Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-20 00:00:00

До суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про зменшення розміру аліментів, які стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] з 1/4 частки до 1/6 частки, а також які стягуються на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] з 1/4 частки до 1/6 частки. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що він та відповідач [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , який після розірвання шлюбу сторін залишився проживати з матір`ю. Судовим наказом від 04.04.2018 на користь відповідача [PERSON] на утримання сина стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частки усіх доходів позивача щомісячно, починаючи з 27.03.2014 і до досягнення дитиною повноліття. Також позивач та відповідач [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , який після розірвання шлюбу сторін залишився проживати з матір`ю. Судовим наказом від 19.07.2023 на користь відповідача [PERSON] на утримання сина стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частки усіх доходів позивача щомісячно, починаючи з 13.07.2023 і до досягнення дитиною повноліття. Окрім цього з позивача на користь відповідача [PERSON] на її утримання рішенням Нетішинського міського суду Хмельницької області від 16.11.2023 було стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів до досягнення сином [PERSON] , [INFO] , 3- трьох років, тобто до [INFO] . Таким чином стягнення з його заробітку становлять 75%, що перевищує допустиму законом межу. Позивач стверджує, що з часу ухвалення рішень про стягнення аліментів змінилося його сімейне становище в сторону збільшення членів сім`ї, збільшення утриманців, а його матеріальне становище змінилося в гіршу сторону. Також просив врахувати, що має обов`язок по утриманню матері, яка є пенсіонеркою, а також має потребу у утриманні майна та сплаті комунальних послуг. На підставі викладеного позивач просить суд зменшити розмір аліментів, які з нього стягуються на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , з розміру 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу) щомісячно на 1/6 частку усіх видів його доходів щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також просить суд зменшити розмір аліментів, які з нього стягуються на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , з розміру 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу) щомісячно на 1/6 частку усіх видів його доходів щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ухвалою суду від 24.01.2024 було відкрито провадження у даній цивільній справі та призначено підготовче судове засідання на 15.02.2024. В підготовчому засіданні відповідачки позовні вимоги визнали. Позивач та його представник після перерви, яка була оголошена у підготовчому засіданні 15.02.2024, у засідання не з`явилися. Після перерви від представника позивача до суду надійшла заява, у якій вона просила задовольнити позов у зв`язку із визнанням відповідачами позовних вимог, судові витрати просила залишити за позивачем. Відповідач [PERSON] після перерви, яка була оголошена у підготовчому засіданні 15.02.2024, у засідання не з`явилася. Від відповідача [PERSON] до суду надійшла заява, в якій остання позовні вимоги визнала в повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення. Відповідач [PERSON] після перерви, яка була оголошена у підготовчому засіданні 15.02.2024, у засідання не з`явилася. Від відповідача [PERSON] до суду надійшла заява, в якій остання позовні вимоги визнала в повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Згідно з ч. 6 ст. 259 ЦПК України у виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Враховуючи складність справи, виготовлення судового рішення відкладено, таким чином датою ухвалення рішення є 21.02.2024. Частиною третьою статті 200\~ ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з частиною 4 статті 206\~ЦПК\~України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Вирішуючи питання щодо наявності законних підстав для визнання позову відповідачем та задоволення позову у зв`язку з цим, суд враховує таке. Судом встановлено та не заперечується сторонами, що позивач та відповідач [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с. 6). Судовим наказом від 04.04.2018 на користь відповідача [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частки усіх видів доходів позивача щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27.03.2018 та до досягнення дитиною повноліття (а.с. 8). Позивач та відповідач [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с. 7). Судовим наказом від 19.07.2023 на користь відповідача [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , стягнуто аліменти у розмірі однієї чверті його заробітку (доходу) позивача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 13.07.2023 та до досягнення дитиною повноліття (а.с. 9). Судом встановлено та не заперечується сторонами, що заочним рішенням Нетішинського міського суду Хмельницької області від 31.08.2023 з позивача на користь відповідача [PERSON] на її утримання було стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів до досягнення сином [PERSON] , [INFO] , 3- трьох років, тобто до [INFO] . Суд вважає, що до спірних правовідносин підлягають застосуванню наступні норми матеріального права. Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно з частиною другою статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. За умовами частин першої та другої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. У статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як роз`яснено у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду позовну заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. За таких підстав, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши їх кожний окремо та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, з урахуванням визнання відповідачами позову, суд доходить висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на сторони пропорційно задоволених позовних вимог. Проте, положеннями\~статті 142 ЦПК України\~передбачено порядок розподілу судових витрат у разі визнання позову, закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду. За змістом ч. 1\~ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічна норма викладена і в ч. 3\~ст. 7 Закону України «Про судовий збір». Таким чином, якщо відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, то в судовому рішенні повинно бути вирішено питання про повернення позивачу з державного бюджету половини сплаченого ним судового збору при поданні позовної заяви, а інша половина судового збору покладається на відповідача. На підставі викладеного, оскільки до початку розгляду справи по суті від відповідачів надійшли заяви про визнання позову, при подачі позову до суду позивачем сплачений судовий збір у розмірі 2147,20 грн, а суд дійшов висновку про задоволення позовної заяви, необхідно дійти висновку про наявність підстав для повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору. Щодо стягнення з відповідачів на користь позивача інших судових витрат, суд не вирішує це питання, оскільки позивач просив залишити судові витрати за ним та не стягувати їх з відповідачів.

Outcome: approved