Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Позов обґрунтований тим,що згідно ухвали Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13.01.2023 року, за результатами розгляду обвинувального акту по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 12018110250000030 від 21.01.2018 року за обвинуваченням [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України та [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за інкриміноване йому кримінальне правопорушення на підставі п. 2 ч. 1 т. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. Кримінальне провадження № 12018110250000030 від 21.01.2018 року відносно [PERSON] , за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, закрито на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України. 19.01.2018 року року в приміщенні ресторану "Лісова казка" [PERSON] перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, проходячи повз [PERSON] , неочікувано для [PERSON] наніс йому один удар кулаком правої руки в голову з права та один удар лівою рукою в область правого вуха,а також кулаком лівої руки в обличчя. Від отриманих ударів [PERSON] втратив рівновагу та почав хилитися вперед. В цей час до приміщення зайшов [PERSON] та, побачивши дії [PERSON] , вирішив продовжити свої хуліганські дії, при цьому грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, без будь-якого попередження, прискорившись в бік [PERSON] , наніс удар кулаком правої руки в ніс останнього та коліном в передню частину тулуба. Від отриманих ударів [PERSON] впав на підлогу та тимчасово втратив свідомість. Внаслідок хуліганських дій [PERSON] заподіяні тілесні ушкодження у вигляді крововиливу на грудній клітці з ліва та закритого перелому кісток носа, струсу головного мозкуі відповідно до висновку експерта від 13.03.2018 року, відносяться до легких тілесних ушкоджень, які потягли короткочасний розлад здоров`я більше 6 днів. Таким чином, позивачу неправомірними умисними діями відповідача [PERSON] завдано тілесних ушкоджень, що спричинило значний фізичний біль. Вказані неправомірні дії відповідача вчинено на очах значної кількості знайомих людей (відпочиваючих у кафе), що принижує честь та гідність позивача, завдає душевних страждань через неправомірну поведінку щодо себе. Після отримання тілесних ушкоджень позивач вимушений був змінити усталений спосіб життя, оскільки отримав тілесні ушкодження у вигляд перелому кісток носа, ЗЧМТ, струсу головного мозку. У зв`язку з переломом кісток носа перебував на лікуванні в Київській обласній клінічній лікарні №1, де 29.01.2018 року переніс операцію по редресації кісток носа. Все це також пригнічує позивача, доставляє значних моральних страждань. Тому, у зв`язку з викладеними вище обставинами [PERSON] просить стягнути з [PERSON] матеріальну шкоду у розмірі 5030,50 грн та моральну шкоду у розмірі 100 000 грн. Повідомленим належним чином позивач через канцелярію суду подав заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Розгляд справи проводити у його відсутності. Проти винесення заочного рішення не заперечував. Належним чином повідомлений відповідач у судове засідання неодноразово не з`явився, відзив на позов не подавав, про причини неявки суд не повідомив. У цьому випадку суд вважає доцільним ухвалити заочне рішення, оскільки відповідно до ст.280 ЦПК України у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення. Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилось у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом та підтверджується вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13.01.2023 відповідача [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України. Потерпілим у даному кримінальному провадженні є позивач [PERSON] . Цивільний позов потерпілим на судовому слідсті не заявлявся. Матеріальна та моральна шкода обвинуваченим не відшкодована. Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч.4 ст.82 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 15 та п. 8 і 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання, а одними із способів захисту цивільного права є відшкодування збитків, інші способи відшкодування майнової шкоди та відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Відповідно до ч.7 ст. 128 КПК України, особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства. Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст.1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Враховуючи викладене, суд вважає що вимоги позивача щодо стягнення матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення в розмірі 5 030,50 гривень, підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача моральної шкоди в розмірі 100 000,00 грн. то судом встановлено наступне. Відповідно до положень ст.ст.23,1167 ЦК України позивач має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення його прав. При цьому, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини душевних страждань, ступеня вини відповідача, який завдав моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди суд вважає, що вимоги позивача підлягають повному задоволенню, виходячи з наступного. Як роз`яснено судам в п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у принижені честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зав`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. В п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» судам роз`яснено, що обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправними діями заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Вчиненим відповідачем кримінальним правопорушенням позивачу завдано моральної шкоди. Суд, визначаючи розмір шкоди, виходить з наведених вище норм, беручи до уваги те, що відповідач жодних заперечень, відзиву, пояснень з приводу суми відшкодування моральної шкоди суду не надав,

Outcome: approved