Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-26 00:00:00

23.07.2021 до суду надійшла заява [PERSON] про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи та призначення піклувальника, заінтересовані особи: Орган опіки та піклування Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації, [PERSON] . На обґрунтування заяви заявник вказала, що [PERSON] є її сином, який досяг повноліття, однак у зв`язку з психічним розладом не в повному обсязі може розуміти значення своїх дій і керувати ними. Ухвалою суду від 11.08.2021 відкрито провадження у справі, призначеного до розгляду за правилами окремого провадження. Ухвалою суду від 08.12.2021, з урахуванням ухвал від 01.08.2022 та 15.05.2023, призначено психіатричну експертизу. 06.02.2024 до суду з Державної установи «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків МОЗ України» надійшов лист про повернення матеріалів цивільної справи та ухвали від 08.12.2021 без виконання у зв`язку із повторною неявкою під експертного [PERSON] у призначені дати обстеження. У судове засідання заявник та заінтересована особа [PERSON] не з`явились, від заявника надійшла заява про відкладення розгляду справи, у якому вона просила відкласти як розгляд справи, так і проходження експертизи після її з сином повернення в Україну. Вказати точну дату повернення можливості не має. Представник заінтересованої особи у судовому засіданні у вирішенні питання щодо розгляду заяви поклався на думку суду. Оскільки заявником не доведено поважності причин неявки у судове засідання, будь-яких доказів на підтвердження її перебування за кордоном суду не надано, враховуючи тривалість перебування справи в провадженні суду, судом не встановлено підстав для відкладення судового засідання. Заслухавши представника заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, оцінивши докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] /а.с.13/. З 19.01.2011 по 25.02.2011 [PERSON] перебував на обстеженні та лікуванні у відділенні №1 ТМО «Психіатрія», діагноз F 25.2, у 2017 проходив обстеження та лікування у ТОВ «Хелсі енд хепі», у 2020 - у ТОВ «Християнський адвентистський медичний центр» /а.с.14,15,16/. 11.02.2022 від заінтересованої особи - Органу опіки та піклування Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації надійшло Подання, відповідно до якого заінтересована особа вважає за доцільне, у разі визнання [PERSON] обмежено дієздатним, призначити піклувальником його матір [PERSON] /а.с.55-56/. Ухвалами від 18.10.2021, 18.11.2021, 01.02.2023 витребувано у КНП "Клінічна лікарня "Психіатрія" Виконавчого органу Київської міської ради, ТОВ «Хелсі Енд Хепі», ТОВ «Християнський адвентистський медичний центр, з диспансерного відділення КНП «Київська міська психоневрологічна лікарня №2» медичну документацію [PERSON] , а також з ДУ «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків МОЗ України» копію висновку амбулаторної комплексної психолого-психіатричної експертизи № 417 від 18.08.2022. Ухвалою суду від 08.12.2021, з урахуванням ухвал від 01.08.2022 та 15.05.2023, призначено психіатричну експертизу, проведення якої доручено експертам Державної установи «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків МОЗ України». На вирішення експертизи поставлено запитання: 1.Чи хворіє [PERSON] , [INFO] , на психічне захворювання, якщо та, то на яке саме? 2. Якщо [PERSON] , [INFO] , хворіє на психічне захворювання, то чи може він за своїм психічним станом розуміти значення своїх дій та керувати ними? 06.02.2024 з Державної установи «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків МОЗ України» матеріали цивільної справи повернуто без виконання ухвали від 08.12.2021 у зв`язку із повторною неявкою під експертного [PERSON] у призначені дати обстеження /а.с.152/. Матеріалами справи підтверджується неодноразове повідомлення заявника про дату, час та місце проведення судово-психіатрічного обстеження /а.с.147,148,150/. Згідно з ч. 1 ст. 30 ЦК України цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється ЦК України і може бути обмежений виключно у випадках і в порядку, встановлених законом (частина 2 статті 30 ЦК України). У відповідно до ст. 36 ЦК України, суд може обмежити цивільну дієздатність фізичної особи, якщо вона страждає на психічний розлад, який істотно впливає на її здатність усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Суд може обмежити цивільну дієздатність фізичної особи, якщо вона зловживає спиртними напоями, наркотичними засобами, токсичними речовинами, азартними іграми тощо і тим ставить себе чи свою сім`ю, а також інших осіб, яких вона за законом зобов`язана утримувати, у скрутне матеріальне становище. Порядок обмеження цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Цивільна дієздатність фізичної особи є обмеженою з моменту набрання законної сили рішенням суду про це. Згідно абз. 1 п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 "Про судову практику в справах про визнання громадянина обмежено дієздатним чи недієздатним" даними про психічну хворобу можуть бути довідки про стан здоров`я, виписка з історії хвороби й інші документи, видані лікувально-профілактичними закладами. Відповідно до статті 298 ЦПК України, суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу. Метою проведення судово-психіатричної експертизи є з`ясування наявності чи відсутності психічного розладу, здатного вплинути на усвідомлення особою своїх дій та керування ними, такий висновок експертизи повинен бути обґрунтованим та мати конкретний характер. При проведенні експертизи щодо наявності в особи хронічного, стійкого психічного розладу експерт повинен дослідити стан психічного здоров`я особи протягом певного часу, пославшись на медичні документи, їх аналіз та особисте дослідження особи, зробити висновок щодо наявності в особи саме стійкого, хронічного психічного розладу, визначити час, з якого в особи виникло таке захворювання, встановити чи повністю особа не здатна внаслідок цього захворювання усвідомлювати свої дії та керувати ними. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.1997 року № 8 акцентовано увагу судів на тому, що висновок експерта не має наперед встановленої сили та переваги над іншими джерелами доказів, підлягає перевірці й оцінці за внутрішнім переконанням суду, яке має ґрунтуватися на всебічному, повному й об`єктивному розгляді всіх обставин справи у сукупності. З аналізу наведених норм встановлено, що висновок про обмежену дієздатність фізичної особи слід робити, перш за все, на основі доказів, які свідчать про внутрішній, психічний стан особи в сукупності за умови, що особа страждає на психічний розлад, який істотно впливає на її здатність усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, і в основу рішення суду про визнання особи обмежено дієздатною не можуть покладатися докази, які ґрунтуються на припущеннях. За клопотанням [PERSON] ухвалою суду від 08.12.2021 призначено судово-психіатричну експертизу для встановлення психічного стану [PERSON] . Проте, ухвала повернута з експертної установи без виконання, експертиза не проведена у зв`язку із повторною неявкою під експертного [PERSON] у призначені дати обстеження. Приймаючи до уваги, те, що судом не встановлено обставин, що свідчать про страждання [PERSON] на психічний розлад, який істотно впливає на його здатність усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, ураховуючи відсутність висновку судово-психіатричного експерта, який би визначив чи хворіє [PERSON] на психічне захворювання та чи може він за своїм психічним станом розуміти значення своїх дій та керувати ними, суд вважає, що заява [PERSON] про обмеження цивільної дієздатності [PERSON] та призначення піклувальника задоволенню не підлягає. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed