Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-25 00:00:00

Прокурор Тернопільської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Національної служби здоров`я України (далі за текстом НСЗУ), Тернопільської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, комунальне некомерційне підприємство «Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги» (далі за текстом КНП «Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги») звернувся до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з позовом до [PERSON] про відшкодування витрат, понесених закладом охорони здоров`я на лікування потерпілого від кримінального правопорушення. Позовні вимоги обґрунтував тим, що ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18.04.2023 [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за вчинене нею кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1\~ст. 286 КК України,\~у зв`язку із примиренням обвинуваченої з потерпілим, а кримінальне провадження, внесене 06.11.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12021211040001571, закрито. Указана ухвала суду 26.04.2023 набрала законної сили. Також цією ухвалою суду встановлено, що 05.11.2021 приблизно о 23 год. 35 хв. обвинувачена [PERSON] керувала технічно справним автомобілем марки «Mitsubishi» моделі «Lancer», державний номерний знак [NUMBER] , та рухалася без пасажирів та вантажу на вул. Шопена в м. Тернополі, в напрямку перехрестя вул. Шопена - Татарська - проспект С.Бандери. В цей час на проспекті С.Бандери в м. Тернополі в лівій смузі для руху, в напрямку перехрестя вул. Шопена - Татарська - проспект С.Бандери рухався автобус марки «Bova FHD 14/370», державний номерний знак [NUMBER] , із тридцятьма сімома пасажирами в салоні (50% від максимальної загрузки) та без вантажу, зі швидкістю близько 52 км/год. У протилежному напрямку на проспекті С.Бандери в м. Тернополі в лівій смузі для руху, в напрямку перехрестя вул. Шопена - Татарська - проспект С.Бандери рухався автомобіль марки «Mersedes-Benz» моделі «Vito», держаний номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] без пасажирів та вантажу. Під час руху обвинувачена [PERSON] не була достатньо уважною та не стежила належно за дорожньою обстановкою, щоб мати змогу своєчасно реагувати на її зміну та не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху, чим порушила вимоги п. 2.3 (б) Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, із змінами та доповненнями. Так, під`їжджаючи до перехрестя нерівнозначних доріг вул. Шопена Татарська -проспект С.Бандери, обвинувачена [PERSON] в порушення вимог п. 16.11 Правил дорожнього руху України, рухаючись по другорядній дорозі (вул. Шопена), не надала дорогу транспортним засобам, а саме: автомобілю марки «Mersedes-Benz» моделі «Vito», державний номерний знак [NUMBER] , та автобусу марки «Bova FHD», державний номерний знак [NUMBER] , які рухалися по головній дорозі (проспект С.Бандери), а виїхала на вказане перехрестя і допустила зіткнення з автобусом марки «Bova FHD», держаний номерний знак [NUMBER] . Після цього автомобіль марки «Mitsubishi» моделі «Lancer», державний номерний знак [NUMBER] , відкинуло на зустрічний бік дороги, де він допустив зіткнення з автомобілем марки «Mersedes-Benz» моделі «Vito», державний номерний знак [NUMBER] . Унаслідок дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля марки «Mersedes-Benz» моделі «Vito», державний номерний знак [NUMBER] , [PERSON] отримав тілесні ушкодження у вигляді травми голови із виразними проявами забиття м`яких тканин («виражений набряк обличчя, більше зліва», «тім`яної ділянки зліва», «наявність саден волосистої частини голови», «параорбітальні гематоми обох очей», а також підапоневротична гематома лівої тім`яної ділянки, контузійні зміни м`яких тканин голови зліва - за даними комп`ютерної томографії) та клінічними проявами закритої черепно-мозкової травми - струсу головного мозку; «забій (забиття) та розтягнення м`яких тканин шиї» (клінічно); закрита травма грудей - садна грудей із забиттям м`яких тканин, які не становили небезпеки для життя, проте призвели до тривалого розладу здоров`я строком понад 3 тижні і за цією ознакою належать до тілесних ушкоджень середньої тяжкості (п.п. 2.2.1 а/, в/ і 2.2.2 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» - МОЗ України, Київ, 1995). Таким чином дії водія [PERSON] не відповідали п. 2.3 (б), 16.11 Правил дорожнього руху та вказана невідповідність перебуває у причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди та заподіянням середньої тяжкості тілесних ушкоджень потерпілому [PERSON] . Згідно з інформацією КНП «Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги» потерпілий [PERSON] з 06.11.2021\~до 17.11.2021\~перебував на\~стаціонарному лікуванні\~у вказаному\~медичному закладі.