Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-19 00:00:00

До Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшла заява [PERSON] в особі її законного представника [PERSON] , заінтересовані особи: [PERSON] , Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, про визнання фізичної особи безвісно відсутньою. В обґрунтування заяви зазначено, що батьком [PERSON] є [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . 19.10.2022 року військовослужбовці збройних сил російської федерації та інших військових формувань держави-агресора, застосовуючи засоби ведення війни, заборонені міжнародним правом, порушуючи закони і звичаї війни, передбачені міжнародними договорами, згоду на обов`язковість яких надала Верховна Рада України, на одному з блокпостів в м. Токмак Запорізької області незаконно затримали [PERSON] , який, будучи водієм-волонтером БФ „Україна у серці, пересувався на автомобілі ВАЗ-21099, д.р.н. [NUMBER] до м. Токмак та м. Бердянськ з метою евакуації цивільного населення та видачі гуманітарної допомоги мешканцям окупованих територій, після чого він був доставлений до військової комендатури у м. Токмак, де незаконно утримувався. Пологівським РВП ГУНП в Запорізькій області [PERSON] розшукується як безвісно зникла особа, його місце знаходження не встановлено. Посилаючись на зазначені обставини, з метою подальшої реалізації права на отримання пенсії у зв`язку із втратою годувальника, заявник просить суд визнати [PERSON] безвісно відсутнім з 19.10.2022 року. У судовому засіданні законний представник заявника - [PERSON] вимоги заяви підтримала, з підстав, викладених у ній, просила заяву задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] у судовому засіданні заяву підтримав, просив її задовольнити. Представник заінтересованої особи ГУ ПФУ в Запорізькій області у судове засідання не з`явився, суду подав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність. Заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, дослідивши і оцінивши докази у справі у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про її народження серії [NUMBER] , виданого Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 140. За фактом незаконного затримання і утримання [PERSON] за обставин, викладених у заяві, 01.11.2022 року було внесено відомості до ЄРДР за № 12022082320000996, що підтверджується відповідним витягом, наданим заявником. Згідно з довідкою Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області № 132/70-2023 від 21.12.2023 року, громадянин [PERSON] , [INFO] , який мешкав за адресою: [ADDRESS] , розшукується як безвісно зникла особа по ОРС № 61992205 від 09.11.2022 року. На теперішній час місцезнаходження безвісно зниклого гр. [PERSON] не встановлено. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Безвісна відсутність, - це посвідчення в судовому порядку тривалої відсутності фізичної особи в місці її постійного проживання за умов, що не вдалося встановити місця її знаходження (перебування). При визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак встановити її місцезнаходження у цей час неможливо, причому вказана презумпція має спростовний характер. Відповідно до ст. 43 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місті її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. При визнані фізичної особи безвісно відсутньою настають правові наслідки, визначені ст. 44 ЦК України. Відповідно до ст. 306 ЦПК України, у заяві, зокрема, про визнання фізичної особи безвісно відсутньою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи. Таким чином, з аналізу вказаних правових норм, для визнання фізичної особи безвісно відсутньою слід встановити кілька юридичних фактів у їх сукупності, а саме: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання (тобто за місцем реєстрації) протягом тривалого часу; 2) відсутність відомостей про місце знаходження такої особи в місці її постійного проживання і неможливість їх одержання усіма доступними способами та вжитими заходами; 3) закінчення одного року з моменту одержання останніх відомостей про місце перебування даної особи; 4) визнання причин, через які заявник просить визнати фізичну особу безвісно відсутньою, юридично поважними. Разом з тим, сама по собі тривала відсутність особи за місцем проживання або реєстрації не може бути підставою для визнання такої особи безвісно відсутньою, оскільки безвісна відсутність є засвідчений у судовому порядку факт довготривалої відсутності фізичної особи в місці свого проживання, якщо не вдалося встановити місця її перебування. За своїм змістом стаття 43 ЦК України передбачає з`ясування місця постійного проживання особи на час її зникнення, заходів, які приймав заявник для встановлення місця знаходження особи, щодо якої ставиться питання про визнання безвісно відсутньою, та чи були вичерпані усі можливості для її знаходження. Визнання особи безвісно відсутньою має широке коло правових наслідків, тому мають бути вжитті всі заходи для з`ясування обставин зникнення особи, заходи щодо її розшуку. Процес розшуку безвісно відсутніх осіб регулюється такими нормативно-правовими актами законодавчого рівня, як Кримінальний кодекс України, Кримінальний процесуальний кодекс України, Закони України „Про Національну поліцію та „Про оперативну-розшукову діяльність. Законом України „Про Національну поліцію визначено, що одним із повноважень поліції є розшук безвісно зниклих осіб; початок розшуку безвісно зниклих осіб є підставою для відкриття кримінального провадження. Відповідно до ст. 6 Закону України „Про оперативно-розшукову діяльність, інформація про безвісно зниклу особу є підставою для здійснення оперативно-розшукової діяльності. З урахуванням викладених обставин, за наявності обгрунтованих даних про те, що заявнику та іншим заінтересованим особам нічого не відомо про місце перебування [PERSON] , а вжиті заходи для встановлення його місця перебування не дали результатів, з огляду обставини, які зумовили звернення заявника до суду із даною заявою, з метою оформлення пенсії у зв`язку із втратою годувальника, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог заяви та наявність підстав для визнання [PERSON] безвісно відсутнім, оскільки факт його відсутності за місцем свого постійно проживання підтверджується доказами, що не викликають сумнівів у своїй допустимості та достовірності, які суд приймає до уваги, так як вони зібрані із дотриманням вимог закону, не суперечать один одному та ніким не спростовуються. Згідно з ч. 1 ст. 309 ЦПК України, у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою, або відомостей про місцеперебування цієї особи суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою, або іншою заінтересованою особою.

Outcome: approved