overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-18 00:00:00

17 січня 2024 року позивачка звернулась до суду з вказаним позовом та свої вимоги мотивує тим, що 04.02.2020 року сторони зареєстрували шлюб. Мають спільну дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що з початку 2023 року в позивачки відсутні спільні інтереси з чоловіком, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаємопорозуміння. Вказує, що з відповідачем спільне господарство не ведуть. Ухвалою суду від 22.01.2024 року відкрито провадження у справі, вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи. Надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. У встановлений законом строк клопотання про розгляд справи у судовому засіданні жодна зі сторін не подала. Відповідач у встановлений судом строк відзив не подав. В поданій до суду заяві просив слухати справу в його відсутність, позов визнав в повному обсязі. Згідно з ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. За нормами ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 04 лютого 2020 року у Березнівському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), актовий запис № 14, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.12). Мають спільну дитину - сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 13). Відповідно до частини 1 статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з вимогами ст.ст. 110, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя і рішення про розірвання шлюбу суд постановляє, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя чи інтересам дітей сторін. Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені і сім`я фактично розпалася. Сторони не підтримують подружніх стосунків, між ними відсутнє взаєморозуміння. Доводів на спростування позиції позивача відповідачем не надано. Враховуючи викладене, позов підлягає задоволенню, а шлюб між сторонами - розірванню. На підставі ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті підлягає поверненню позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. На підставі ст.141 ЦПК України 50 % судових витрат, понесених позивачем при зверненні до суду, підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-18 00:00:00

25 грудня 2023 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом та свої вимоги мотивує тим, що 22.12.2017 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Спільних дітей не мають. Шлюбні стосунки припинені в зв`язку з тим, що кожен з них має різні погляди на життя, ведення спільного господарства. Позивач вважає, що подальше проживання разом та збереження шлюбу неможливі, тому просить постановити рішення, яким розірвати шлюб між нею і відповідачем. Ухвалою суду від 03.01.2024 року відкрито провадження у справі, вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи. Надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. У встановлений законом строк клопотання про розгляд справи у судовому засіданні жодна зі сторін не подала. Відповідач у встановлений судом строк відзиву не подав, копію ухвали та позов з додатками направлялась відповідачу, 01.02.2024 року конверт повернувся до суду у зв`язку із неврученням його адресату. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 22.12.2017 року у Сумському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис №975, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 5). Спільних дітей не мають. Відповідно до частини 1 статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з вимогами ст.ст. 110, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя і рішення про розірвання шлюбу суд постановляє, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя чи інтересам дітей сторін. Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені і сім`я фактично розпалася. Сторони не підтримують подружніх стосунків, між ними відсутнє взаєморозуміння. Доводів на спростування позиції позивача відповідачем не надано. Враховуючи викладене, позов підлягає задоволенню, а шлюб між сторонами - розірванню. На підставі ст.141 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем при зверненні до суду, підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-18 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи його тим, що з 28.03.2013 року вона перебуває з відповідачем в шлюбі. Від шлюбу мають двох спільних дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що сімейне життя не склалося, зникло взаєморозуміння та повага, відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, втратили почуття любові та поваги один до одного. На даний час вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть та не підтримують жодних відносин. Вважає, що подальше спільне життя є неможливим, а тому просить розірвати шлюб. У судове засідання позивач не з`явилася, від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, в телефонній розмові повідомив, що не заперечує проти розірвання шлюбу та просив розглянути справу без його участі.. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 28.03.2013 року позивач з відповідачем уклали шлюб, зареєстрований виконкомом Юнаківської сільської ради Сумського району Сумської області, актовий запис №01, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с. 6-7). Зі змісту позовної заяви вбачається, що причиною розпаду сім`ї стала відсутність взаєморозуміння між подружжям, що робить неможливою подальшу побудову сімейних відносин. Сторони подружні стосунки не підтримують, сімейних відносин не поновлювали і не мають наміру цього робити. Позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу з відповідачем. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст. 24 СК України). Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним за свою поведінку в сім`ї (ст. 55 СК України). Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України). Таким чином, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, що мають істотне значення, а тому шлюб між ними необхідно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-18 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи його тим, що з 28.08.1993 року вона перебуває з відповідачем в шлюбі. Від шлюбу мають повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що сімейне життя не склалося, зникло взаєморозуміння та повага. Хоча зараз і проживають разом, однак не підтримують шлюбних відносин. Відповідач постійно зловживає спиртними напоями, що унеможливлює їхнє примирення. Спільного господарства не ведуть, мають роздільний бюджет. Вважає, що подальше спільне життя є неможливим, а тому просить розірвати шлюб. У судове засідання позивач не з`явилася, від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, в телефонній розмові повідомив, що не заперечує проти розірвання шлюбу та просив розглянути справу без його участі.. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 28.08.1993 року позивач з відповідачем уклали шлюб, зареєстрований виконкомом Степанівської селищної ради народних депутатів Сумського району Сумської області, актовий запис №35, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 11). Від шлюбу сторони мають повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 10). Зі змісту позовної заяви вбачається, що причиною розпаду сім`ї стала відсутність взаєморозуміння між подружжям, що робить неможливою подальшу побудову сімейних відносин. Сторони подружні стосунки не підтримують, сімейних відносин не поновлювали і не мають наміру цього робити. Позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу з відповідачем. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст. 24 СК України). Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним за свою поведінку в сім`ї (ст. 55 СК України). Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України). Таким чином, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, що мають істотне значення, а тому шлюб між ними необхідно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-18 00:00:00

