Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-18 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. 29.01.2024 позивач [PERSON] звернувся до Софіївського районного суду з названим цивільним позовом до відповідача [PERSON] згідно з яким просив визнати за ним у порядку спадкування за законом після смерті [INFO] його матері [PERSON] право власності на частину земельної ділянки, загальною площею 9,7409 га, за кадастровим № 12:252:833:00:02:039:0014, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Вакулівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що названа земельна ділянка, у цілій її частині, належала його матері, [PERSON] , яка померла [INFO] . Проте після її смерті прийняти у спадок вищевказане нерухоме майно в органах нотаріату позивач не зміг, оскільки за життя матір`ю було втрачено оригінал правовстановлюючого документу на цю земельну ділянку, через що нотаріус відмовив видати свідоцтво про право на спадщину. Також зазначив, що серед інших спадкоємців за законом першої черги, лише відповідачка [PERSON] , як дочка померлої [PERSON] , подала у встановлений законом строк до нотаріуса заяву про прийняття спадщини після її смерті, а тому вона також претендує на вказане спадкове майно. Посилаючись на те, що отримати дублікат державного акту на спірну земельну ділянку у замін втраченого у зв`язку зі смертю його власника неможливо, позивач просив ухвалити судове рішення про визнання за ним у порядку спадкування за законом після смерті його матері [PERSON] , право власності на частину вищезазначеної земельної ділянки. Заяви (клопотання) сторін та процесуальні дії суду у справі. Ухвалою судді від 01 лютого 2024 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду у порядку загального позовного провадження. Окрім названого, за цією ухвалою також витребувано із архіву Софіївського районного суду Дніпропетровської області матеріали цивільної справи №193/1983/23 за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на земельну ділянку у порядку спадкування. У підготовче судове засідання позивач [PERSON] та його представник [PERSON] не з`явилися. Від позивача надійшла письмова заява про можливість розгляду справи за його відсутності. Посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, заявлені вимоги підтримав і просив їх задовольнити у повному обсязі. Відповідачка\~ [PERSON] \~у підготовче судове засідання теж не з`явилася, втім направила на адресу суду письмову заяву про можливість розгляду справи без її участі, пред`явлений до неї позов визнала повністю і не заперечувала проти його задоволення. Оскільки у судове засідання сторони не з`явились, суд, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, проводить слухання справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувальних технічних засобів. Фактичні обставини встановлені судом. Судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку, серії ДП №052243, (ксерокопії), виданого 10.11.2009 Софіївською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області, громадянці [PERSON] належала земельна ділянка, площею 9,7409 га, за кадастровим № 1225283300:02:039:0014, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Жовтневої сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області (а.с.11). Після реалізації законів про декомунізацію назв населених пунктів та реформування органів місцевого самоврядування, земельна ділянка знаходиться у межах території нинішньої Вакулівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області. [INFO] в с. Вишневе Криворізького району Дніпропетровської області, у віці 66 років [PERSON] померла (а.с.4). На випадок своєї смерті [PERSON] заповіту не складала. Як вбачається з матеріалів копії спадкової справи №118/2023, з заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] звернулися діти спадкоємця, зокрема 10.07.2023 її син, позивач у справі [PERSON] . За заявою цього спадкоємця останній надав згоду нотаріусу на включення дочки спадкодавця, відповідачки у справі [PERSON] , яка пропустила строк для прийняття спадщини, до кола спадкоємців за законом після смерті [PERSON] , тому 14.08.2023 з відповідною заявою про прийняття спадщини звернулася до нотаріуса і відповідачка [PERSON] . Крім того, у матеріалах спадкової справи мається заява також від іншого, третього спадкоємця за законом, сина спадкодавця [PERSON] [PERSON] , згідно якої останній зазначив, що свідомо пропускає строк на прийняття спадщини після смерті матері і звертатися до суду у майбутньому для продовження цього строку він не буде. Не заперечує проти видачі свідоцтв про право на спадщину спадкоємцям [PERSON] та [PERSON] . Матеріали спадкової справи\~містять належні докази, що сторони у справі справді є дітьми спадкодавця [PERSON] . При зверненні позивача до приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області зі згаданою заявою про видачу свідоцтва про прийняття спадщини, нотаріусом, згідно постанови від 12.09.2023, було відмовлено у вчиненні такої нотаріальної дії у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на земельну ділянку на ім`я спадкодавця [PERSON] (а.с.10). Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права. Згідно зі ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. В силу ч. 1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Згідно зі\~ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Дані щодо прийняття відповідного рішення виконкомом селищної ради відсутні. Відповідно до ч. 1 ст. 126 ЗК України (в редакції 2001 року) право власності або право постійного користування на земельну ділянку посвідчується державним актом. Між тим, з набранням чинності 01.01.2013 року Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» припинено видачу державних актів про право власності на землю, в тому числі і видачу державних актів за заявою спадкоємців в замін тих актів, які втрачені чи зіпсовані. Таким чином, зважаючи на те, що власниця згаданої земельної ділянки, [PERSON] , померла, а в силу положень ч. 4 ст. 25 ЦК України, спадкоємці за законом не мають можливості згідно з чинним законодавством, взамін втраченого державного акту на право власності на землю, отримати дублікат вказаного правовстановлюючого документу або провести державну реєстрацію права власності на таке нерухоме майно, суд вважає, що спадкові права [PERSON] підлягають захисту у судовому порядку. Зазначені обставини вказують на те, що [PERSON] являючись спадкоємцем за законом першої черги після смерті матері [PERSON] , в силу положень ч. 1 ст. 1261 ЦК України, має право на успадкування належної останній вищезазначеної земельної ділянки сільськогосподарського призначення, насамперед, як видно з позовних вимог позивача, - на її половину. За змістом положень ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України, якщо за результатами підготовчого провадження відповідач визнає позов, то суд, якщо визнання відповідачем такого позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, ухвалює рішення про задоволення позову. Під час\~підготовчого\~судового\~засідання встановлено,\~що\~відповідач\~ [PERSON] повністю визнала пред`явлений до неї позов, не заперечувала проти визнання за позивачем частини земельної ділянки. Відтак, визнання нею цього позову не порушує його\~прав\~чи\~прав,\~свобод\~і\~інтересів інших\~осіб, позовні вимоги позивача ґрунтуються на законі, а тому їх можливо задовольнити на стадії підготовчого розгляду справи. Вимоги щодо відшкодування судових витрат, понесених позивачем на оплату судового збору, останній не заявляв, а тому суд не вирішує питання про їх розподіл між сторонами.

Outcome: approved