Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-21 00:00:00

В провадженні Зачепилівського районного суду Харківської області знаходиться цивільна справа за позовом Кредитної спілки « Союз - Фінанс» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором; зустрічним позовом [PERSON] до Кредитної спілки « Союз -Фінанс», [PERSON] про визнання недійним договору поруки. В обґрунтування позову представник позивача посилається на те, що 30 серпня 2107 року між Кредитною спілкою « Союз -Фінанс», та [PERSON] , був укладений Кредитний договір № 62/17. Згідно умов вищевказаного Кредитного договору позивач надав відповідачці [PERSON] кредитні кошти у сумі 12 580 грн., 00 коп., строком на 24 місяці починаючи з 30 серпня 2017 року по 29 серпня 2019 року, а відповідачка зобов`язалась повернути отриманий кредит, сплатити проценти за користування кредитом. Кредит був отриманий відповідачкою 30 серпня 2017 року, що підтверджується Видатковим касовим ордером № 164 від 30 серпня 2017 року на суму 12 580 грн., 00 коп. Відповідно до умов Кредитного договору № 62/17 від 30 серпня 2017 року [PERSON] зобов`язалась погашати заборгованість по Кредитному договору щомісячно згідно з графіком погашення заборгованості по кредитному договору, яка складається з заборгованості по кредиту та процентів за користування кредитом. Кредит мав бути повністю повернутий відповідачкою [PERSON] у строк 29 серпня 2019 року. Відповідачка [PERSON] повинна була повернути 12 580, 00 грн. - суму кредиту та проценти за користування кредитом які розраховуються щомісячно при своєчасному внесені платежів відповідно до п.3.2 Кредитного договору. Проте, відповідачка неналежним чином виконувала свої зобов`язання по Кредитному договору. Порушення при виконанні зобов`язань виявились в тому, що відповідачка [PERSON] несвоєчасно сплачувала заборгованість по кредиту, тим самим порушила запланований графік повернення кредиту. Тому при несвоєчасному внесенні платежів по поверненню кредиту нарахування процентів розраховувалось відповідно до п.3.3 Кредитного договору за кожен день прострочення платежу. Строк дії кредитного договору № 62/17 від 30 серпня 2017 року закінчився 29 серпня 2019 року, але сума кредиту не погашена і залишок за кредитом складає 12 580, 00 грн.( 12580,00 - 0,00 ( фактично сплачено кредиту)=12 580,00) Згідно до Кредитного договору та розрахунку заборгованості [PERSON] повинна повернути: - залишок по кредиту - 12 580, 00 грн., - проценти нараховані за умовами кредитного договору - 33473, 07 грн.( 43391,57- 9918,50 = 33473,07 грн.). Тобто заборгованість становить 46 053 грн., 07 коп. В якості забезпечення виконання зобов`язань відповідачкою [PERSON] перед позивачем Кредитна спілка» Союз-Фінанс» по поверненню кредиту, сплати процентів за користування кредитом і сум штрафних санкцій, було укладено Договір поруки № 62/17 від 30 серпня 2017 року між позивачем та ( Кредитором за Договором поруки), відповідачкою [PERSON] ( позичальником за Договором поруки) та відповідачкою [PERSON] ( поручителем до Договором поруки). Відповідно до умов Договору поруки відповідачка [PERSON] прийняла на себе зобов`язання перед позивачем відповідати у повному обсязі по зобов`язанням відповідачки [PERSON] визначених Кредитним договором. Позивач Кредитна спілка « Союз - Фінанс» просить суд стягнути солідарно з відповідачки [PERSON] та відповідачки [PERSON] заборгованість за Кредитним договором № 50/16 від 16 грудня 2016 року укладеним між Кредитною спілкою « Союз - Фінанс» та [PERSON] в загальній сумі 46 053 грн., 07 коп., з яких: 12 580, 00 грн.- залишок по кредиту; 33473,07 грн. - проценти нараховані за користування кредитом з урахуванням прострочення платежів, а також судові витрати по справі за оплату судового збору у розмірі 1921 грн.. 00 коп., пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. 29.12.2020 року [PERSON] подала зустрічну позовну заяву до суду до Кредитної спілки « Союз- Фінанс», [PERSON] про визнання недійсним договору поруки. 18.02.2021 року до суду від голови правління Кредитної спілки « Союз - Фінанс» Кудлай О.Ю. надійшов відзив на зустрічну позовну заяву [PERSON] про визнання недійсним договору поруки в якому просила суд у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. 22.02.2021 року Ухвалою суду об`єднано в одне провадження цивільну справу № 952/796/19 за позовом Кредитної спілки « Союз Фінанс» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором та цивільну справу № 952/1058/20 за позовом [PERSON] до Кредитної спілки « Союз -Фінанс» [PERSON] про визнання недійсним договору поруки, та присвоєно об`єднаній справі єдиний номер № 952/796/19. Крім того, [PERSON] подала позовну заяву до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська до Кредитної спілки « Союз-Фінанс» та [PERSON] про визнання недійсним договору поруки. Ухвалою суду від 18.05.2021 року провадження по справі було зупинено до закінчення розгляду позову [PERSON] до Кредитної спілки « Союз-Фінанс», [PERSON] про визнання недійсним договору поруки. Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська в позові [PERSON] було відмовлено, тому 08.12.2023 року провадження по справі було поновлено. 