Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-26 00:00:00

І. Стислий виклад позицій сторін: позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом, в якому просить визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , за його місцем проживання. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що він перебував у зареєстрованому шлюбі із відповідачкою [PERSON] , який рішенням суду від 17.01.2017 - розірваною. За час спільного проживання у них [INFO] народилась дочка [PERSON] . І хоча після розірвання шлюбу дитину було залишено проживати разом із відповідачкою [PERSON] , однак фактично вона проживає разом із ним. Відповідачка на даний час перебуває за кордоном. Зазначає, що він піклується про дитину, старається забезпечити її усім необхідним, дбає про її благополуччя, створив для неї всі умови для комфортного проживання. Враховуючи той факт, що дитина проживає постійно з ним, перебуває на його повному утриманні та вихованні, просить визначити її місце проживання разом з ним, оскільки це буде відповідати інтересам дочки. Просить врахувати, що здатен у повній мірі забезпечити належні умови для дитини. У судовому засіданні позивач [PERSON] та його представниця - адвокатка Кобилинець Т.В. позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилась, 11.01.2024 на електронну пошту суду надіслала заяву (а.с. 47), в якій зазначила, що не заперечує щодо задоволення позовних вимог. Вважає, що позивачем створені для дитини всі умови для комфортного життя. Вона на даний час не працює та не має стабільного доходу. Представниця третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета - Служба у справах дітей Долинської міської ради - Яремій Н.Б. у судовому засіданні підтримала висновок про визначення місця проживання дитини [PERSON] , [INFO] , разом з батьком [PERSON] ІІ. Заяви та клопотання учасників справи, процесуальні дії у справі: 19 вересня 2023 року ухвалою суду відкрито провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання за участю сторін. Зобов`язано третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Службу у справах дітей Долинської міської ради надати висновок на виконання своїх повноважень щодо визначення місця проживання малолітньої [PERSON] 25 жовтня 2023 року від представниці третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Служби у справах дітей Долинської міської ради - Яремій Н.Б. на електронну пошту суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із тим, що питання про визначення місця проживання дитини у процесі опрацювання та буде внесено на розгляд виконавчого комітету наприкінці листопада. Ухвалою суду від 23.10.2023 продовжено строк проведення підготовчого провадження у даній справі на тридцять днів. 01 грудня 2023 року від сторони позивача та представниці третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Служби у справах дітей Долинської міської ради - Яремій Н.Б. надійшли клопотання про проведення підготовчого судового засідання без їх участі. Ухвалою суду від 01.12.2023 закрито підготовче провадження у даній справі та призначено справу до судового розгляду по суті. 21 грудня 2023 року на адресу суду від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Служби у справах дітей Долинської міської ради надійшло рішення №861 від 19.12.2023 «Про затвердження висновку про визначення місця проживання дитини» та висновок про визначення місця проживання дитини. Судове засідання призначене 29.12.2023 було відкладено у зв`язку з відсутністю даних про належне повідомлення відповідачки [PERSON] про таке. 11 січня 2024 року від відповідачки [PERSON] на електронну пошту суду надійшла заява про відсутністю заперечень щодо задоволення позовних вимог. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: матеріалами справи встановлено, що сторони по справі є батьками [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 15.03.2012 (а.с. 13). Рішенням Долинського районного суду Івано - Франківської області від 17.01.2017, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Дитину [PERSON] , [INFO] , залишено проживати з матір`ю - [PERSON] (а.с. 12). Відповідно до акта обстеження від 07.09.2023, складеного депутатом Долинської міської ради Прокіпчином І.Я., в присутності сусідів - [PERSON] та [PERSON] (а.с. 14), згідно із яким, позивач [PERSON] та дитина [PERSON] , проживають за адресою: [ADDRESS] . Для дитини створені всі умови для комфортного проживання. Із відмітки паспорта відповідачки [PERSON] (а.с. 36) встановлено, що остання 03.09.2023 перетнула пункт пропуску через державний кордон України «Медика» та виїхала з території України. Згідно із рішенням виконавчого комітету Долинської міської ради Калуського району Івано - Франківської області №861 від 19.12.2023 «Про затвердження висновку про визначення місця проживання дитини» (а.с. 42), вирішено затвердити висновок про визначення місця проживання [PERSON] , [INFO] , з батьком [PERSON] , [INFO] (а.с. 43-44). Відповідно до висновку про визначення місця проживання дитини [PERSON] , орган опіки та піклування Долинської міської ради вважає за доцільне визначити її місце проживання разом із батьком [PERSON] . Відповідно до довідок форми ОК-5 і форми ОК-7 (а.с. 67-71, 72-74), позивач [PERSON] отримує щомісячний стабільний дохід. Допитана в судовому засіданні, у присутності батька, малолітня [PERSON] , суду пояснила, що деякий час проживала із матір`ю у Чехії, однак не змогла там адаптуватись. Зазначила, що на даний час бажає проживати з батьком. