Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-27 00:00:00

15 травня 2023 року [PERSON] (далі позивач, [PERSON] ) звернулася в суд з позовом до [PERSON] (далі відповідач, [PERSON] ) про поділ майна подружжя, предметом якого є квартира за адресою [ADDRESS] (а.с.2-3). 25 травня 2023 року позивач звернулася до відповідача з іншим позовом про поділ майна подружжя, предметом якого є автомобіль Nissan Rogue SL, номер кузова (VIN) [NUMBER] , державний реєстраційний номер [NUMBER] , 2015 року випуску (а.с.95-96). Ухвалою суду від 20 червня 2023 року цивільні справи за даними позовами були об`єднані в одне провадження (а.с.91). Ухвалою суду від 26 вересня 2023 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет справи, на стороні відповідача Державну спеціалізовану фінансову установу «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву». Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у період з 27 лютого 2000 року по 17 березня 20023 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. За час шлюбу сторони набули на праві спільної сумісної власності квартиру та автомобіль, яку позивач бажає поділити між ними шляхом присудження їй грошової компенсації. Посилаючись на вищевикладене позивач просить суд в порядку поділу майна подружжя: 1) виділити у власність відповідача квартиру за адресою [ADDRESS] , стягнувши з нього на користь позивача грошову компенсацію 1/2 частки цієї квартири у розмірі 751\~809,50 грн.; 2) виділити у власність відповідача автомобіль Nissan Rogue SL, номер кузова (VIN) [NUMBER] , державний реєстраційний номер [NUMBER] , 2015 року випуску, стягнувши з нього на користь позивача грошову компенсацію 1/2 частки цього автомобіля у розмірі 241\~845,00 грн. Відповідач у письмовому відзиві позовні вимоги заперечив. Узагальнені доводи відповідача зводяться до того, що майновий стан не дозволяє йому виплатити грошову компенсацію за спільне майно. Третя особа у письмових поясненнях вказала, що квартира за адресою [ADDRESS] перебуває в іпотеці, залишок заборгованості станом на 30 жовтня 2023 року складає 18\~253,06 грн. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги заперечила. Третя особа свого представника у судове засідання не направила. Заслухавши пояснення присутніх учасників справи, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково, з таких підстав. Судом встановлено, що у період з 27 лютого 2000 року по 17 березня 20023 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с.4-5). За час шлюбу сторони набули на праві спільної сумісної власності: 1) квартиру за адресою [ADDRESS] ; 2) автомобіль марки Nissan Rogue н.з. [NUMBER] . Квартира була придбана за кредитні кошти, отримані у третьої особи згідно кредитної угоди №74 від 23 грудня 2002 року. Наразі квартира перебуває в іпотеці. Розмір залишку заборгованості станом на 30\~жовтня 2023\~року складає\~18\~253,06\~грн. (а.с.194-196, 203-205). Згідно виконаного на замовлення позивача звіту про оцінку квартири, її ринкова вартість станом на 20 квітня 2023 року становить 1\~503\~619,00 грн. (а.с.17). За підготовлений на замовлення відповідача висновком судового експерта від 25 серпня 2023 року, ринкова вартість автомобіля марки Nissan Rogue н.з. [NUMBER] , становить 392\~450,10 грн (а.с.159-164). При цьому виготовлений на замовлення позивача звіт про оцінку автомобіля суд до уваги не бере, оскільки він здійснений без фактично огляду автомобіля, на відмінну від висновку судового експерта, який здійснював фактичний огляд автомобіля (а.с.100-105). Надаючи свою правову оцінку відносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає таке. Статтею 60 СК України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Отже, оскільки спірний автомобіль та квартира були придбані сторонами за час шлюбу за відплатними договорами, вважається, що вони є спільною сумісною власністю подружжя. Факт належності спірного майна до спільної сумісної власності подружжя самими сторонами не заперечується. За правилами частини першої статті 70 СК України передбачено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Оскільки між сторонами не було встановлено домовленості або укладено шлюбного договору, враховуючи відсутність посилань сторін на існування підстав для збільшення чи зменшення часток у спільні власності, які передбачені ч.ч.2, 3 ст.70 СК України, суд дійшов висновку, що ідеальні частки сторін у спірній квартирі та автомобілі є рівними та становлять по 1/2 частки кожного. Переходячи до питання способу поділу спільної сумісної власності подружжя, суд зазначає, що згідно зі ст. 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто використовував їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Враховуючи той факт, що автомобіль є неподільною річчю, адже його поділ в натурі неможливий без втрати його цільового призначення, тому суд погоджується з доводами позивача, що доцільним є присудження їй грошової компенсації вартості її частки у автомобіль, що становить 196\~225,05 грн. (392\~450,10 /2). Такий розмір грошової компенсації буде посильним для відповідача, враховуючи, що він є працевлаштований. Однак суд не знаходить правових підстав для присудження позивачу грошової компенсацію за її частку у квартирі, оскільки розмір такої грошової компенсації у 751\~809,50 грн. є очевидно непосильним для відповідача, який, хоча і працевлаштований, однак сплачує аліменти на дитину, оплачує комунальні та кредитні платежі щодо квартири, навчання дітей. Також в матеріалах справи відсутні докази того, що спірна квартира не може бути поділена в натурі, тобто, є неподільною річчю в розумінні ч.2 ст.183 ЦК України. Тому спірну квартиру слід залишити в спільній частковій власності сторін визначивши, що їх частки у ній становлять по 1/2 кожного.

Outcome: partial