05.12.2023 року до суду надійшла уточнена позовна заява Кредитної спілки « Союз - Фінанс» про стягнення боргу за договором споживчого кредиту в якій просить суд стягнути на користь Кредитної спілки « Союз - Фінанс» солідарно з [PERSON] та [PERSON] заборгованість за Кредитним договором № 62/17 від 30 серпня 2017 року в загальній сумі 13 873, 37 грн., яка складається із : 8 340, 48 грн., ( залишок по тілу кредиту) + 1 059,23 грн. ( 3 % річних) + 4 483, 66 грн. ( інфляційні втрати), а також судові витрати за сплату судового збору у розмірі 1921 грн. 00 коп., пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. 21.02.2024 від Голови правління Кредитної спілки « Союз -Фінанс» О.Ю. Кудлай надійшла заява про розгляд справи без участі їхнього представника, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. 22.02.2014 від представника позивача « Союз -Фінанс» Золотухіної К.О. надійшла заява про розгляд справи без її участі, в якій остання просила суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, 18.12.2023 року від представника відповідачки [PERSON] - адвоката Жури Н.В. надійшло клопотання в якому вони не заперечують проти уточнення позовної заяви з проханням зменшення розміру стягуваних сум, однак вважають наданий позивачем розрахунок 3 % річних та інфляційних витрат завищеним та складеним з порушенням норм діючого законодавства. До суду від представника відповідачки [PERSON] - адвоката Жури Н.В. надійшла заява про розгляд справи без участі відповідачки [PERSON] та без її участі як представника відповідачки. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Приймаючи до уваги те, що судом виконані вимоги щодо повідомлення відповідачки про розгляд справи у спосіб передбачений законом та з огляду на те, що представник позивача у своєї заяві проти ухвалення заочного рішення не заперечувала, суд вважає, що є передбачені ст.ст.280,281 ЦПК України підстави для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі письмових доказів та у відповідності до ч.2ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь - якого учасника справи не перешкоджає розгляду справи по суті. Дослідивши матеріали справи, розглянувши заяву представника позивача про розгляд справи без його участі, представника відповідачки [PERSON] - адвоката Жури Н.В. про розгляд справи без їхньої участі, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до положень ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Статтею 257 ЦК України визначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно розрахунку боргу відповідно до ст. 625 ЦК України за кредитним договором № 62\\17 від 30.08.2017 року основна сума заборгованості за договором з 30.08.2019 до 24.11.2023 становить 8 330.48 грн., інфляційні втрати за останній період ( 30.08.2019- 24.11.2023) становлять 4 483,66 грн. Оскільки уточнену позовну заяву подано на початку грудня 2023 року то відповідно строк позовної давності може охоплювати період з листопада 2020 року по листопад 2023 року включно і лише за такий період можна нарахувати інфляційні втрати та 3 % річних на суму заборгованості за кредитом. Одночасно п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит ( позику) банком або іншим кредитодавцем ( позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу., а також від обов`язку сплатити на користь кредитодавця ( позикодавця) неустойки ( штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка ( штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання ( невиконання,часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем ( позикодавцем). У зв`язку з військовою агресією рф проти України, Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 в Україні було введено воєнний стан з 05 год., 30 хв., 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Зазначений період дії воєнного стану неодноразово продовжувався та станом на сьогодні його продовжено до 14 лютого 2024 року згідно з Указом Президента України № 734/2023 від 06.11.2023 року, затвердженого Законом України « Про затвердження Указу Президента України» « Про затвердження строку діє воєнного стану в Україні» № 3429- ІХ від 08.11.2023. Отже у вказаній справі нарахування інфляційних втрат та 3 % річних можливе лише в межах строку позовної давності з листопада 2020 року за період до 23.02.2022 року, після цієї дати і до теперішнього часу в Україні діє воєнний стан. Позивачем до уточненої позовної заяви додано розрахунок суми інфляційних втрат за період з 30.08.2019 року по 24.11.2023 року в сумі 4 483,66 грн. Однак, складаючи розрахунок суми інфляційних втрат позивачем не взято до уваги строки позовної давності та суму нараховано за 4 роки та майже 3 місяці, що є недопустимим. Складаючи уточнений позов позивач не взяв до уваги, що питання про бажане стягнення можна ставити лише в межах строків позовної давності, тобто 3 роки та в період до 23.02.2023 року ( початок дії в Україні воєнного стану). Таким чином, нарахування суми інфляційних втрат можливе лише в період з листопада 2020 року по 23 лютого 2022 року та буде складати : ( 101,3 : 100)х 100,9:100)х (101,3:100)х(101:100)х(101,7:100)х(100,7:100)х(101,3:100)х(100,2:100)х(100,1:100)х(99,8:100)х(101,2:100)х100,9:100)х100,8:100)х(100,6:100)х(101,3:100)х101,6:100) = 1,157329397. 