Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-25 00:00:00

У липні 2023 року позивач в особі свого представника - адвоката Ломакіна Е.В. звернулася з позовом про розірвання шлюбу, укладеного між нею і [PERSON] 01 вересня 2014 року та зареєстрованого виконавчим комітетом Ярівської селищної ради Краснолиманського району, актовий запис № 07. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спільне життя з відповідачем не склалося через непорозуміння, різні погляди. Від шлюбі дітей не мають. Вважає, що збереження шлюбу є неможливим. За цих підстав просить шлюб між нею і відповідачем розірвати, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, розпорядженням Верховного Суду від 14.03.2022 № 7/0/9-22 було змінено територіальну підсудність судових справ Краснолиманського міського суду Донецької області Індустріальному районному суду міста Дніпропетровська. Ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 03 серпня 2023 року у даній справі було відкрите спрощене позовне провадження. У судове засідання сторони не з`явилися. В своїй заяві позивач просила розглядати справу без її участі. В свою чергу, відповідач повідомлявся про розгляд справи, відзив на позов чи інші заперечення проти розірвання шлюбу не надав, у зв`язку з чим судом проведений заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів. Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне: Судом установлено, що 01 вересня 2014 року виконавчим комітетом Ярівської селищної ради Краснолиманського району був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що зроблений актовий запис № 07. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] ». З позовної заяви вбачається, що сторони малолітніх чи неповнолітніх дітей не мають, припинили шлюбні відносини, проживають окремо, спільне господарство не ведуть, позивач примиритися з відповідачем не бажає. Відповідно до статті 51 Конституції України, а також статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Статтею 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Згідно зі статтею 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають суттєве значення. Виходячи з взаємовідносин між сторонами, причин позову про розірвання шлюбу, які викладені у позовній заяві, всіх обставини життя сторін, зокрема припинення шлюбних відносин та небажання зберегти шлюб, суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В своєму позові позивач просила залишити їй прізвище, прийняте у зв`язку з реєстрацією шлюбу, а тому після розірвання шлюбу прізвище позивачу слід залишити « [PERSON] ». При зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 1073,60 грн. Оскільки позов задоволено, відповідно до статті 141 ЦПК України вказані витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved