Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-27 00:00:00

29.11.2023 до Дарницького районного суду м. Києва надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 21.12.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено справу до розгляду на 24.01.2024. Розгляд справи 24.01.2024 відкладено за клопотанням представника відповідача - до 28.02.2024. На обґрунтування позовних позивачка зазначає, що на виконанні у Дарницького відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває виконавчий лист № 2-6362 від 16.05.2008, виданий Дарницьким районним суду м. Києва про стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] [INFO] , у розмірі частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи з 15.11.2007 - і до її повноліття. 05.03.2009 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серія [NUMBER] , виданого 05.03.2009 Відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Київ. Також, згідно з вказаним свідоцтвом про розірвання шлюбу, після реєстрації розірвання шлюбу Позивач змінила прізвище на дошлюбне - [PERSON] . З моменту відкриття виконавчого провадження Дарницьким відділом виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) [PERSON] сплатив аліментів на суму 3 150,00 грн. 10.11.2023 представником Позивача - адвокатом Лисаком М.Ю. отримано розрахунок заборгованості, здійснений державним виконавцем Дарницького відділу виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) зі сплати аліментів [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] [INFO] . Оскільки Відповідач не сплачував належним чином аліменти на утримання своєї доньки і не пояснював причин несплати аліментів, ця заборгованість виникла з його вини. Згідно з розрахунками позивачки загальна сума неустойки (пені) за період з жовтня 2015 року по кінець жовтня 2023 становить 421 344,05 грн, позивачка на підставі ч. 1 ст. 196 СК України просить стягнути з відповідача пеню у розмірі 421 344,05 грн, що відповідає сумі заборгованості. В судове засідання 28.02.2024 з`явилися представники сторін. Представник позивачки - адвокат Лисак М.Ю. просив позов задовольнити повністю. Представника відповідача - адвокат Івасин О.Р. одночасно просив: 1) об`єднати справу, що розглядається (№753/21925/23 ) зі справою № 753/3752/24, провадження заявою ще судом не відкрито) в одне провадження, оскільки це сприятиме більш об`єктивному та швидкому вирішенню спору з мінімальними часовими та матеріальними затратами для суду і сторін; 2) відкласти розгляд справи, що розглядається, - до відкриття провадження у справі № 753/3752/24 з метою подальшого вирішення клопотання про зупинення провадження у справі №753/21925/23 до набрання законної сили у справі № 753/3752/24; 3) зупинити провадження у справі №753/21925/23 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів до набрання законної сили у справі № 753/3752/24 за позовом [PERSON] до [PERSON] про зменшення розміру аліментів та визначення розміру заборгованості по аліментам. Просив виключити з суми пені 421 344,05 грн, розрахованої за період з жовтня 2015 року по кінець жовтня 2023 суму у розмірі 44 433,33 грн, оскільки вона виникла до цього періоду, і не повинна входити до нього, оскільки тоді розрахунок буде помилково збільшений на цю суму. Також просив зменшити розмір пені по аліментах, враховуючи відсутність у відповідача можливості її сплатити через відсутність у нього роботи і наявність на утримання ще однієї дитини. Суд, враховуючи думку представника позивачки, який заперечував проти задоволення клопотань, ухвалою, занесеною до протоколу, відмовив у їх задоволенні через їх необґрунтованість, оскільки провадження у справі № 753/3752/24 не відкрито, судом перевіряється дотримання правил про підсудність при поданні зазначеного позову, зазначені справи між собою не пов`язані, тому підстави для зупинення і відкладення провадження у справі, що розглядається, відсутні. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов таких висновків. Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 22.01.2008 у справі № 2-6362, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] [INFO] , у розмірі частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи з 15.11.2007 - і до її повноліття. На підставі цього рішення Дарницьким районним суду м. Києва 16.05.2008 видано виконавчий лист (а.с. 13-14). Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серія [NUMBER] , виданого 05.03.2009 Відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, 05.03.2009 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, згідно з вказаним свідоцтвом про розірвання шлюбу, після реєстрації розірвання шлюбу Позивач змінила прізвище на дошлюбне - [PERSON] (а.с. 23). Відповідно до свідоцтва про народження дитини серія [NUMBER] , виданого 27.02.2010 Відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького управління юстиції у м. Києві, [PERSON] має ще одну неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] (а.с. 61). Згідно з розрахунком заборгованості зі сплати аліментів Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) станом на 01.10.2015 у відповідача наявна заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 421 344,05 грн, до якого враховано також суму у розмірі 44 433,33 грн, яка виникла до цього періоду (а.с. 15-18). Згідно з розрахунком позивача розмір пені за прострочення сплати аліментів за період з жовтня 2015 року по кінець жовтня 2023 року складає - 421 344,05 грн. Як передбачено частиною дев`ятою статті 7 СК України, сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства Сімейні обов`язки є такими, що тісно пов`язані з особою, а тому не можуть бути перекладені на іншу особу (частина перша статті 15 СК України). Згідно з частинами третьою, четвертою статті 15 СК України, якщо в результаті психічного розладу, тяжкої хвороби або іншої поважної причини особа не може виконувати сімейного обов`язку, вона не вважається такою, що ухиляється від його виконання. Невиконання або ухилення від виконання сімейного обов`язку може бути підставою для застосування наслідків, встановлених цим Кодексом або домовленістю (договором) сторін. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 196 Сімейного кодексу України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Статтею 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03.04.2019 справі № 333/6020/16-Ц, вказала, що зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, тому суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконано, та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня їх фактичної сплати чи до дня ухвалення судом рішення, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 за результатами розгляду справи № 572/1762/15-ц. Відповідно до ч. 1 ст. 20 СК України до вимог, що випливають із сімейних відносин, позовна давність не застосовується, крім випадків, передбачених частиною другою статті 72, частиною другою статті 129, частиною третьою статті 138, частиною третьою статті 139 цього Кодексу. Тобто, до вимог пов`язаних зі сплати пені за несвоєчасну сплату спеціальної позовної давності в один рік не застосовується, оскільки нарахування і стягнення пені не обмежується позовною давністю. Розмір пені за несвоєчасну сплату аліментів обчислюється за формулою: заборгованість за місяць множиться на кількість днів та на 1%. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. У пункті 22 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про практику застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що передбачена ст. 196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх слати у виді неустойки (пені) настає за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. Отже, стягнення пені, передбаченої частиною першою статті 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти. У СК України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. Очевидно, що в такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості, і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів (вказана правова позиція викладена у постанові КЦС у складі ВС у постанові від 19.01.2022 у справі № 711/679/21). Проте наявність у кредитора можливості стягувати із боржника надмірні грошові суми як неустойку спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне зобов`язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для боржника та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором (така правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 06.11.2018 у справі № 913/89/18, від 04.12.2018 у справі № 916/65/18, від 03.07.2019 у справі №917/791/18, від 22.10.2019 у справі № 904/5830/18). Щодо суми неустойки. За змістом абзацу 1 частини першої статті 196 СК України одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені), розмір якої не повинен перевищувати 100 відсотків заборгованості. Оскільки пеня є змінною величиною, основою для обчислення якої є саме заборгованість за аліментами за певний місяць, то формулювання «не більше 100 відсотків заборгованості» означає, що розмірпені не повинен перевищувати розмір заборгованості, на яку вона нараховується. Враховуючи, що позивачка пред`явила позов про стягнення пені за період з жовтня 2015 року по кінець жовтня 2023 року включно, то розмір пені за ці місяці не повинен перевищувати сукупний розмір заборгованості за ці місяці, на яку вона нараховується. Тому з суми заборгованості зі сплати аліментів станом на 01.10.2015 у розмірі 421 344,05 необхідно відняти суму у розмірі 44 433,33 грн, яка виникла до цього періоду (а.с. 15-18). Отже, згідно зі здійсненим судом перерахунком заборгованості, її розмір за період з жовтня 2015 року по кінець жовтня 2023 року включно складає 376 910,72 грн. Відповідно, сума пені за несвоєчасну сплату аліментів у вказаний період складає 376 910,72 грн, що не перевищує 100 відсотків заборгованості за цей же період. Щодо наявності підстав для зменшення розміру неустойки. Оцінюючи обставини, на які представник відповідача посилається як на підставу для зменшення розміру пені по аліментам, суд вважає, що відповідач всупереч покладеному на нього обов`язку доказування не довів, що заборгованість по аліментах утворилась з незалежних від нього причин, а саме - внаслідок втрати ним можливості працювати та отримувати дохід, на посилався представник відповідача у засіданні. Так, суд враховує, що згідно з розрахунком державного виконавця відповідач у спірний період не вносив кошти на сплату аліментів, при цьому відповідачем не подано суду відзив, не наведені факти і не надані відповідні докази на їх підтвердження, які б свідчили, що відповідач, зокрема, втратив роботу, не працює на цей час або умови його праці чи зайнятості суттєво змінилися після ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів або після виникнення у нього заборгованості по сплаті аліментів; що він перебуває на обліку як безробітний чи отримує іншу соціальну допомогу; не надані відповідачем і відомості щодо розміру його доходів у спірний період та будь-які пояснення щодо джерел коштів на його проживання, утримання майна тощо. Водночас, суд враховує, що представник відповідача надав доказ звернення відповідача з позовом про зменшення розміру аліментів у зв`язку з народженням ще однієї дитини, яку він утримує. Відповідно до ч. 2 ст. 196 Сімейного кодексу України, суд вважає, що розмір неустойки необхідно зменшити з урахуванням сімейного стану платника аліментів, а саме - у зв`язку наявності на його утриманні ще однієї неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] (а.с. 61). З огляду на встановдені судом обставини, врахувавши наданий представником відповідача доказ звернення відповідача з позовом про зменшення розміру аліментів у зв`язку з народженням ще однієї дитини, яку він утримує,

Outcome: partial