Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про видачу обмежувального припису, передбаченого Законом України «Про запобігання і протидію домашньому насильству». В обґрунтування заяви вказала, що з березня 2023 року вона почала спільно проживати з [PERSON] за адресою [ADDRESS] . Спільних дітей вони не мають. У неї є двоє дітей від попередніх шлюбів - син [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . Діти проживали разом з ними за вище вказаною адресою. З початку\~квітня 2023\~року вона\~постійно потерпає\~від фізичного\~та психологічного\~насильства зі\~сторони [PERSON] .\~Психологічне насильство\~виражається в\~тому,\~що [PERSON] \~безпідставно її\~ревнує,\~звинувачує у\~зв`язках з\~військовими та\~поліцейським.\~Ображає нецензурною\~лайкою в\~присутності дітей.\~Постійно говорить,\~що без\~нього вона\~не проживе\~так як\~має двох\~дітей і\~невелику зарплати.\~Його поведінка\~негативно впливає\~на її\~здоров`я\~та працездатність.\~Постійно в\~будь який\~час доби\~телефонує,\~погрожує,\~ображає.\~Після образ\~та погроз\~з боку\~ [PERSON] \~вона не\~може належним\~чином виконувати\~свої професійні\~обов`язки,\~оскільки він\~не контролює\~свої дії\~(вчинки),\~його поведінка\~занадто агресивна.\~ [PERSON] \~постійно погрожує\~їй фізичною\~розправою,\~за те\~що вона\~перестала проживати\~разом з\~ним,\~заявляє,\~що крім\~нього вона\~ні з\~ким не\~буде.\~Постійно підстерігає\~біля її\~місця проживання та приходить за місцем її роботи. Також вказала, що [PERSON] постійно зловживає спиртними напоями, в такому стані не може контролювати свої дії, його агресія до неї ще більше зростає, вважає, що загроза для її життя існує досить реально. Будучи в стані алкогольного сп`яніння, починає «виховувати» її детей, кричить на них. Виражається на їх адресу нецензурною лайкою. 30.08.2023 року [PERSON] прийшов до неї на роботу та вчинив відносно неї психологічне насильство, за що на нього було складено адміністративний протокол про вчинення адміністративнорго правопорушення передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП. Постановою Автозаводського районного суду м. Кременчука [PERSON] 20.10.2023 року притягнуто до адмінвідповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 170 гривен. Крім того, 02.12.2023 року приблизно о 21 годині 20 хвилин [PERSON] прийшов до її помешкання, та наніс їй тілесні ушкодження, та даний злочин було внесено до ЄРДР. [PERSON] вчиняє насильство щодо неї протягом тривалого часу, не зважає на заходи вжиті поліцією і судом. Після рішення суду він і надалі погрожує розправою та впевнений у своїй безкарності. Його агресія щоразу посилюється. Зважаючи на це, вона переконана, що вірогідність продовження та повторного вчинення насильства [PERSON] щодо неї, а також настання тяжких наслідків для її здоров`я є дуже високою, і тому звертаєся до суду з заявою про видачу обмежувального припису, оскільки попередні заходи вжиті поліцією та судом до кривдника виявились неефективними та не захистили її від насильства. У зв`язку викладеним просить видати обмежувальний припис, яким заборонити [PERSON] наближатися на відстань менше 300 м до неї за адресою [ADDRESS] строком на 6 місяців; заборонити [PERSON] наближатися на відстань менше 300 м до неї за місцем її проживання за адресою: [ADDRESS] строком на 6 місяців; заборонити [PERSON] вести телефонні переговори з нею, або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто, строком на 6 місяців. Представник заявника - Яременко О.І. в судовому засіданні підтримав заявлені вимоги, просив суд їх задовольнити з підстав, зазначених в заяві. Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явилась, належним чином повідомлена про розгляд справи, надала повноваження представнику. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про розгляд справи, причини неявки суду не повідомив. З досліджених судом матеріалів вбачається, що [PERSON] неодноразово зверталась до поліції з приводу вчинення її співмешканцем [PERSON] насильства відносно неї. Відповідно до частини першою ст. 350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Як встановлено судом, постановою Автозаводського районного суду Полтавської області від 09.10.2023 року [PERSON] визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч.1 КпАП України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 170 грн. Постановою встановлено, що вина [PERSON] у скоєному адміністративному правопорушенні підтверджується фактичними даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №969161 (а.с.1), який суд відповідно до вимог\~ст.251 КУпАП\~вважає доказом по справі, протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 30.08.2023 року (а.