Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-26 00:00:00

12 жовтня 2022 року позивач [PERSON] звернувся до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області з позовом до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Броусс-ЖЕК» (далі ТОВ «Броусс-ЖЕК») в якому просить стягнути з відповідача завдані збитки в розмірі 20344 грн 45 коп., у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем договірних зобов`язань. В обґрунтування позову зазначено, що позивач, його брат [PERSON] та мати [PERSON] є\~ співвласниками, кожному по 1/3 частки, квартири [ADDRESS] ), що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 10.10.2002. Квартира-1 розташована на п`ятому поверсі п`ятиповерхового будинку. Особові рахунки розділені між [PERSON] та його матір`ю [PERSON] Будинок в якому розташована належна позивачу Квартира-1 перебуває на балансі Шосткинської міської ради Сумської області та утримується ТОВ «Броусс-ЖЕК». Заборгованість за комунальні послуги по Квартирі-1 відсутня. Однак, в 2022 році покрівля даху будинку [ADDRESS] ) почала протікати, у зв`язку із чим\~ намокала стеля та стіни в Квартирі-1. На початку червня 2022 року та повторно 29.06.2022 [PERSON] зверталася до Шосткинської міської ради Сумської області з приводу проведення ремонту даху над Квартирою-1. Позивач також звертався до ТОВ «Броусс-ЖЕК» щодо ремонту даху Будинку-1, оскільки при потраплянні опадів до Квартири-1, виходить з ладу електрична проводка, що може стати небезпечно для їх життя. На багаторазові звернення до ТОВ «Броусс-ЖЕК» та Шосткинської міської ради Сумської області позивач відповіді не дочекався, та за власні кошти придбав ремонтні матеріали (Бікроеласт), газ для заправлення балонів, та за допомогою фахівців, які мають дозвіл на проведення цих видів робіт, провів ремонт даху над Квартирою-1. Після проведення позивачем ремонтних робіт від Виконачого комітету Шосткинської міської ради отримано письмову відповідь від 26.09.2022, яка містила інформацію, про те що для ремонту покрівлі над Квартирою-1 керівнику ТОВ «Броусс-ЖЕК» було виділено три рулони руберойду. Відповіді від ТОВ «Броусс-ЖЕК» позивач до зазначеного часу не отримав. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, про час, дату та місце його проведення повідомлений, надав заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. (а.с. 46) В судове засідання представник відповідач ТОВ «Броусс-ЖЕК» не з`явився, про час, дату та місце його проведення повідомлений. Заяв, або клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надав. Раніше 24 липня 2023 року, надавав відзив на позовну заяву, в якому просив позовні вимоги позивача задовольнити частково, а саме в розмірі 14837 грн 00 коп. (а.с.28, 29) Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Шосткинської міської ради Сумської області в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце його проведення повідомлений. Заяв та клопотань до суду не надав. Відповідно до ч. 3 ст. 211 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Із витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №6136613 виданого Шосткинським міськ-районним бюро технічної інвентаризації 05 січня 2005 року, вбачається що право власності на Квартиру-1 зареєстровано за [PERSON] (1/3), [PERSON] (1/3), [PERSON] (1/3). Підстава виникнення права власності свідоцтво про право власності №1803 від 10.10.2002 виданого органом приватизації ЖКВ з-ду «Імпульс». (а.с.5) Відповідно до заяви [PERSON] міському голові [PERSON] , заявник просить надати письмову відповідь щодо розгляду її звернення від червня 2022 року, в якому просила допомоги в ремонті покрівлі даху над її Квартирою-1, у зв`язку із значним протіканням покрівлі, що спричиняє виходу з ладу електричної проводки у вказаній квартирі. (а.с.9) Із заяви [PERSON] до директора ТОВ «Броусс-ЖЕК» від 02.08.2022, вбачається, що заявник просить повідомити письмово з якої причини не вирішено питання, щодо його попереднього звернення щодо прохання проведення ремонтних робіт покрівлі даху над його Квартирою-1, який має значні протікання, що спричиняє виходу з ладу електричної проводки, що може призвести до пожежі. (а.с.10) Згідно з товарним чеком №3308 від 04.09.2022, ціна матеріалу Бікроеласт ЕКП 4.0 сланець сірий 10 м 14150 грн. (а.с.11) Із чеків виданих ТОВ «Форпост-Т» АЗС та АГЗП\~ 06 вересня 2022 року та 07 вересня 2022 року, вартість газу нафтового скрапленого за 20 л - 539 грн 80 коп., та за 35 л 944 грн 65 коп. (а.с.12) З листа виданого Виконавчим комітетом Шосткинської міської ради 26 вересня 2022 року за №01-13/1521-Г, вбачається, що [PERSON] повідомлено про розгляд його звернення щодо проведення\~ ремонту покрівлі, та надано йому інформацію, що керівнику ТОВ «Броусс-ЖЕК» 30 серпня 2022 року видано руберойду в кількості 3 рулонів, для покрівлі квартири [ADDRESS] . Щодо проведення ремонтних робіт покрівлі рекомендовано звертатися до ТОВ «Броусс-ЖЕК». (а.с.13) В судовому засіданні оглянуто фототаблиці, на яких зображено ремонт покрівлі, наслідки протікання води до квартири. (а.с.14-16) У відповідності до ст. 41 Конституції України, використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. За правилом ч. 1, 2, 4 та 5 ст. 319 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Згідно із ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) (пункт 1 частини 2 статті 22 ЦК України). Відповідно до ч. 2 ст. 