Заявник звернулась до суду з заявою про скасування рішення Сумського районного суду Сумської області № 2-156/2000 від 26 січня 2000 року, яким його визнано безвісно відсутнім. Про наявність даного рішення суду дізнався в грудні 2023 року. В судове засіданні заявник не з`явився, направив письмову заяву в якій просив слухати справу без його участі, свої вимоги підтримав в повному обсязі. Заінтересована особа в судове засідання не з`явилась, належним чином була повідомлена про час розгляду справи у суді. Дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд вважає, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню . Судом встановлено, що рішенням Сумського районного суду Сумської області № 2-156/2000 від 26 січня 2000 року заявника [PERSON] визнано безвісно відсутнім. Разом з тим [PERSON] , [INFO] отримав паспорт громадянина України 08 лютого 2008 року, з 24.01.2008 року зареєстрований за адресою [ADDRESS] ,, 28.02.2008 року отримав картку фізичної особи-платника податків. 28.07.2023 року отримав посвідчення учасника бойових дій № [NUMBER] , згідно довідки № 3078 військової частини [NUMBER] від 01.12.2023 року молодший сержант [PERSON] перебуває на військовій службі за призовом під час мобілізації згідно Указу Президента України від 24.02.2022 року № 69/2022 у військовій частині [NUMBER] з 26.05.2022 року по теперішній час. Відповідно до ст. 45 ЦК України якщо фізична особа, яка була визнана безвісно відсутньою, з`явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем її перебування або суд, що постановив рішення про визнання цієї особи безвісно відсутньою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою. Відповідно до ст.309 ЦПК України у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або відомостей про місцеперебування цієї особи, суд за місцеперебуванням особи, або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою або оголосив її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Враховуючи появу [PERSON] , наявність його заяви про скасування рішення про визнання його безвісно відсутнім, суд приходить до висновку, що відпали правові підстави вважати його безвісно відсутнім та попереднє рішення суду повинно бути скасовано.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-18 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача - Залозецької селищної ради з вимогами про визнання права власності на спадкове майно. Позивачка позовні вимоги підтримує, просить визнати за нею, в порядку спадкування за заповітом, право власності на житловий будинок та земельні ділянки, які належали [PERSON] , мотивуючи вимоги тим, що вона є спадкоємцем цього майна, згідно заповіту і прийняла спадщину, однак нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено. Відповідач надав заяву, згідно якої просить слухати справу без участі їх представника, заперечень не має. Дослідивши докази у справі, суд встановив, що [INFO] померла [PERSON] , якій на праві власності належали: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що в [ADDRESS] ; земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) площею 0,2500 га (кадастровий номер 6122681900:02:001:0447), яка знаходиться по [ADDRESS] ; земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 0,1476 га (кадастровий номер 6122681900:02:001:0452), яка знаходиться в с.Гаї-Розтоцькі Тернопільського району Тернопільської області; земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,4820 га (кадастровий номер 6122681900:01:001:0076), яка знаходиться на території Гає-Розтоцької сільської ради Тернопільського (Зборівського) району Тернопільської області; земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,2666 га (кадастровий номер 6122681900:01:001:0410), яка знаходиться на території Гає-Розтоцької сільської ради Тернопільського (Зборівського) району Тернопільської області. На випадок смерті [PERSON] розпорядилася належним їй майном, склавши 10 червня 2020 року заповіт, згідно якого заповіла все належне їй майно позивачці. Позивачка прийняла спадщину, звернулася до нотаріуса з метою оформлення спадкових прав та було відкрито спадкову справу №69677442, однак не може отримати у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що оригінали документів на спадкове майно спадкодавцем втрачено, рекомендовано визнавати право власності на спадкове майно в судовому порядку. Згідно зі ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Враховуючи, що позивач є спадкоємцем майна, згідно заповіту і прийняв спадщину, однак не може отримати свідоцтво про право на спадщину у нотаріуса, до неї правомірно перейшли права та обов`язки (спадщина), отже за нею слід визнати право власності на спадок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-18 00:00:00

позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до відповідача - [PERSON] з вимогами про визнання права власності на спадкове майно. Позивачі позовні вимоги підтримують, просять визнати за ними, в порядку спадкування за заповітом, право власності на житловий будинок та земельні ділянки, які належали [PERSON] , мотивуючи свої вимоги тим, що вони є спадкоємцями цього майна, згідно заповіту і прийняли спадщину, однак нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину їм відмовлено. Відповідач надала заяву, згідно якої просить слухати справу без її участі, позов визнає, заперечень не має. Дослідивши докази у справі, суд встановив, що [INFO] померла [PERSON] - баба позивачів, якій на праві власності належали: земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,1789 га (кадастровий номер 6122680400:01:001:0369), яка знаходиться на території Білоголівської сільської ради Тернопільського (Зборівського) району Тернопільської області; земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,1873 га (кадастровий номер 6122680400:01:001:0803), яка знаходиться на території Білоголівської сільської ради Тернопільського (Зборівського) району Тернопільської області; земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,0552 га (кадастровий номер 6122680400:01:001:1237), яка знаходиться на території Білоголівської сільської ради Тернопільського (Зборівського) району Тернопільської області. На випадок смерті [PERSON] розпорядилася належним їй майном, склавши 07 грудня 2009 року заповіт, згідно якого заповіла все належне їй майно позивачам. Позивачі звернулися до нотаріуса з метою оформлення спадкових прав, однак не можуть отримати свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно спадкодавцем втрачено. Інший спадкоємець - відповідач у справі, дочка спадкодавця [PERSON] претензій на обов`язкову частку у спадковому майні не має, що засвідчує її заява. Згідно зі ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Враховуючи, що позивачі є спадкоємцями майна, згідно заповіту, до них правомірно перейшли права та обов`язки (спадщина), отже за ними слід визнати право власності на спадок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-18 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача Залозецької селищної ради з вимогами про визнання права власності на спадкове майно. Позивач позовні вимоги підтримує, просить визнати за нею, в порядку спадкування за законом, право власності на житловий будинок, який належав її матері [PERSON] , мотивуючи свої вимоги тим, що вона є спадкоємцем цього майна, згідно закону і прийняла спадщину, однак нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено. Відповідач надав заяву, згідно якої просить слухати справу без участі їх представника, заперечень не має. Дослідивши докази у справі, суд встановив, що [INFO] померла [PERSON] - мати позивачки, якій на праві власності належав житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами у [ADDRESS] . Позивачка, яка постійно проживала зі спадкодавцем до її смерті і проживає у спадковому будинку, прийняла спадщину та звернулася до нотаріуса з метою оформлення спадкових прав, однак не може отримати свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що оригінали правовстановлюючих документів на майно спадкодавцем втрачено, рекомендовано визнавати право власності на спадкове майно в судовому порядку. Згідно зі ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Враховуючи, що позивачка є спадкоємцем майна, згідно закону і прийняла спадщину, однак нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено, до позивачки правомірно перейшли права та обов`язки (спадщина), отже за нею слід визнати право власності на спадок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача - [PERSON] з вимогами про визнання права власності на спадкове майно. Позивач позовні вимоги підтримує, просить визнати за нею, в порядку спадкування за законом, право власності на житловий будинок та земельні ділянки, які належали [PERSON] , мотивуючи свої вимоги тим, що вона є спадкоємцем цього майна, згідно закону і прийняла спадщину, однак нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину їй відмовлено. Відповідач надав заяву, згідно якої просить слухати справу без його участі, заперечень не має. Дослідивши докази у справі, суд встановив, що [INFO] померла [PERSON] - мати позивачки, якій на праві власності належали: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , земельна ділянка для будівництва обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,2500 га, кадастровий номер 6122685700:02:002:0304, яка знаходиться в [ADDRESS] ; земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 0,1811 га (кадастровий номер 6122685700:02:002:0305), яка знаходиться в селі Мильне Тернопільського (Зборівського) району Тернопільської області; земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 0,0930 га (кадастровий номер 6122685700:02:001:0236), яка знаходиться в селі Мильне Тернопільського (Зборівського) району Тернопільської області; земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 0,3100 га (кадастровий номер 6122685700:02:001:0237), яка знаходиться в селі Мильне Тернопільського (Зборівського) району Тернопільської області; земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,2015 га (кадастровий номер 6122685700:01:001:0957), яка знаходиться на території Мильнівської сільської ради Тернопільського (Зборівського) району Тернопільської області; земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,8720 га (кадастровий номер 6122685700:01:001:0958), яка знаходиться на території Мильнівської сільської ради Тернопільського (Зборівського) району Тернопільської області. Позивачка звернулася до нотаріуса з метою оформлення спадкових прав, однак не може отримати у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що оригінали документів на спадкове майно спадкодавцем втрачено. Інший спадкоємець - брат позивачки [PERSON] , відповідач у справі, претензій на частку у спадщині не має про що надав письмову заяву. Згідно зі ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Враховуючи, що позивачка є спадкоємцем майна, згідно закону, однак нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено, до неї правомірно перейшли права та обов`язки (спадщина), отже за нею слід визнати право власності на спадок.

Outcome: approved