Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-15 00:00:00

В липні 2023 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить ухвалити рішення, яким: стягнути на користь Комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси» (м. Одеса, вул. Балківська, 1-Б, код ЄДРПОУ 34674102) з [PERSON] ( [INFO] ; [ADDRESS] ; РНОКПП [NUMBER] ) заборгованість в сумі 86 564, 12 грн.; стягнути з відповідача витрати по сплаті 2684,00 гривень судового збору на користь Комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси». Свої вимоги мотивував тим, що Комунальне підприємство «Теплопостачання міста Одеси» забезпечує тепловою енергією за адресою: [ADDRESS] , споживачем якої є [PERSON] . Позивач зазначає, що у відповідача існує заборгованість в сумі 86\~564,12 грн., що свідчить про невиконання ним, як споживача комунальної послуги, свого зобов`язання по сплаті наданих йому послуг та порушення прав комунального підприємства, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Літвіновій І.А. При відкритті провадження у цивільній справі № 947/21004/23 суд призначив проводити її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та без виклику учасників справи. Відповідач про розгляд справи повідомлений в установленому законом порядку. На позов не відізвався, будь-яких заяв по суті справи чи з процесуальних питань до суду не подавав. Враховуючи положення статей 280,\~281\~ЦПК\~України судом постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи за наявними у ній матеріалами. В ході розгляду справи судом встановлено, що КП «Теплопостачання м. Одеси» створено на підставі рішення ОМР від 27.06.2006 року № 101-V, шляхом злиття КП «Одесатеплоенерго» та КП «Одестеплокомуненерго». Згідно з п. 2.1.1. Статуту підприємства метою його створення є здійснення виробничо-технічної діяльності, спрямованої на надійне та безперебійне забезпечення споживачів тепловою енергією. Рішенням Одеської міської ради № 1173-V від 05.04.2007 року «Про визнання виконавців житлово-комунальних послуг у м. Одеса» КП «Теплопостачання м. Одеси» визначено виконавцем послуг з постачання теплової енергії на опалення та гарячої води у житловому фонді комунальної власності територіальної громади м. Одеси. 01.11.2006 року між Комунальним підприємством «Теплопостачання міста Одеси» (Теплопостачальна організація) та фізичною особою [PERSON] (Споживач) було укладено договір № 4012 на постачання теплової енергії в приміщення магазину за адресою: [ADDRESS] . Договору та Додатку № 1 до нього). Термін дії Договору пролонговано згідно з п.10.4. Договору. Взаємовідносини між постачальниками та споживачами теплової енергії регулюються «Правилами користування тепловою енергією», затвердженими Постановою КМУ № 1198 від 03.10.2007 р., «Правилами надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії», затвердженими Постановою КМ України № 830 від 21.08.2019 р., Законом України „ Про житлово-комунальні послуги № 1875 - IV від 24.06.2004 р., Законом України „Про теплопостачання № 2633-ІУ від 02.06.2005 р., Методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої Наказом Мінрегіону від 22.11.2018 р. №315 (у редакції Наказу Мінрегіону від 28.12.2021 р. № 358) та іншими нормативними актами. Відповідно до ст.ст. 68, 162 ЖК України та ст. 45 п. 5 «Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії», затверджених Постановою КМ України № 830 від 21.08.2019 р., споживач зобов`язаний оплачувати постачання теплової енергії за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, та вносити плату за абонентське обслуговування. Проте, свої зобов`язання відповідач здійснював лише частково, внаслідок чого виникла заборгованість перед комунальним підприємством в сумі 86 564, 12 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості. За приписами статей 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у встановлені договором строки. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна умов договору не допускається. У відповідності до ч.ч. 1-3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно з ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. У п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. З огляду на викладене, суд доходить висновку, що з [PERSON] на користь Комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси» слід стягнути заборгованість за теплову енергію в розмірі 86\~564,12 гривень. Пунктом 1 частини 2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. На підставі наведеного,

Outcome: approved