Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-19 00:00:00

11.07.2023 року до суду звернувся позивач [PERSON] з позовом про зміну розміру аліментів до відповідача [PERSON] 08.09.2023 року отримана адресна довідка про реєстрацію місця проживання відповідача - фізичної особи. Ухвалою судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 08.09.2023 року відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників розгляду справи на 19.10.2023 року. 19.10.2023 року розгляд справи відкладений за клопотанням відповідача та представника відповідача на 12.12.2023 року. 01.11.2023 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву 28.11.2023 року від позивача надійшла відповідь на відзив 12.12.2023 року задоволене клопотання відповідача та постановлена ухвала про розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Підготовче судове засіданні призначене на 12.12.2023 року . 12.12.2024 року закінчене підготовче судове засідання. Справа призначена до розгляду на 05.02.2024 року. 05.02.2024 року розгляд справи в судовому засіданні відкладений до 20.02.2024 року за клопотанням представника відповідача Учасникам розгляду справи роз`яснені права та обов`язки у відповідності до ст. 43, 44, 49 ЦПК України. 20.02.2024 року в судовому засідання оголошену вступну і резолютивну частину рішення. Згідно заявлених позовних вимог позивач просить: змінити розмір стягуваних з нього аліментів за наказом Верхньодніпровського суду Дніпропетровської області від 29 червня 2023 року (цивільна справа № 173/1806/23) на користь відповідачки на утримання доньки [PERSON] , [INFO] з часини всіх видів його заробітку (доходу) до 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Змінити розмір стягуваних з нього аліментів за наказом Верхньодніпровського суду Дніпропетровської області від 29 червня 2023 року (цивільна справа № 173/1827/23) на користь відповідачки на утримання сина [PERSON] , [INFO] з часини всіх видів його заробітку (доходу) до 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог посилається на наступне: з відповідачкою він перебуває у зареєстрованому шлюбі, який був укладений 18 червня 2011 року, який зареєстрований у виконавчому комітеті Верхівцевської міської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, актовий запис № 21 В період шлюбу в них народилося двоє дітей: донька [PERSON] , [INFO] і син - [PERSON] , [INFO] . Шлюбно-сімейні відносини з відповідачкою припинені з 07 лютого 2023 року і на теперішній час Верхньодніпровським районним судом Дніпропетровської області вирішується питання про розірвання шлюбу між ними. Після припинення шлюбних відносин син і донька залишились проживати разом з матір`ю, він в добровільному порядку надавав матеріальну допомогу на утримання дітей. Проте 26 червня 2023 року відповідачка звернулась до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області із заявою про видачу судового наказу про стягнення з нього аліментів на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , і просила стягнути з нього аліменти на утримання доньки в розмірі часини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати подання заяви і до досягнення дитиною повноліття. При цьому відповідачка не зазначила, що вони мають двох дітей. Наступного дня, 27 червня 2023 року, відповідачка звернулась до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області із заявою про видачу судового наказу про стягнення з нього аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , і просила стягнути з нього аліменти на утримання сина в розмірі часини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати подання заяви і до досягнення дитиною повноліття. При цьому відповідачка знову ж таки ввела суд в оману і надала недостовірну інформацію, не зазначивши, що від шлюбу вони мають двох дітей, і що вона вже звернулась до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання доньки - [PERSON] . 29 червня 2023 року Верхньодніпровським районним судом Дніпропетровської області виданий судовий наказ по справі № 173/1806/23 про стягнення з нього на користь відповідачки аліментів на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі часини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму тане більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, до досягнення донькою повноліття. В цей же день 29 червня 2023 року Верхньодніпровським районним судом Дніпропетровської області виданий судовий наказ по справі № 173/1827/23 про стягнення з нього на користь відповідачки аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі часини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму тане більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, до досягнення сином повноліття. Тобто на даний час, за двома судовими наказами з нього стягуються аліменти на утримання двох дітей в розмірі частини всіх видів його заробітку (доходу), що суперечить нормам чинного законодавства. Він не заперечує проти стягнення з нього аліментів, але вважає, що їх розмір повинен відповідати нормам чинного законодавства. Він не має офіційного місця роботи і його невеликий мінливий прибуток є меншим, ніж середня заробітна плата, тому стягнення з нього аліментів у розмірі половини його прибутку, фактично позбавить його можливості до існування, що й стало підставою звернення до суду. В судовому засіданні позивач і представник позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі, давши пояснення фактично установлені матеріалами справи. Також пояснили, що в результаті зловживання відповідачкою своїми правами з позивача стягнені аліменти на утримання двох дітей в розмірі більшому ніж передбачено чинним законодавством. Тому позовні вимоги просили задовольнити Представник відповідачка в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на те, що чинним законодавством не встановлено заборони на звернення до суду із поданням заяви про видачу судового наказу на утримання кожної дитини окремо. Тому в задоволенні позовних вимог просив відмовити. Відповідно п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до вимог ст.55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України. За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту. Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстровану шлюбі, який був зареєстрований 18 червня 2011 року, який зареєстрований у виконавчому комітеті Верхівцевської міської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, актовий запис № 21, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. В період шлюбу у сторін народилося двоє дітей: донька [PERSON] , [INFO] і син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтв про народження, яв яких сторони записані батьками дітей. За судовим наказом Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 29 червня 2023 року по справі № 173/1806/23 з позивача на користь відповідачки стягнені аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі часини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з 26.06.2023 року і до досягнення донькою повноліття, що підтверджується копією судового наказу. За судовим наказом Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 29 червня 2023 року по справі № 173/1827/23 про стягнення з позивача на користь відповідачки стягнені аліменти на утримання сина - [PERSON] , [INFO] , в розмірі часини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з 27.06.2023 року і до досягнення сином повноліття, що підтверджується копією судового наказу. Прохаючи зменшити розмір аліментів, стягуваних з нього на користь відповідачки на утримання двох дітей, позивач посилається на те, що з нього стягуються аліменти на утримання двох дітей у розмірі, який не передбачений чинним законодавством. І при поданні заяв про видачу судових наказів відповідачка приховала той факт, що вони мають двох дітей, подавши заяви про видачу судових наказів на кожну дитину окремо. Вирішуючи позовні вимоги суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 141 СК України - Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до п. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1. 2 ст. 182 СК України - При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч. 1,2 ст. 183 СК України - Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до ч. 5 ст. 183 СК України - Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 161 ЦПК України - Судовий наказ може бути видано, якщо: заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб. З аналізу зазначених правових норм вбачається, що чинним законодавством врегульоване питання про те, що у разі стягнення аліментів на двох і більше дітей, аліменти стягуються в єдиній \~частці. Нормами Сімейного кодексу України та нормами Цивільного процесуального кодексу України врегульований розмір стягнення аліментів на утримання двох дітей - однієї третини заробітку (доходу) платника аліментів у випадку звернення до суду із заявою про видачу судового наказу. Судом встановлено, що в період шлюбу у сторін народилось двоє дітей, відповідно до вищенаведених правових норм відповідачка, з метою захисту своїх прав та прав дітей, повинна була звернутись до суду з заявою про видачу судового наказу, або із позовом про стягнення аліментів на утримання двох дітей, оскільки на час звернення відповідачки із заявами до суду обидві дитини вже були народженими. Також у зверненнях до суду стягувачка аліментів. виходячи із вищенаведених правових норм, повинна була зазначити, що вона з платником аліментів мають двох неповнолітніх дітей, оскільки зазначена обставина була достовірно відомо відповідачці. І приховуючи дану обставину відповідачка дійсно допустила зловживання наданими їй правами. Так як, навіть якщо відповідачка хотіла отримувати аліменти лише на одну дитину, вона повинна була зазначити, що має із платником аліментів двох дітей і обґрунтувати з яких підстав вона не ставить вимоги про стягнення аліментів на іншу дитину. В судовому засіданні представник відповідача також не зміг обґрунтувати з яких підстав його довірителькою було подано заяви про видачу судових наказів про стягнення аліментів спочатку на одну, а потім на іншу дитину, окрім як на посилання на те, що таке звернення не заборонено законом. Навіть якщо припустити, що батько надавав матеріальне утримання лише на одну дитину, а на іншу ні, і дана обставина стяла підставою для подачі заяви про видачу судового наказу про стягнення аліментів лише на одну дитину. То подача заяви про видачу судового наказу про стягнення аліментів на другу дитину з інтервалом в один день може свідчити лише про те, що відповідачка бажала отримувати аліменти на утримання двох дітей в більшому розмірі, ніж це передбачено законом із застосуванням способу захисту порушених прав шляхом звернення до суду із заявою про видачу судового наказу. В свою чергу, суд погоджується з тим, що відповідачка має право ставити вимоги про стягнення аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей у більшому розмірі, навіть ніж той, який стягнений за двома вищевказаними судовими наказами, але в цьому випадку способом захисту порушеного права є не подання заяви про видачу судового наказу про стягнення аліментів, а подання позовної заяви з детальним обґрунтуванням необхідного розміру стягнення аліментів, та надання доказів про те, що діти потребують матеріального утримання у більшому розмірі. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути зменшений за позовом стягувача або платника аліментів у разі зміни його матеріального або сімейного стану. Відповідно до ч.7 ст. 170 ЦПК України - У разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини першої статті 161 цього Кодексу боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. Таким чином позивач наділений правом на подання зави про зменшення (зміну) розміру аліментів, стягуваних за судовим наказом. Тобто обраний ним спосіб захисту порушених прав передбачений чинним законодавством. Надаючи оцінку наданим сторонам доказам, з урахуванням обґрунтувань доводів та заперечень сторін, суд приходить до висновку, що існують підстави для зменшення розміру аліментів, стягуваних з позивача за двома судовими наказами, оскільки в зв`язку із прихованням відповідачкою інформації про наявність у сторін двох дітей та поданням нею заяв про видачу судових наказів про стягнення аліментів на кожну дитину окремо, що призвело до стягнення з позивача аліментів за судовим наказом у розмірі більшому ніж передбачено чинним Сімейним та Цивільно-процесуальним законодавством. А при повідомленні відповідачкою зазначеної вище інформації і подання заяв про видачу судових наказів на кожну дитину окремо, судові накази взагалі не були б видані. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд вважає за можливе стягнути з відповідачки на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1073.60 грн., оскільки судом ухвалюється рішення про задоволення заявлених позовних вимог і порушення прав позивача відбулось в результаті неправомірних дій позивачки . На основі ст. 180, 182, 183, 192 СК України,

Outcome: approved