\~Вартість затрат\~на його\~лікування та\~перебування становить\~14914,70\~грн.\~При цьому\~кошти у\~сумі 13814,70\~грн сплачені\~за рахунок\~коштів Національної\~служби здоров`я\~України (державного\~бюджету),\~а кошти\~у сумі\~1100\~грн \~за рахунок\~коштів Тернопільської\~міської ради\~(міського\~бюджету). Статутом КНП «Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги» визначено, що підприємство є об`єктом комунальної власності Тернопільської міської ради. Власником, засновником та органом управління підприємством виступає Тернопільська міська рада. Також згідно з\~договором про\~медичне обслуговування\~населення за\~програмою медичних\~гарантій №\~0610-Е420-Р000/04,\~укладеним між\~КНП «Тернопільська\~міська комунальна\~лікарня швидкої\~допомоги» та\~НСЗУ,\~фінансування КНП «Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги» у 2021 році здійснювалося НСЗУ за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом оплати наданих лікарнею медичних послуг за програмами медичних гарантій. Проте з дати надіслання кримінального провадження № 12021211040001571 до суду з обвинувальним актом до дня подання цього позову уповноважені органи не вжили жодних заходів щодо захисту інтересів держави. Саме бездіяльність НСЗУ та Тернопільської міської ради як органів, уповноважених державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах зі звернення до суду з позовом про стягнення коштів до державного та міського бюджетів, свідчить про неналежне здійснення захисту інтересів держави та територіальної громади (великого числа громадян), що підтверджує наявність «виключного випадку» для звернення прокурора з даним позовом до суду. Таке звернення прокурора з позовом спрямоване на задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні питання наповнення бюджету коштами, які в подальшому спрямовуються на фінансування закладу охорони здоров`я. За таких підстав прокурор просить: 1) стягнути з [PERSON] на користь держави в особі Національної служби здоров`я України кошти, витрачені на стаціонарне лікування в закладі охорони здоров`я потерпілого від кримінального правопорушення [PERSON] , у сумі 13814,70 грн; 2) стягнути з [PERSON] на користь держави в особі Тернопільської міської ради кошти, витрачені на стаціонарне лікування в закладі охорони здоров`я потерпілого від кримінального правопорушення [PERSON] , у сумі 1100 грн. 10.11.2023 позовна заява залишена без руху та прокурору наданий строк для усунення недоліків позовної заяви. 21.11.2023 прокурор усунув недоліки позовної заяви. 23.11.2023 відкрите провадження у справі, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначене судове засідання на 04.01.2024 та наданий сторонам строк для подання заяв по суті справи. 04.01.2024 судове засідання відкладене на 05.02.2024 у зв`язку з неявкою відповідача. 05.02.2024 судове засідання відкладене на 26.02.2024 у зв`язку з відсутністю доказів належного повідомлення відповідача про дату, час та місце судового засідання. У судовому засіданні 26.02.2024 прокурор Тернопільської окружної прокуратури Рісна І.В. позов підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, та просила позов задовольнити повністю. Не заперечувала проти заочного розгляду справи та постановлення заочного рішення. У судове засідання 26.02.2024 представник позивача Національної сервісної служби здоров`я України, належним чином повідомлений про дату, час і місце цього судового засідання, не з`явився без повідомлення про причини неявки. У судове засідання 26.02.2024 представник позивача Тернопільської міської ради належним чином повідомлений про дату, час і місце цього судового засідання, не з`явився. Подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, позов підтримав та просив позов задовольнити повністю. У судове засідання 26.02.2024 представник третьої особи КНП «Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги», належним чином повідомлений про дату, час і місце цього судового засідання, не з`явився без повідомлення про причини неявки. Правом подання пояснень третьої особи КНП «Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги» не скористалось. У судове засідання 26.02.2024 відповідач [PERSON] , належним чином повідомлена про дату, час і місце цього судового засідання, повторно не з`явилася без повідомлення про причини неявки. Правом подання відзиву відповідач не скористалася. Заяви чи клопотання на день розгляду справи від відповідача до суду не надходили. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, приймаючи до уваги повторну неявку в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд прийшов до переконання про можливість вирішення справи на підставі наявних у ній доказів (постановлення заочного рішення). Заслухавши пояснення прокурора, дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Так, ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18.04.2023 [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за вчинене нею кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1\~ст. 286 КК України,\~у зв`язку із примиренням обвинуваченої з потерпілим, а кримінальне провадження, внесене 06.11.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12021211040001571, закрито. Указана ухвала суду 26.04.2023 набрала законної сили. Також цією ухвалою суду встановлено, що 05.11.2021 приблизно о 23 год. 35 хв. обвинувачена [PERSON] керувала технічно справним автомобілем марки «Mitsubishi» моделі «Lancer», державний номерний знак [NUMBER] , та рухалася без пасажирів та вантажу на вул. Шопена в м. Тернополі, в напрямку перехрестя вул. Шопена - Татарська - проспект С.Бандери. В цей час на проспекті С.Бандери в м. Тернополі в лівій смузі для руху, в напрямку перехрестя вул. Шопена - Татарська - проспект С.Бандери рухався автобус марки «Bova FHD 14/370», державний номерний знак [NUMBER] , із тридцятьма сімома пасажирами в салоні (50% від максимальної загрузки) та без вантажу, зі швидкістю близько 52 км/год. У протилежному напрямку на проспекті С.Бандери в м. Тернополі в лівій смузі для руху, в напрямку перехрестя вул. Шопена - Татарська - проспект С.Бандери рухався автомобіль марки «Mersedes-Benz» моделі «Vito», держаний номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] без пасажирів та вантажу. Під час руху обвинувачена [PERSON] не була достатньо уважною та не стежила належно за дорожньою обстановкою, щоб мати змогу своєчасно реагувати на її зміну та не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху, чим порушила вимоги п. 2.3 (б) Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, із змінами та доповненнями. Так, під`їжджаючи до перехрестя нерівнозначних доріг вул. Шопена Татарська -проспект С.Бандери, обвинувачена [PERSON] в порушення вимог п. 16.11 Правил дорожнього руху України, рухаючись по другорядній дорозі (вул. Шопена), не надала дорогу транспортним засобам, а саме: автомобілю марки «Mersedes-Benz» моделі «Vito», державний номерний знак [NUMBER] , та автобусу марки «Bova FHD», державний номерний знак [NUMBER] , які рухалися по головній дорозі (проспект С.Бандери), а виїхала на вказане перехрестя і допустила зіткнення з автобусом марки «Bova FHD», держаний номерний знак [NUMBER] . Після цього автомобіль марки «Mitsubishi» моделі «Lancer», державний номерний знак [NUMBER] , відкинуло на зустрічний бік дороги, де він допустив зіткнення з автомобілем марки «Mersedes-Benz» моделі «Vito», державний номерний знак [NUMBER] . Унаслідок дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля марки «Mersedes-Benz» моделі «Vito», державний номерний знак [NUMBER] , [PERSON] отримав тілесні ушкодження у вигляді травми голови із виразними проявами забиття м`яких тканин («виражений набряк обличчя, більше зліва», «тім`яної ділянки зліва», «наявність саден волосистої частини голови», «параорбітальні гематоми обох очей», а також підапоневротична гематома лівої тім`яної ділянки, контузійні зміни м`яких тканин голови зліва - за даними комп`ютерної томографії) та клінічними проявами закритої черепно-мозкової травми - струсу головного мозку; «забій (забиття) та розтягнення м`яких тканин шиї» (клінічно); закрита травма грудей - садна грудей із забиттям м`яких тканин, які не становили небезпеки для життя, проте призвели до тривалого розладу здоров`я строком понад 3 тижні і за цією ознакою належать до тілесних ушкоджень середньої тяжкості (п.п. 2.2.1 а/, в/ і 2.2.2 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» - МОЗ України, Київ, 1995). Таким чином дії водія [PERSON] не відповідали п. 2.3 (б), 16.11 Правил дорожнього руху та вказана невідповідність перебуває у причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди та заподіянням середньої тяжкості тілесних ушкоджень потерпілому [PERSON] . Указаною ухвалою від 18.04.2023 [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за вчинене нею кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1\~ст. 286 КК України,\~ у зв`язку із примиренням обвинуваченої з потерпілим, а кримінальне провадження, внесене 06.11.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12021211040001571, закрито. Указана ухвала суду 26.04.2023 набрала законної сили. Пунктом 3 ч. 1 ст. 131-1 Конституції України передбачено, що прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень (абз. 2 ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру»). Відповідно до положень ч. 3, 4 ст. 56 ЦПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 185 цього Кодексу. Так, на запит керівника Тернопільської окружної прокуратури № 50-86-9626ВИХ-23 від 14.09.2023 адміністрація КНП «Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги» повідомила, що потерпілий [PERSON] з 06.11.2021 до 17.11.2021 перебував на стаціонарному лікуванні у вказаному медичному закладі. При цьому кошти у сумі 13814,70 грн сплачені за рахунок коштів Національної служби здоров`я України (державного бюджету), а кошти у сумі 1100 грн за рахунок коштів Тернопільської міської ради (міського бюджету) (а.с. 31 та зв.бік). Разом з тим на запит керівника Тернопільської окружної прокуратури № 50-86-10170ВИХ-23 від 02.10.2023 Тернопільська міська рада повідомила, що не зверталася до суду з позовом про стягнення витрат на лікування потерпілого від злочину [PERSON] . Указані обставини підтверджуються відповіддю Тернопільської міської ради № 9208-23 від 06.10.2023 (а.с. 36). Також на запит керівника Тернопільської окружної прокуратури № 50-86-10171ВИХ-23 від 02.10.2023 Національна служба здоров`я України повідомила, що не зверталася до суду з позовом про стягнення витрат на лікування потерпілого від злочину [PERSON] . Указані обставини підтверджуються відповіддю Національної служби здоров`я України № 9949-23 від 02.11.2023 (а.с. 43-45). Також з листів Тернопільської окружної прокуратури № 50-86-11290ВИХ-23 та № 50-86-11286ВИХ-23 від 02.11.2023 вбачається, що прокуратура зверталась до Тернопільської міської ради та до Національної служби здоров`я України з повідомленнями про те, що прокуратурою будуть вживатися заходи представницького характеру шляхом подачі позовної заяви до Тернопільського міськрайонного суду про стягнення витрат, понесених закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочину [PERSON] , на загальну суму 14914,70 грн (а.с. 69-70). При цьому з зазначених вище відповідей Тернопільської міської ради та Національної служби здоров`я України також вбачається, що останні не заперечували щодо подання Тернопільською окружною прокуратурою позову в інтересах держави в особі Тернопільської міської ради, Національної служби здоров`я України про відшкодування витрат, понесених закладом охорони здоров`я на лікування потерпілого від кримінального правопорушення [PERSON] . Викладені обставини свідчать про наявність у керівника Тернопільської окружної прокуратури права на вжиття заходів представницького характеру на захист інтересів держави в порядку, передбаченому ст. 23 Закону України «Про прокуратуру». Відповідно до ч. 1 ст. 1166\~ ЦК України шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Як визначено в ч. 1\~ст. 1206 ЦК України,\~особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього кримінального правопорушення, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Відповідно до ч. 1 ст. 1190 ЦК України особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. Особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом (ч. 1 ст. 1191 ЦК України). Згідно з ч. 3 ст. 1206 ЦК України якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, спільній власності територіальних громад, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету, за рахунок якого таке лікування фінансувалося. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, який за відповідні надані медичні послуги отримує кошти згідно з договором про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, такі кошти зараховуються до Державного бюджету України. Відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 3\~постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 07.07.1995\~«Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат» питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженим постановою КМУ № 545 від 16.07.1993 «Про порядок обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я». У п. 2 Порядку зазначається, що сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентарю та обладнання. Відповідно до абз. 3 п. 3 Порядку термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебуває на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка-розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Згідно з п. 4 Порядку стягнені в установленому порядку кошти залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров`я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров`я. Крім цього, методологія та порядок обліку фактичних витрат закладів охорони здоров`я у зв`язку з наданням послуг з медичного обслуговування, які враховуються під час розрахунку єдиних тарифів та коригувальних коефіцієнтів на медичні послуги, визначені Методикою розрахунку вартості послуги з медичного обслуговування, затвердженою постановою КМУ № 1075 від 27.12.2017. Ця Методика спрямована на забезпечення стандартизації та уніфікації підходів до обліку витрат у закладах охорони здоров`я та встановлення базових принципів універсальної національної системи розрахунку вартості послуг з медичного обслуговування, фінансування яких забезпечується за рахунок бюджетних коштів. Згідно з формулою розрахунку середньої вартості ліжко-дня у клінічному відділенні така вартість визначається шляхом ділення загальної вартості клінічного відділення після виконання покрокового розподілу витрат на загальну кількість ліжко-днів у клінічному відділенні. Так, вказаною вище ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18.04.2023 встановлено, що порушення Правил дорожнього руху України водієм [PERSON] знаходиться в причинно-наслідковому зв`язку з наслідками дорожньо-транспортної пригоди, а саме заподіянням [PERSON] середньої тяжкості тілесних ушкоджень (а.с. 18-20). З повідомлення КНП «Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги» № 1409 від 26.09.2023 вбачається, що потерпілий [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні у відділенні екстреної медичної допомоги даного медичного закладу з 06.11.2021 до 17.11.2021 (11 ліжко-днів). Вартість затрат на його лікування та перебування становить 14914,70 (11 ліжко-днів 13302,41 грн + 806,88 грн за обстеження + 805,41 грн за медикаменти = 14914,70 грн) (а.с. 31 та зв.бік). Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань комунальне некомерційне підприємство «Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги» є комунальним підприємством, засновником якого є Тернопільська міська рада (а.с. 52-56). Статутом КНП «Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги», затвердженим рішенням Тернопільської міської ради № 7/39/131 від 25.10.2019, визначено, що підприємство є підприємством, що надає медичні послуги. Засновником і власником є Тернопільська міська рада. Підзвітне підприємство також Тернопільській міській раді (а.с. 22-24). Крім цього, фінансування КНП «Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги» у 2021 році здійснювалося НСЗУ за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом оплати наданих лікарнею медичних послуг за програмами медичних гарантій відповідно до укладеного між КНП «Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги» та НСЗУ Договору про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій №0610-Е420-Р000/04. Кошти перераховуються НСЗУ безпосередньо на рахунок лікарні (а.с. 62-67). Відтак, приймаючи до уваги, що між протиправними діями відповідача та перебуванням потерпілого [PERSON] на лікуванні у медичному закладі є прямий причинний зв`язок, а надані суду докази доводять вартість витрат на лікування потерпілого, суд вважає, що прокурором доведено наявність правових підстав для стягнення з [PERSON] на користь держави в особі Національної служби здоров`я України коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення [PERSON] , у сумі 13814,70 грн та на користь держави в особі Тернопільської міської ради коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення [PERSON] , у сумі 1100 грн. За таких підстав, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши їх кожний окремо та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд доходить висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Щодо розподілу судових витрат суд зазначає таке. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частина 1 ст. 141 ЦПК України визначає, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, при зверненні до суду з даним позовом Тернопільська обласна прокуратура сплатила судовий збір у сумі 2684 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 2015 від 13.11.2023 (а.с. 89). Відтак з урахуванням вказаних норм закону сплачений судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь Тернопільської обласної прокуратури.

Outcome: approved