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Статтею 1192 ЦК України передбачено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 2 постанови від 27 березня 1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. При вирішенні вимог [PERSON] до ТОВ «БРОУСС-ЖЕК» суд керується нормами Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 за №2189-VIII (далі - Закон №2189-VІІІ), який визначає основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, їхні права та обов`язки, та відповідними положеннями цивільного законодавства. Відповідно до ст. 5 Закону №2189-VІІІ, до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: - забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, якщо прибудинкова територія, за даними Державного земельного кадастру, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; - купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; - поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; - інші додаткові послуги, які можуть бути замовлені співвласниками багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами. Стаття 12 Закону №2189-VІІІ, регламентує, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Частиною 2 ст. 8 Закону №2189-VІІІ передбачено, що виконавець, серед іншого, зобов`язаний: 1) забезпечувати своєчасність надання, безперервність і відповідну якість комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, у тому числі шляхом створення системи управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів; 4) своєчасно проводити підготовку об`єктів житлово-комунального господарства до експлуатації в осінньо-зимовий період; 5) розглядати у визначений законодавством строк претензії та скарги споживачів, у визначених законом випадках - управителів, і проводити відповідні перерахунки розміру плати за комунальні послуги в разі їх ненадання, надання не в повному обсязі, несвоєчасно або неналежної якості, а також в інших випадках, визначених договором про надання комунальних послуг; 6) вживати заходів до ліквідації аварій, усунення порушень якості послуг у строки, встановлені законодавством; 7) виплачувати споживачу штраф за перевищення встановлених строків проведення аварійно-відновних робіт у розмірі, визначеному законодавством; 8) своєчасно реагувати на виклики споживачів, підписувати акти-претензії, вести облік вимог (претензій) споживачів у зв`язку з порушенням порядку надання житлово-комунальних послуг; 9) своєчасно та власним коштом проводити роботи з усунення виявлених неполадок, пов`язаних з наданням комунальних послуг, що виникли з його вини. Згідно із ч. 1 ст. 7 Закону №2189- VІІІ, позивач, як споживач комунальних послуг та як власник житла, має право: одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг; на відшкодування збитків, завданих його майну, шкоди, заподіяної його життю або здоров`ю внаслідок неналежного надання або ненадання житлово-комунальних послуг та незаконного проникнення в належне йому житло (інший об`єкт нерухомого майна); на усунення протягом строку, встановленого договорами про надання житлово-комунальних послуг або законодавством, виявлених недоліків у наданні житлово-комунальних послуг. Відповідно до Наказу Державного комітету України по житлово-комунальному господарству №76 від 17.05.2005 зареєстровано в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 року за №927/11207 «Про затвердження Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій» (далі Правил) балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно із законом. Технічне обслуговування житлових будинків включає роботи з контролю за його станом, забезпечення справності, працездатності, наладки і регулювання інженерних систем тощо. Контроль за технічним станом здійснюється шляхом впровадження системи технічного огляду жилих будинків (абзаци третій, четвертий пункту 2 цих Правил). Відповідно до п.2.3.5., п.2.3.6. Правил, об`єднані диспетчерські служби повинні вести в спеціальних журналах облік заявок на оперативне усунення несправностей і ушкоджень інженерного обладнання в квартирах, будівельних конструкціях та інших елементах будинків, протипожежного обладнання і контролювати терміни та якість виконання. Заявки на несправність інженерного обладнання або конструкцій повинні розглядатися в день їх надходження. У тих випадках, коли для усунення несправностей необхідний тривалий час, потрібно письмово повідомити заявника про прийняті рішення із зазначенням строку виконання робіт. При цьому термін виконання робіт повторно не продовжується. Неусунення несправностей в установлений термін є невиконанням робіт. Заявки, пов`язані із забезпеченням безпеки проживання, усуваються в терміновому порядку. У разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт. Згідно із п. 2.4.1. Правил, організація поточного ремонту жилих будинків повинна проводитися відповідно до нормативно-правових та нормативно-технічних документів з організації і технології поточного ремонту жилих будинків. Поточний ремонт виконується виконавцем послуг власними силами або із залученням підрядних організацій. Неналежне виконання такими підрядними організаціями взятих на себе договірних зобов`язань є підставою цивільно-правової відповідальності, проте не звільняє виконавця послуг від власних зобов`язань. Згідно із п. 4.4.1, 4.4.2 Правил, під час експлуатації будинку необхідно