія договору житлової забудови від 08.08.1958р., оформленого на ім`я [PERSON] ; копія акту від 15.10.1962р. про закінчення будівництва та введення до експлуатації домоволодіння; копія рішення виконкому Ренійської міськради від 16.02.1994р. про передачу безоплатно у приватну власність [PERSON] присадибної земельної ділянки; копії постанов нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 23.11.2023р.; відповідь завідувачки Ренійської державної нотаріальної контори від 13.02.2024р.; копія заяви [PERSON] від 04.06.2020р. про прийняття спадщини після смерті матері - [PERSON] ; копія довідки виконкому Ренійської міськради від 26.05.2020р. про реєстрацію [PERSON] за місцем мешкання її матері; копія Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 04.06.2020р. (заповіти /спадкові договори [PERSON] не складались); копія Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 04.06.2020р. (свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] не видавались); копія Витягу від 04.06.2020р. про реєстрацію в Спадковому реєстрі ( дата заведення спадкової справи після смерті [PERSON] [INFO] ); копія Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 12.02.2024р.; копія заяви [PERSON] від 27.02.2002р. про прийняття спадщини після смерті [PERSON] ; копія витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 26.08.2017р. (дата заведення спадкової справи 11.03.2002р.); копія Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 12.02.2024р.; копія Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 12.02.2024р. (свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] не видавались, спадкова справа не заводилась). Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що: сторони у справі являються онуками [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] була донькою нині померлих та матір`ю сторін у справі. За життя [PERSON] (дідусю позивачки та відповідачки) на підставі договору житлової забудови від 08.08.1958р. належав житловий будинок із надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташований по [ADDRESS] . На випадок смерті [PERSON] не розпорядився належним йому майном, заповіту не залишив, [INFO] помер. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому майно. На день смерті [PERSON] разом із ним рахувалась зареєстрованою та мешкала його дружина [PERSON] , також була ще спадкоємиця першої черги за законом їхня спільна донька [PERSON] . У встановлений законодавством строк для прийняття спадщини\~ані вдова померлого ані їх донька\~ із заявами до нотаріальної контори не звернулися. [PERSON] прийняла спадщину на житловий будинок в порядку ст. 549 ЦК УРСР 1963р. (який діяв на той час), оскільки фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, понесла витрати на поховання, виконала поминальні обряди. Таким чином, [PERSON] став належати на праві власності спадковий житловий будинок. [PERSON] на спадщину після смерті батька не претендувала, не заперечувала щодо того, що спадщину прийняла її матір вдова померлого. На випадок смерті [PERSON] не розпорядилась належним їй майном, заповіту не залишила, [INFO] померла. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй майно (житловий будинок, який вона прийняла у спадок після смерті чоловіка). У встановлений законодавством строк для прийняття спадщини\~ донька [PERSON] [PERSON] звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за законом. Про це свідчить подана нею нотаріусу заява від 07.02.2002р. та Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі (дата заведення спадкової справи 11.03.2002р.). Отже, [PERSON] прийняла спадщину на житловий будинок після смерті своєї матері в порядку ст. 549 ЦК УРСР 1963р. (який діяв на той час), оскільки своєчасно подала нттаріусу заяву про прийняття спадщини, не відмовилась від неї, а також фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, понесла витрати на поховання, виконала поминальні обряди. Таким чином, [PERSON] став належати житловий будинок із надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташований по [ADDRESS] . Крім того, за життя [PERSON] також належав на праві власності і житловий будинок із надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташований по [ADDRESS] (на підставі договору житлової забудови від 05.05.1971 р. №1057, оформленого на ім`я [PERSON] , та рішення виконкому Ренійської міськради про відведення земельної ділянки для забудови.). На випадок смерті [PERSON] не розпорядилась належним їй майном, заповіту не залишила, [INFO] померла. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй майно ( два житлових будинки). Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] були її доньки сторони у справі (чоловік [PERSON] помер раніше за неї). У встановлений законодавством строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] її донька [PERSON] звернулась до нотаріуса із заявою при прийняття спадщини за законом. Про це свідчить подана нею 04.06.2020р. нотаріусу заява про прийняття спадщини. Крім того, згідно Витягу від 04.06.2020р. про реєстрацію в Спадковому реєстрі датою заведення спадкової справи після смерті [PERSON] є [INFO] . Окрім позивачки, спадкоємицею першої черги за законом після смерті [PERSON] була і інша донька [PERSON] (відповідачка у справі). Вона на день смерті матері була зареєстрована та фактично мешкала разом із матір`ю, а отже, прийняла спадщину фактично. Таким чином, донька померлої [PERSON] прийняла спадщину в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України юридично (шляхом подачі заяви про прийняття спадщини нотаріусу), а інша донька померлої [PERSON] прийняла спадщину в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України фактично (внаслідок мешкання на день смерті разом із спадкодавцем). \~ \~ \~ \~На час розгляду справи в суді сторони у справі вважаючи себе спадкоємцями обопільно, звернулися один до одного із позовними вимогами. Пред`являючи зустрічні позовні вимоги, [PERSON] претендує на визнання за нею права власності в порядку спадкування на частину житлового будинку із надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташованого по [ADDRESS] , - після смерті матері. У зв`язку із цим, [PERSON] уточнила свої позовні вимоги і просила визнати за нею право власності в порядку спадкування на житловий будинок із надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташований по [ADDRESS] та іншу частину житлового будинку із надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташованого по [ADDRESS] , - після смерті матері. Як первісні (уточнені), так і зустрічні позовні вимоги сторони обопільно визнали. Таким чином, сторони у справі фактично здійснили перерозподіл спадщини між собою і просять суд визнати за ними право власності в порядку спадкування. Необхідність звернення сторін до суду із позовами була викликана тим, що при зверненні [PERSON] до нотаріуса для отримання свідоцтв про право на спадщину, їй в цьому було відмовлено з причин відсутності правовстановлюючих документів на вищевказані житлові будинки, про що 23.11.2023р. нотаріусом були\~ винесені відповідні постанови. Необхідні нотаріусу документи [PERSON] надати не може у зв`язку із тим, що на час смерті її бабусі та матері житлові будинки не були зареєстровані у державному реєстрі прав власності на нерухоме майно, після їхньої смерті отримати свідоцтво про право власності на спадкові будинки також неможливо. Згідно п. 7 глави 7 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Міністерством юстиції України 22.02.2012р. №296/5, у справах нотаріуса залишаються копії (фотокопії) правовстановлюючих документів у т.ч. і при видачі свідоцтва про право на спадщину. На копіях (фотокопіях) зазначених документів проставляється відповідна відмітка про перехід права власності до набувача чи спадкоємця. Отже, після смерті бабусі та матері це питання вже неможливо вирішити, за визнанням права власності на нерухомість, як на об`єкти спадщини, можуть звернутися тільки спадкоємці. Таким чином,\~ позивачка за первинним (уточненим) позовом прийняла спадщину за законом після смерті своєї матері в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України і вважає, що має всі законні підстави для визнання за нею права власності на неї, оскільки до держави вона не перейшла, відумерлою\~ не визнана. Позивачка за зустрічним позовом прийняла спадщину за законом після смерті своєї матері в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України і вважає, що має всі законні підстави для визнання за нею права власності на неї, однак наполягає тільки на визнанні за нею права на спадщину у вигляді частини житлового будинку із надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташованого по [ADDRESS] . На такий поділ спадщини сторони обопільно погодились, заперечень з цього приводу не мають. Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що первині (уточнені) позовні вимоги позивачки, а також зустрічні позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки доводи сторін знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні. Оскільки щодо позовних вимог (як первинних, так і зустрічних), обставин справи сторони не заперечують, визнають їх обопільно, суд вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи встановлені, у зв`язку із чим немає необхідності у підтвердженні їх доказами засобом дослідження показань свідків. Відповідно до ч. 1 п.4 Прикінцевих і Перехідних положень ЦК України 2003р. Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Оскільки спадкодавець помер у 2003р., спадкові відносини виникли у той час, то підлягають застосуванню положення ЦК УРСР 1963р. Згідно із вимогами ст. 548 ЦК УРСР 1963р. для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв.\~ Ст. 549 ЦК УРСР передбачено, що визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Після смерті [PERSON] за прийняттям спадщини в установлений законом строк ніхто не звертався, однак,\~ дружина померлого [PERSON] , як спадкоємиця першої черги за законом,\~ прийняла її фактично, в порядку ст. 549 ЦК УРСР 1963р. Надалі, після смерті [PERSON] за прийняттям спадщини в установлений законом строк звернулась її донька [PERSON] , як спадкоємиця першої черги за законом,\~ прийняла її юридично, в порядку ст. 549 ЦК УРСР 1963р. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і\~ оскільки\~ воно\~ не змінено заповітом. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Як передбачено\~ст.\~548\~ЦК УРСР\~для придбання\~спадщини необхідно,\~щоб спадкоємець\~її прийняв.\~Не\~ допускається\~\~прийняття\~ спадщини\~\~\~\~під\~\~\~ умовою\~\~\~\~або\~\~\~ з\~застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з\~ моменту відкриття спадщини. \~ \~\~\~ \~За\~ст.\~549\~ЦК УРСР\~визнається,\~що спадкоємець\~прийняв спадщину: 1)\~якщо він\~\~фактично\~ вступив\~\~в\~ управління\~\~або\~ володіння\~спадковим майном ;\~2)\~якщо він\~подав державній\~нотаріальній\~ конторі\~\~за\~ місцем\~відкриття спадщини\~заяву про\~прийняття спадщини. Зазначені в цій статті\~ дії\~ повинні\~ бути\~ вчинені\~ протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Прийняття спадщини є фактом, яке відображає волю спадкоємця придбати майно після смерті спадкодавця. В даному випадку [PERSON] прийняла спадщину фактично, оскільки її воля, як спадкоємиці першої черги за законом, була виражена у її діях по фактичному управлінню та володінню спадковим майном (зберігання технічних документів на нерухомість, мешкання у спадковому будинку, догляд за його збереженням, проведення ремонту, сплата за користування комунальними послугами та ін.). [PERSON] прийняла спадщину після смерті матері юридично, оскільки її воля, як спадкоємиці першої черги за законом, була виражена у її діях по подачі відповідної заяви нотаріусу. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України (ст. 1223 ЦК України). Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно поживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Як було встановлено судом, після смерті [PERSON] її донька [PERSON] прийняла спадщину за законом в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України (юридично), а інша донька [PERSON] - прийняла спадщину за законом в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України (фактично). Як було встановлено в судовому засіданні, сторони між собою провели розподіл спадщини, пред`явивши один до одного позовні вимоги, позовні вимоги обопільно визнали. У зв`язку із тим, що спадкова нерухомість свого часу не була зареєстрована належним чином, в даний час оформити своє право на спадщину та отримати відповідні свідоцтва позивачкам не надається можливості. Прийняття спадщини є фактом, яке відображає волю спадкоємця придбати майно після смерті спадкодавця. В даному випадку обидві позивачки прийняли спадщину, оскільки їх воля, як спадкоємців за законом, була виражена у їхніх діях по своєчасній подачі заяви про прийняття спадщини, а також по фактичному прийняттю спадщини. Таким чином, [PERSON] прийняла спадщину в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України, а [PERSON] в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, вони не заявили про відмову від неї. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, суд вважає, що як [PERSON] , так і [PERSON] являються суб`єктами набуття права власності на житлові будинки з підстав прийняття спадщини за законом. З урахуванням викладених позивачками та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити їх вимоги щодо визнання за ними права власності на спадкове майно.

Outcome: approved