8330,48 х 1,157329397 = 1310, 63 грн. З приводу нарахованих 3 % річних. Позивачем до уточненої позовної заяви додано розрахунок суми 3 % річних за період з 30.08.2019 року по 24.11.2023 року в сумі 1 059,23 грн. Однак, складаючи розрахунок суми 3 % річних позивачем, також, не взято до уваги строки позовної давності та суму нараховано за 4 роки та майже 3 місяці, що є недопустимим. Складаючи уточнений позов позивач не взяв до уваги, що питання про бажане стягнення можна ставити лише в межах строків позовної давності, тобто 3 роки та в період до 23.02.2023 року ( початок дії в Україні воєнного стану). Таким чином нарахування суми 3 % річних можливе лише в період з листопада 2020 року по 23.02.2023 року ( початок дії в Україні воєнного стану ), та по 23.02.2022 року ( 481 день) та буде складати: 8 330,48 грн. х 3х 481 : 365:100 = 329,34 грн. Щодо позовних вимог [PERSON] до Кредитної спілки « Союз-Фінанс», [PERSON] про визнання недійсним договору поруки № 62/17 від 30.08.2017 року недійсним, суд вважає їх безпідставними та необґрунтованими в яких слід відмовити виходячи із наступних підстав. Так, 30.08.2017 року між Кредитною спілкою « Союз -Фінанс» та [PERSON] і [PERSON] , укладено Договір поруки № 62/17, згідно якого [PERSON] добровільно прийняла на себе зобов`язання перед Кредитною спілкою « Союз - Фінанс» відповідати у повному обсязі по зобов`язанням [PERSON] - позичальника, визначених Кредитним договором. [PERSON] не заперечує факт підписання договору, але на власний розсуд трактує його умови. А саме, умовами п.1.1 Договору поруки, поручитель добровільно бере на себе обов`язки перед Кредитодавцем відповідати по зобов`язанням Позичальника, котрі виникають з умов кредитного договору № 62/17 від 30 серпня 2017 року. В п. 4.3 Договору поруки чітко і неоднозначно вказано, що «Поручитель ознайомлений з умовами кредитного договору, укладеного між Кредитодавцем і Позичальником, та підтверджує згоду на всі зміни та доповнення до Кредитного договору, які можуть виникнути під час вирішення питань між Позичальником і Кредитодавцем при несвоєчасному погашенні кредиту або процентів за його користування, про що свідчить його підпис під даним договором». Крім того, підтвердженням факту ознайомлення з усіма істотними умовами Кредитного договору № 62/17, в забезпечення якого укладений оспорюваний правочин є підпис вчинений на кожній сторонці Кредитного договору особисто [PERSON] . Порука - обов`язок поручителя перед кредитором нести відповідальність за порушення боржником своїх зобов`язань. Порука виникає на базі договору поруки. Відповідно до ст. 553 ЦК України « За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником». Відповідно до ст. 554 ЦК України « У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову ( субсидіарну) відповідальність поручителя». « Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки». Згідно діючого законодавства, солідарна відповідальність передбачає, що Кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-якого окремо ( ст. 543 ЦК України). Кредитор, який одержав виконання обов`язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі. Таким чином, оскільки [PERSON] згідно з Договором поруки є солідарним боржником, то вимоги Кредитної спілки « Союз -Фінанс» до [PERSON] є цілком законні та не суперечать чинному законодавству України. Посилання позивача [PERSON] на Постанову Верховного Суду від 27.11.2019 року по справі № 530/1450/16-ц в частині основних умов договору поруки є не коректним, так як, в зазначеній справі йшла мова про позов третьої сторони, яка була зацікавленою особою, але не являлась стороною за договором поруки. Згідно ст. 215 ЦК України « Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною ( сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою та шостою статті 203 цього Кодексу». Відповідно до ст. 203 ЦК України 1. Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. 2. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. 3. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. 4. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. 5. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. 6. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. При укладенні Договору поруки № 62/17 від 30.08.2017 року були дотриманні усі норми чинного законодавства України, жодних порушень не було. Крім того, рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська в позові [PERSON] до Кредитної спілки « Союз-Фінанс», та [PERSON] про визнання недійсним договору поруки було відмовлено. Щодо судових витрат по справі за оплату судового збору суд виходить із наступного: 12 580 : 100 % = 125,80 грн. 9 970, 45 : 125,80 = 79,25 %. 1921 грн., х 79,25 % = 1522,40 грн., які повинні бути стягнуті з відповідачів. З урахуванням вищенаведеного, суд вважає, що залишок по Кредиту складає 8 330,48 грн., ( тіло кредиту) + 1 310,63 грн. (інфляційні втрати) + 329,34 грн. ( 3 % річних), а загальна сума заборгованості яку повинні відповідачі сплатити на користь позивача становить 9 970,45 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial