Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-19 00:00:00

17 жовтня 2023 року до Вишгородського районного суду Київської області надійшла позовна заява [PERSON] , у якій просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, який зареєстрований 8 липня 2022 року Богуславським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), актовий запис №102, а також стягнути з відповідача судові витрати. В обґрунтування позовної заяви зазначено, що 08 липня 2022 року між позивачем та відповідачем укладено шлюб, актовий запис №102, що підтверджується свідоцтвом, виданим Богуславським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ). Від спільного шлюбу позивача з відповідачем неповнолітніх дітей немає, спільне майно відсутнє. Від попереднього шлюбу позивач має неповнолітню доньку: [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з нею. Позивач зазначає, під час спільного проживання з відповідачем відносини з ним не склались, оскільки вони мають різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. У зв`язку з цим, шлюбні стосунки припинено з червня 2023 року, вони проживають окремо та спільного господарства не ведуть. Вважає, що подальше проживання і збереження шлюбу є неможливим та суперечитиме її інтересам. Після виконання судом вимог частини восьмої статті 187 ЦПК України, ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 20 жовтня 2023 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк протягом десяти днів, з дня отримання копії ухвали, для усунення недоліків. 25 жовтня 2023 року до суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків. Ухвалою суду від 30 жовтня 2023 року відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників провадження. Розгляд справи призначено на 09:45 6 грудня 2023 року, про що повідомлено учасників провадження. 06 грудня 2023 року до суду від позивача надійшла заяв про розгляд справи у її відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. У призначене судове засідання сторони не з`явились. Вирішуючи питання про можливість розгляду справи у відсутності сторін, суд, врахувавши відсутність у матеріалах справи доказів належного повідомлення відповідача про день, час та місце розгляду справи, вважав за необхідне відкласти розгляд справи на 09:30 18 січня 2024 року, про що було повідомлено сторін судовими повістками, а відповідача додатково, шляхом розміщення оголошення на сайті судової влади, відповідно до вимог частини одинадцятої статті 128 ЦПК України. Судове засідання призначене на 18 січня 2024 року, не відбулось, у зв`язку із відсутністю головуючого судді у період з 17 по 31 січня 2024 року, через тимчасову непрацездатність (лікарняний). Наступну дату судового засідання визначено - 20 лютого 2024 року о 15:30 про що повідомлено сторін. У судове засідання, призначене на 20 лютого 2024 року, сторони не з`явились. Вирішуючи питання про можливість розгляду справи у відсутності сторін, суд враховує наявність у матеріалах справи заяви позивача про розгляд справи у її відсутності, положення статті 223 ЦПК України та те, що згідно рекомендованих повідомлень про вручення поштових відправлень, надісланих відповідачу із судовими повістками про виклик його до суду на 06 грудня 2023 року та 18 січня 2024 року, копією ухвали суду про відкриття провадження у справі та копією позовної заяви з додатками ним отримано, а також згідно довідки про доставку повідомлення у додаток «Viber», відповідачу та позивачу 05 лютого 2024 року доставлено судову повістку про виклик до суду на 20 лютого 2024 року, при цьому, відповідач до суду не з`явився, поважності причин неявки не повідомив, заяв/клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило, правом подати відзив на позовну заяву, не скористався. Оскільки учасники провадження у судове засідання не з`явилися, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Статтею 174 ЦПК України передбачено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Відповідно до частини восьмої статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши докази на підтвердження таких обставин у їх сукупності, судом встановлено, що [PERSON] (дошлюбне прізвище - [PERSON] ) та [PERSON] з 08 липня 2022 року перебувають у шлюбі, зареєстрованому Богуславським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) , актовий запис №102, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Як зазначає позивач, шлюбні відносини з відповідачем не склались, оскільки мають різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, у зв`язку з чим, шлюбні стосунки припинено, вони проживають окремо та спільного господарства не ведуть. Вважає, що подальше проживання і збереження шлюбу є неможливим та суперечитиме її інтересам. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з частиною першої статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше, як за звернення особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У статті 12 ЦПК України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно із статтею 21 Сімейного кодексу України (далі - СК України), шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-якої обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до частин третьої та четвертої статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до частини третьої статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно з частиною першої статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із статтею 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, проте, як встановлено судом, позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем, а відповідачем це не заперечується. Позивач скористалась наданим правом та звернувся до суду з позовом у даній справі, наполягає на розірванні шлюбу. Сторони не виявили бажання примиритись. Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи,які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу(групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] , підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе та суперечитиме інтересам позивача, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача також підлягає стягненню сплачений судовий збір у сумі 1073,60 гривень.

Outcome: approved