забезпечувати відсутність дефектів конструктивних елементів даху. Інженерно-технічні працівники виконавця послуг повинні знати вузли несучих конструкцій і стан покрівлі, особливо в місцях сполучення з водостоками, будівельними конструкціями та устаткуванням, що проходить через покрівлю. Згідно із п. 4.4.8 Правил, м`які покрівлі, що не мають захисних покривних шарів, один раз у 3 6 років покривають захисним шаром (фарбою або мастикою з втопленими у неї дрібним гравієм чи грубозернистим піском тощо). Згідно із Додатком 2 до пункту 2.1.5 Правил, періодичність профілактичного обслуговування елементів жилих будинків: покрівлі 3-6 місяців. Згідно із Додатком 3 до пункту 2.1.5 Правил, встановлені граничні строки невідкладної ліквідації виявлених несправностей елементів жилих будинків: протікання покрівлі (руберойд, толь) - 5 днів. Відповідно до п.12 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року за №572, балансоутримувач житлового будинку або уповноважена ним особа несе відповідальність перед власником, наймачем (орендарем) приміщення житлового будинку в разі ненадання або надання не в повному обсязі послуг, що призвело до збитків, завданих його майну та/або приміщенню, шкоди, заподіяної його життю чи здоров`ю, - шляхом відшкодування збитків. Із норми ст. 526 ЦК України випливає, що цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Це правило є універсальним і підлягає застосуванню як до виконання договірних, так і не договірних зобов`язань. Недотримання умов виконання призводить до порушення зобов`язання. Аналіз положень ст.1166 ЦК України дозволяє зробити висновок, що підставою виникнення зобов`язання про відшкодування шкоди є завдання майнової шкоди іншій особі. За змістом ч. 2 ст. 1166 ЦК України у справах про завдання шкоди діє презумпція вини відповідача, тобто позивач має надати суду лише докази наявності шкоди, а докази спростування своєї вини має надати відповідач. Згідно із ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Отже, виходячи з наведеного, суд вважає, що саме відповідач як балансоутримувач багатоквартирного будинку та відповідно до умов договору повинен нести відповідальність за спричинення шкоди власникові квартири у будинку. З огляду на викладене, вбачається, що позивач та його мати як співвласники Квартири-1 зверталися до ТОВ «Броусс-ЖЕК» для усунення протікання покрівлі на даху в Будинку-1 над їх Квартирою-1, але відповідач не реагував на їх звернення, відповіді на їх листи не надавав, протікання покрівлі на даху Будинку-1 не усунув, відбувалось залиття Квартири-1 атмосферними водами з причини протікання покрівлі даху Будинку-1, що підтверджується матеріалами справи. Верховний Суд в постанові від 21 лютого 2018 року у справі №381/1957/15 висловив правову позицію, що аналогічні спірним правовідносини є деліктними. Цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Окрім того, відповідно до правової позиції Верховного Суду, висловленої у постанові від 23 грудня 2020 року у справі №666/213/16-ц відповідальність за завдану позивачам майнову шкоду внаслідок залиття їх квартир з причини неналежного стану даху будинку несе балансоутримувач житлового будинку та виконавець послуг з утримання будинку та прибудинкової території. Із врахуванням наведеного та з огляду на визначені цивільним процесуальним законодавством принципи змагальності й диспозитивності саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачу. Суд вважає, що відповідачем не доведено, що шкода, заподіяна позивачу внаслідок залиття квартири, заподіяна не з його вини. Оскільки відповідач є виконавцем послуг з утримання будинку і прибудинкової території, то саме він зобов`язаний утримувати в належному технічному стані вказаний житловий будинок і проводити його поточний ремонт, в тому числі поточний ремонт покриття житлового Будинку-1. Таким чином, позивачем доведено, а відповідачем не спростовано факт завдання шкоди позивачу в результаті залиття його квартири через незадовільний стан покрівлі будинку, невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань та бездіяльність, яка пов`язана із не проведенням своєчасних поточних ремонтів покрівлі Будинку-1, причинний зв`язок між ними, що призвело до залиття Квартири-1 позивача, також беручи до уваги, що відповідач визнав позовні вимоги\~ частково в розмірі 14837 грн 00 коп., та часткове підтвердження позивачем суми витрат на будівельні матеріали в розмірі 539 грн 80 коп. та 944 грн 65 коп. (а.с.11, 12), суд дійшов висновку, що відповідальність за завдану позивачу майнову шкоду у даному випадку несе відповідач, а отже позов в частині стягнення майнової шкоди підлягає частковому задоволенню в розмірі 15634 грн 45 коп. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли. З врахуванням того, що позивач [PERSON] звільнений від сплати судового збору при подачі позову до суду відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів» від 12 травня 1991 року за №1023-ХІІ судовий збір у розмірі 992 гривні 40 копійок слід стягнути з відповідача на користь держави. Разом з цим, позовні\~ вимоги позивача задоволено частково у розмірі 15634 грн 45 коп., що становить 76,84 відсотка від позовної вимоги - 20344 грн 45 коп., тому з відповідача необхідно стягнути судовий збір в сумі 762 грн 56 коп., що становить 76,84 відсотка від розміру судового збору - 992 грн 40 коп.

Outcome: partial