Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-18 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Михалків Б.С., звернулася до суду з позовом до Відділу державної\~виконавчої служби\~у місті\~Ужгороді Західного\~міжрегіонального управління\~Міністерства юстиції,\~ [PERSON] про звільнення майна з-під арешту. На обґрунтування позову представник позивача вказує, що [PERSON] є власником житлової квартири [ADDRESS] . Відповідна житлова квартира власником якої був [PERSON] , перебувала в іпотеці в ПАТ «ОТП БАНК» на підставі договору наступної іпотеки № PCNL-800/006/2007 від 26.01.2007 року. У подальшому заявник набула права власності на майно на підставі ст. 37 Закону України «Про іпотеку», як новий кредитор [PERSON] за кредитним договором укладеним з ПАТ «ОТП БАНК», новим кредитором за яким була ТОВ «Фінансова компанія «АЙКВІТАС». Вказує, що позивачка набула права вимоги на предмет іпотеки - житлову квартиру [ADDRESS] на підставі договору про відступлення права вимоги від 14.11.2022 року. Вказує, що відповідно до відомостей, що містяться у державному реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, станом на 26.08.2023 року містяться заборони на відчуження нерухомого майна, що належить позивачу, по зобов`язанням попереднього власника майна [PERSON] , а саме: Постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 3-21863472, виданий 07.10.2010 року, видавник: Міський відділ державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області, рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень, індексний номер: 65854641 від 21.12.2022 року, вид обтяження: арешт нерухомого майна, єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 10353516 від 12.10.2010 року. Постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 3-614/09, ВП № 12160949 виданий 30.10.2009 року, видавник: Міський відділ державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області, рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень, індексний номер: 65854641 від 21.12.2022 року, вид обтяження: арешт нерухомого майна, єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 9317285 від 04.12.2009 року. Постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 9-44470818/14, виданий 01.09.2014 року, видавник: Міський відділ державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області, рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень, індексний номер: 15552707 від 01.09.2014 року, вид обтяження: арешт нерухомого майна, єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 15552707 від 03.09.2014 року; Постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 50298477, виданий 21.01.2019 року, видавник: Міський відділ державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області, рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень, індексний номер: 45136004 від 21.01.2019 року, вид обтяження: арешт нерухомого майна. Зазначає, що на даний час позивач позбавлений можливості подальшого розпорядження належним йому на праві приватної власності майном - житловою квартирою [ADDRESS] зокрема його відчуження у встановлений законом спосіб, внаслідок накладення на нього арешту, за зобов`язаннями осіб, які на момент реєстрації за позивачем права власності не мали жодного відношення до вказаного майна, а тому змушений звертатися до суду з відповідним позовом. Враховуючи вищенаведене, просить звільнити з під арешту житлову квартиру [ADDRESS] , що належить позивачу по справі [PERSON] , що накладений на підставі: Постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 3-21863472, виданий 07.10.2010 року, видавник: Міський відділ державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області, рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень, індексний номер: 65854641 від 21.12.2022 року, вид обтяження: арешт нерухомого майна, єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 10353516 від 12.10.2010 року. Постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 3-614/09, ВП № 12160949 виданий 30.10.2009 року, видавник: Міський відділ державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області, рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень, індексний номер: 65854641 від 21.12.2022 року, вид обтяження: арешт нерухомого майна, єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 9317285від 04.12.2009 року. Постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 9-44470818/14, виданий 01.09.2014 року, видавник: Міський відділ державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області, рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень, індексний номер: 15552707 від 01.09.2014 року, вид обтяження: арешт нерухомого майна, єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 15552707 від 03.09.2014 року; Постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 50298477, виданий 21.01.2019 року, видавник: Міський відділ державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області, рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень, індексний номер: 45136004 від 21.01.2019 року, вид обтяження: арешт нерухомого майна. Представник відповідача Відділу державної виконавчої служби у місті Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції подав до суду відзив, в якому про перебування на виконанні у відділі державної виконавчої служби у м. Ужгороді декілької виконавчих проваджень відносно [PERSON] . Вказує про наявність виключного переліку підстав, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини. Жодна з таких обставин в даному випадку відсутня, а тому відділ ДВС у м. Ужгороді заперечує проти задоволення позовної заяви. Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Позивач подала до суду заяву, в якій просить розглянути справу за задовольнити позов без її участі та без участі її представника. Представник відповідача Відділу державної виконавчої служби у місті Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, проте у відзиві просив розглянути справу без його участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи. Згідно з ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника), без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України\~передбачено право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Як вбачається з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №318270129 від 21.12.2022 року та Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (номер інформаційної довідки 344273915 від 26.08.2023), а також з копії нотаріально посвідченого договору відступлення права вимоги від 14.11.2022 року, зареєстрованого в реєстрі за №163, [PERSON] є власником квартири за адресою [ADDRESS] на підставі договору відступлення права вимоги від 14.11.2022 року, зареєстрованого в реєстрі за №163; договору іпотеки, дублікат, серія та номер: 123, виданого 09.12.2022 Закарпатським обласним державним нотаріальним архівом. На квартиру за адресою [ADDRESS] , де особою, майно/права якої обтяжуються значиться [PERSON] , накладено арешти на підставі: Постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 3-21863472, виданий 07.10.2010 року, видавник: Міський відділ державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області, рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень, індексний номер: 65854641 від 21.12.2022 року, вид обтяження: арешт нерухомого майна, єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 10353516 від 12.10.2010 року. Постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 3-614/09, ВП № 12160949 виданий 30.10.2009 року, видавник: Міський відділ державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області, рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень, індексний номер: 65854641 від 21.12.2022 року, вид обтяження: арешт нерухомого майна, єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 9317285від 04.12.2009 року. Постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 9-44470818/14, виданий 01.09.2014 року, видавник: Міський відділ державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області, рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень, індексний номер: 15552707 від 03.09.2014 року, вид обтяження: арешт нерухомого майна; Постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 50298477, виданий 21.01.2019 року, видавник: Міський відділ державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області, рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень, індексний номер: 45136004 від 21.01.2019 року, вид обтяження: арешт нерухомого майна. Відповідно до ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. За ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Законодавець у ч.1 ст.16 ЦК установив, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в частині другій цієї статті визначив способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. З цією метою суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб. Згадані вище способи захисту мають універсальний характер, вони можуть застосовуватись до всіх чи більшості відповідних суб`єктивних прав. Разом з тим зазначений перелік способів захисту цивільних прав чи інтересів не є вичерпним. Згідно із пунктом 1 частини 1 статті 10 Закону України "Про виконавче провадження" заходами примусового виконання рішень, зокрема, є звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами. Відповідно до вимог ч.ч.1,2 ст.56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. Постановами, передбаченими частиною другою цієї статті, може бути накладений арешт у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій та застосованих державним виконавцем штрафів, на все майно боржника або на окремі предмети. Копії постанови, якою накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, державний виконавець надсилає органам, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження. Копії постанови державного виконавця про арешт коштів чи майна боржника надсилаються не пізніше наступного робочого дня після її винесення боржнику та банкам чи іншим фінансовим установам або органам, зазначеним у частині другій цієї статті. Постанова державного виконавця про арешт коштів чи майна боржника може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом. Згідно із статтею 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. Підстави зняття арешту з майна у виконавчому провадженні визначено статтею 59 Закону України "Про виконавче провадження". Відповідно до ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Публічно-правовими є спори між особою, на майно якої накладено арешт у виконавчому провадженні і яка не є боржником у цьому провадженні, та органом державної виконавчої служби - суб`єктом владних повноважень з приводу рішень, дій чи бездіяльності, прийнятих (вчинених) під час проведення опису та арешту майна, що не пов`язані з визнанням права власності на арештоване майно. Таким чином, за змістом наведених положень Закону України "Про виконавче провадження" , в судовому порядку може бути ухвалено рішення про зняття арешту з майна у випадку незавершеного виконавчого провадження або у випадку, коли особа вважає себе власником майна, на яке накладено арешт, та одночасно звертається з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. За змістом статті 59 Закону України "Про виконавче провадження" до суду з позовом про визнання права власності на це майно і зняття арешту з нього може звернутись особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові. Згідно із частиною першою статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У пункті 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року N 6 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах" роз`яснено, що у справах за скаргами стягувача чи боржника на дії державного виконавця, пов`язані з арештом і вилученням майна та визначенням вартості й оцінки цього майна, суд перевіряє відповідність цих дій положенням статтей 57, 58 Закону України "Про виконавче провадження" (у редакції чинній на момент вчинення процесуальної дії). Таким чином, арешт майна, який не пов`язаний зі спором про право на це майно, а стосується порушень вимог виконавчого провадження з боку органів державної виконавчої служби, слід розглядати за правилами розділу VII ЦПК України. Звертаючись до суду із зазначеним позовом, позивач обґрунтував свої вимоги тим, що накладення арешту на майно порушує його права, як власника. В силу частини першої статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Суд вважає, що за змістом поданої позовної заяви між сторонами немає спору про право власності (користування) на майно, на яке накладено арешт і таке право позивача ніким не оспорюється, тому заява позивача про звільнення майна з-під арешту повинна розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed