Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-13 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовною заявою, у якій просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис нотаріуса №64355 від 11 червня 2021 року, виданий приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В., щодо стягнення з позивача заборгованості в сумі 3532,50 грн. на користь ТОВ «ФК ДЕБТ КОЛЛЕКШН». Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 11.06.2021 приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. було вчинено виконавчий напис №64355 про стягнення з позивача на користь ТОВ «ФК ДЕБТ КОЛЛЕКШН» не сплачену за кредитним договором №3638206948/148459 від 13.10.2019 заборгованість в розмірі 3532,50 грн. Стягнення заборгованості проводиться за період з 03.06.2021 по 09.06.2021. Постановою ВП [NUMBER] від 25.01.2022 приватним виконавцем виконавчого округу Полтавської області Лукмасло Т.Ю. відкрито виконавче провадження на підставі вказаного виконавчого напису. Позивач вважає, що вказаний виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню, оскільки нотаріус діяв всупереч діючого законодавства України, ним не перевірено безспірність заборгованості, а відповідачем не було надано нотаріусу повний пакет документів (в тому числі первинних), який би давав підстави для вчинення нотаріусом виконавчого напису. Позивач не визнає наявність будь-яких зобов`язань перед ТОВ «ФК ДЕБТ КОЛЛЕКШН» та зазначає, що будь - яких договорів, в тому числі і нотаріально посвідчених з відповідачем не укладала. Крім того, в момент вчинення виконавчого напису нормативно - правовий акт, який допускав вчинення виконавчих написів нотаріусів на кредитних договорах, був визнаний незаконним та не чинним рішенням Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14, що набрало законної сили, тобто законних підстав для можливості вчинення виконавчого напису нотаріуса на кредитному договорі не існувало. Ухвалою суду від 15.11.2023 відкрито провадження по справі, призначено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 15.11.2023 заяву позивачки про забезпечення позову задоволено та зупинено стягнення у виконавчому проваджені [NUMBER] з виконання виконавчого напису нотаріуса №64355від 11.06.2021, щодо стягнення з [PERSON] заборгованості в сумі 3532,50 грн. на користь ТОВ «ФК ДЕБТ КОЛЛЕКШН». Позивач в судове засідання не з`явилася. Від неї мається заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Заперечення проти заочного розгляду справи не має. Представник відповідача в судове засідання повторно не з`явився, хоча про час, дату та місце розгляду справи було повідомлено у встановленому законом порядку. Причина неявки не відома. Заяви чи клопотання не надходили. Відзиву на позов подано не було. Приватний нотаріус, який про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином за адресою здійснення нотаріальної діяльності, до суду не з`явився. Поштовий конверт з повісткою повернувся з позначкою: «Адресат відсутній за вказаною адресою». Приватний виконавець, який про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, до суду не з`явився. Тому суд, за письмової згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.ст.280-281 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. 25.01.2022 приватним виконавцем виконавчого округу Полтавської області Лукмасло Т.Ю. відкрито виконавче провадження № 68347833 з примусового виконання виконавчого напису №64355 від 11.06.2021, виданого приватним нотаріусом Києво - Святошинського районного нотаріального округу Грисюк О.В., щодо стягнення з позивача грошових коштів у загальному розмірі 3532,50 грн. на користь ТОВ «ФК ДЕБТ КОЛЛЕКШН». Не погоджуючись з виконавчим написом нотаріуса, вважаючи, що його видано всупереч вимогам закону, позивач звернулася до суду з даним позовом. За результатами аналізу вищенаведеного, суд приходить до наступних висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається шляхом надіслання банком письмової вимоги боржнику про усунення порушень. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст. ст. 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто, боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не обмежується лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів, а перевіряє доводи боржника в повному обсязі й встановлює, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у справі №6-887цс17. Оскільки відповідачем не було подано відзиву на позов з відповідними доказами, суд позбавлений можливості перевірити безспірність вимог банку до позивача, а тому вважає, що відповідачем не доведено цих обставин. Разом з тим, приватним нотаріусом не було надано суду документи та матеріали, на підставі яких було вчинено спірний виконавчий напис, що витребовувалися ухвалою суду. Крім того, як вбачається із оспорюваного виконавчого напису при вчиненні виконавчого напису приватний нотаріус керувався п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172. Між тим, згідно зі ст.87 Закону України «Про нотаріат» та п.п. 1.1, 1.2 п.1 Глави 16 розділу ІІ Порядку, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі «Перелік»). Постановою Кабінету Міністрів №622 від 26.11.2014 Перелік доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» та до нього включені кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями (пункт 2 Переліку). Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14 визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», в тому числі в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року у справі №826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року залишено без змін. Згідно з п. 16 Порядку скасування рішення про державну реєстрацію нормативно-правових актів, занесених до державного реєстру, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 31.07.2000 № 32/5, нормативно-правовий акт, рішення про державну реєстрацію якого скасовано, не є чинним з дня його виключення з державного реєстру, крім випадків визнання нормативно-правових актів нечинними судом. Відповідно до ч. 1 ст.325 КАС України постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття. Таким чином, постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14 набрала законної сили цього ж дня - 22 лютого 2017 року, отже і постанова Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» також втратила чинність з цього дня. Таким чином, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року у редакції станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису приватного нотаріуса, стосувався лише нотаріально посвідчених договорів і не міг застосовуватись до договору, укладеного між позивачем та банком у простій письмовій формі. Вчинивши 11.06.2021 приватним нотаріусом Києво - Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. спірний виконавчий напис, не дотримано встановленої процедури вчинення таких написів, що призвело до порушення прав позивача. За таких обставин, суд вважає, що виконавчий напис №64355 від 11.06.2021, виданий приватним нотаріусом Києво - Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. щодо стягнення з позивачки на користь ТОВ «ФК ДЕБТ КОЛЛЕКШН» заборгованості у розмірі 3532,50 грн., слід визнати таким, що не підлягає виконанню. З урахуванням положень ст.141 ЦПК України з ТОВ «ФК ДЕБТ КОЛЛЕКШН» на користь позивачки необхідно стягнути судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, в розмірі 1073,60 грн. та за подання заяви про забезпечення позову 536,80 грн., всього 1610,40 грн.,а також витрати на правничу допомогу в розмірі 6000,00 грн., що підтверджені Договором про надання правничої (правової) допомоги №б/н від 10.11.2023, детальним описом робіт (наданих послуг), Актом виконаних робіт (наданих послуг) від 13.11.2023, квитанцією про сплату від 13.11.2023. На підставі викладеного,

Outcome: approved