с.2), письмовими поясненнями [PERSON] від 30.08.2023 року (а.с.3), письмовими поясненнями [PERSON] від 02.09.2023 року (а.с.4), рапортом та іншими матеріалами в їх сукупності (а.с.10-12). З витягу з єдиного реєстру досудових розслідувань вбачається, що 02.12.2023 року від потерпілої [PERSON] надійшло повідомлення до ЧЧ Кременчуцького РУП про те, що 02.12.2023 року близько 21:30 год. чоловік останньої в ході конфлікту заподіяв їй тілесні ушкодження (а.с.13). Згідно довідки №935 виданої КНМП «Лікарня інтенсивного лікування «Кременчуцька» вбачається, що 04.12.2023 року [PERSON] звернулася за медичною допомогою. Діагноз: забій м`яких тканин грудної клітки справа (а.с.14). Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Частиною першою\~статті 77 ЦПК України\~передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно з частиною другою\~статті 78 ЦПК України\~обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (частина перша\~статті 81 ЦПК України). Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина шоста\~\~статті 81 ЦПК України). Відповідно до\~статті 89 ЦПК України\~суд оцінює\~докази за\~своїм внутрішнім\~переконанням,\~що ґрунтується\~на всебічному,\~повному,\~об`єктивному\~та безпосередньому\~дослідженні наявних\~у справі\~доказів.\~Жодні докази\~не мають\~для суду\~заздалегідь встановленої\~сили.\~Суд оцінює\~належність,\~допустимість,\~достовірність кожного\~доказу окремо,\~а також\~достатність і\~взаємний зв`язок\~доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Звертаючись до суду із заявою про видачу обмежувального припису, [PERSON] вказувала, що відносно неї чиниться фізичне та психологічне насильство. Згідно з пунктами 3, 14 та 17 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру (пункту 17 статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». В судовому засіданні встановлено та заявником доведено факт вчинення відносно неї фізичного та психологічного насильства. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника. Обмежувальним приписом визначаються один чи декілька заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, одним із яких є заборона\~наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою (частина друга статті 26 вказаного Закону). Пунктом 7 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Згідно з частиною третьою статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Відповідно до частини четвертої статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. У пункті 9 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Згідно з пунктом 3 частини першої статті 350-4 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності). Відповідно до частини першої статті 350-6 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні. З урахуванням змісту вищевказаних норм, видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних обставин та наявності ризиків. Суди під час вирішення заяви про видачу обмежувального припису мають надавати оцінку всім обставинам та доказам у справі, вирішувати питання про дотримання прав та інтересів дітей і батьків, а також забезпечити недопущення необґрунтованого обмеження прав у разі безпідставності та недоведеності вимог заяви. Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві. Обмежувальний припис використовується як ефективний спосіб захисту від вчинення дій з домашнього насильства, однією із характеристик якого є повторюваність. Враховуючи, що судом встановлено вчинення [PERSON] відносно [PERSON] фізичного та психологічного насильства, з метою реального захисту та відновлення порушених прав та охоронюваних законом інтересів заявника, враховуючи її психологічний стан суд, дійшов висновку, що заява підлягає частковому задоволенню, з застосування обмежувального припису терміном на три місяці. Разим з цим, не підлягає задоволенню вимога щодо заборони [PERSON] наближатися на відстань 300 м. до [PERSON] за адресою [ADDRESS] , оскільки ця вимога є не конкретизованою, адреса є не повною, не вказано населений пункт (місто, село, селище) знаходження вказаної вулиці, та не вказано, що саме розташовано за вказаною адресою. В силу ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави. Згідно із ч.2 ст. 350-8 ЦПК України, про видачу обмежувального припису кривднику суддя у встановлений законом строк інформує уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) постраждалої особи для взяття кривдника на профілактичний облік, а також районні, районні у містах Києві і Севастополі державні адміністрації та виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад за місцем проживання (перебування) заявника. На підставі викладеного,

Outcome: partial