Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітьної дитини, що продовжує навчання. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що з відповідачем по справі [PERSON] зареєстрований шлюб 22.11.2003 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Березанського міського управління юстиції Київської області, актовий запис № 128. 18.09.2018 року рішенням Березанського міського суду Київської області шлюб між ними розірвано. Від подружнього життя мають повнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . На даний час син є повнолітнім та навчається на другому курсі денної форми навчання Державного торговельно-економічного університету. Термін навчання за навчальним планом здобувача освітнього ступеня вищої освіти освітнього ступеня «молодший бакалавр»/»бакалавр»/»магістр» до червня 2026 року. Вартість навчання, згідно договору № 923/д/6к-2022 від 13.09.2022 року та додаткової угоди складає 133 070, 00 гривень. Наразі оплатою контракту за навчання сина, а також забезпечення одягом та харчуванням, опікується виключно позивачка, оскільки у зв`язку з тим, що син навчається на денній формі навчання у вищому навчальному закладі, він не має можливості працевлаштуватися. На даний час відповідач не перебуває на обліку у лікаря з будь-якими хронічними захворюваннями, являється особою працездатною, у зв`язку з чим він має можливість надавати допомогу на утримання сина. Відтак, позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання у розмірі 4 000 гривень щомісячно на період навчання, але не більше, ніж до досягнення сином 23-х років. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, 09.02.2024 року подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила задовольнити та розгляд справи провести без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином за зареєстрованою адресою проживання. Причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило. За таких обставин, суд прийняв рішення про заочний розгляд за наявними матеріалами відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, оскільки позивачка проти такого порядку не заперечувала, а належним чином повідомлений відповідач в судове засідання повторно не з`явився, не повідомив причини своєї неявки та не подав відзиву. Як вбачається з матеріалів справи, між [PERSON] та [PERSON] (прізвище після державної реєстрації шлюбу - [PERSON] ) 22 листопада 2003 року укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Березанського міського управління юстиції Київської області, актовий запис № 158 (а.с. 7). Батьками повнолітнього [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що пітверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 25.01.2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Березанського міського управління юстиції Київської області, актовий запис № 8 (а.с. 6). Рішенням Березанського міського суду Київської області від 18.09.2018 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 14-15). З копії довідки Державного торговельно-економічного університету № 34/34 від07.09.2023 року вбачається, що [PERSON] є студентом другого курсу денної форми навчання факультету інформаційних технологій Державного торговельно-економічного університету. Термін навчання за навчальним планом здобувача вищої освіти освітнього ступеня «бакалавр» - червень 2026 року (а.с. 8). Загальна вартість освітньої послуги становить 133 070, 00 грн., відповідно до договору № 923/д/6к-2022 від 13.09.2022 року про надання платної освітньої послуги щодо підготовки фахівця у Державному торговельно-економічному університеті та додаткової угоди до Договору від 26.04.2023 року (а.с. 9-10,12). Відповідач є працездатним, а отже може надавати матеріальну допомогу на утримання сина, який продовжує навчання. Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання визначений ст. 199 СК України. Так, згідно з ч. 1, 2 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Вказана норма закону розповсюджує обов`язок батьків надавати утримання повнолітнім дітям на випадки, коли дитина продовжує навчання та вимагає у зв`язку з цим матеріальної допомоги. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання (ч. 3 ст. 199 СК України). Відповідачем не спростовано тієї обставини, що їх спільний з позивачкою син проживає разом із матір`ю та перебуває на її утриманні, відтак, в силу положень ч. 3 ст. 199 СК України, [PERSON] має право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів як та із батьків, з ким проживає дитина. Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі. Статтею 200 СК України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 6 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Аналіз статей 199, 200 СК України вказує на те, що законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу. Звертаючись до суду, позивачка посилається на те, що вона самостійно несе витрати на оплату навчання повнолітнього сина, а також забезпечення одягом та харчуванням. Відповідачем не надано суду відомостей про незадовільний стан його здоров`я, не наведено доказів на підтвердження того, що у нього на утриманні є інші діти, окрім [PERSON] , а також не надано доказів на підтвердження того, що на його утриманні перебувають непрацездатні особи. Отже, відповідачем не доведено, що він не в змозі надавати матеріальну допомогу на утримання сина, який продовжує навчання. Вирішуючи питання про розмір аліментів, суд враховує приписи ч.1 ст. 141 СК України, згідно якої мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Враховуючи, що судом встановлено, що повнолітній син сторін [PERSON] , який проживає разом з позивачкою, продовжує навчання, у зв`язку з чим дійсно потребує матеріальної допомоги, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення на користь [PERSON] на утримання повнолітнього сина [PERSON] аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 4 000, 00 гривень щомісячно, починаючи з 04.10.2023 року і до закінчення [PERSON] навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23-річного віку. На думку суду, такий розмір аліментів, виходячи з обставин справи, є збалансованим та відповідає інтересам дитини. За правилами ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно з ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи положення ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Доказами в розумінні ч. 1 ст. 76 ЦПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до положень ст. 264 ЦПК України суд, ухвалюючи судове рішення, зобов`язаний встановити, зокрема, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувались вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються. Будь-яких належних та допустимих доказів на спростування вимог позивачки та того, що відповідач не може надавати матеріальну допомогу, суду надано не було. Положеннями ч. 1 ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. А відтак, вимога позивачки підлягає задоволенню з дня подання позовної заяви до суду, тобто з 04.10.2023 року. Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. За змістом п. 1 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17.10.2014 року, судові витрати - передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв`язку з вирішенням конкретної справи. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів. Враховуючи положення ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Враховуючи викладене,

Outcome: approved