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку із наявністю спору між ними щодо місця проживання малолітньої дитини [PERSON] . ІV. Оцінка суду: суд, вислухавши учасників справи, дослідивши докази, які надані на обґрунтування позовних вимог, враховуючи висновок третьої особи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи із такого. Частиною 1 статті 2 Цивільно процесуального кодексу України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд звертає увагу, що законодавство України не містить норм, які б наділяли будь - кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно із ч. 2, 8, 9 ст. 7 СК України, сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Як передбачено ч. 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до ч. 4 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Статтею 141 Сімейного кодексу України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Згідно із ч. 1 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Системний аналіз вказаної вище статті свідчить про те, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини враховується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку. У ч. 1 ст. 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави - учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Згідно з ч. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини держави - учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави - учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, з огляду на те, що дитина є найбільш вразливою стороною в ході будь-яких сімейних конфліктів, судовий розгляд сімейних спорів, в яких зачіпаються інтереси дитини, є особливо складним. ЄСПЛ у рішенні в справі «М.С. проти України» від 11.07.2017 (заява № 2091/13), вказав на те, що при визначенні найкращих інтересів дитини в конкретній справі слід брати до уваги два міркування: по-перше, у найкращих інтересах дитини зберегти її зв`язки із сім`єю, крім випадків, коли доведено, що сім`я непридатна або неблагополучна; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (п. 100 рішення від 16.07.2015 у справі «Мамчур проти України», заява № 10383/09). Аналіз наведених норм права і практики ЄСПЛ свідчить про те, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи з об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків. Отже, при розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини та балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини й обов`язком батьків діяти в її інтересах. У постановах Верховного Суду від 14.02.2019 в справі № 377/128/18, від 22.08.2018 у справі № 539/1406/17 зазначено, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини враховується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку. Так, судом встановлено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі. За час спільного проживання у них [INFO] народилась дочка [PERSON] , якій на момент розгляду справи виповнилось 11 років. На даний час малолітня дитина [PERSON] проживає разом із батьком - позивачем по справі [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Позивач [PERSON] працює та отримує стабільний дохід, а тому може матеріально утримувати та забезпечувати всім необхідним дочку. Відповідачка [PERSON] перебуває за кордоном. Згідно з висновком про визначення місця проживання дитини, орган опіки та піклування вважає за доцільним визначити місце проживання малолітньої [PERSON] разом з батьком [PERSON] . Вказаний висновок є достатньо обґрунтованим, обставини, викладені у ньому підтверджені належними доказами, знайшли своє підтвердження і у судовому засіданні та не суперечать інтересам дитини, тому суд враховує його при вирішені спору у частині визначення місця проживання малолітньої дитини. При цьому, суд зазначає, що матір дитини, яка безумовно відіграє важливу роль у її житті, має право та обов`язок піклуватися про здоров`я дитини, стан її розвитку, незалежно від того, з ким дитина буде проживати. На час ухвалення рішення по даній справі судом не встановлено обставин, які б давали підстави для висновку, що визначення місця проживання дитини з матір`ю буде мати більш позитивний вплив на дитину, ніж з батьком. Поведінка батьків, їх авторитет відіграє суттєву роль у вихованні дитини, адже дитина не має самостійного досвіду соціальної поведінки, а тому успадковує досвід і поведінку авторитетних для неї батьків. Найкращі інтереси дитини є предметом основного піклування батьків. Найкращі інтереси дитини можуть, залежно від їх характеру та серйозності, перевищувати інтереси батьків. Кожний із батьків не позбавлений права піднімати у майбутньому питання щодо зміни місця проживання дитини з урахуванням обставин, що матимуть істотне значення. Отже, врахувавши досліджені докази, виходячи з балансу інтересів дитини та батьків, з найкращих інтересів дитини, суд дійшов висновку про те, що визначення місця проживання дитини з батьком буде максимально відповідати інтересам дитини. Таким чином, суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, з`ясувавши усі обставини справи, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача слід задовольнити. На підставі викладеного, ст. 3, 9, 18, 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 №789-ХІІ, ст. 7, 19, 141, 161 СК України, ч. 3 ст. 29 ЦК України, ст. 8, 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства»,

Outcome: approved