Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-27 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення безпідставно набутих коштів. Свої вимоги мотивував тим, що відповідач під час подання заяви про надання статусу безробітного повідомив недостовірні дані про дату звільнення з останнього місця роботи, внаслідок чого незаконного отримав грошові кошти у вигляді у вигляді допомоги по безробіттю. У зв`язку з чим просить стягнути з відповідача безпідставно набуті кошти у розмірі 53 798,28 грн та судові витрати. Ухвалою суду від 20 листопада 2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини. Згідно наказу Товариства з обмеженою відповідальністю «Декатлон Україна» № 2207-70/К відповідача 02 листопада 2021 року звільнено з посади агента торговельного (АІ) (а.с. 13). 02 листопада 2021 року відповідач звернувся до Печерської районної філії Київського міського центру зайнятості із заявою про надання статусу безробітного (а.с. 6-7) та заявою про призначення/поновлення виплати допомоги по безробіттю (а.с. 8). З витягу із наказів про прийнятті рішення по відповідачу ПК № 028221110200015 від 02 листопада 2021 року вбачається, що наказом від 02 листопада 2021 року № НТ2111102 позивачу надано статус безробітного з 02 листопада 2021 року, призначено допомогу по безробіттю з 02 листопада 2021 року по 19 квітня 2022 року, розпочато (поновлено) виплату допомоги по безробіттю з 02 листопада 2021 року, припинено виплату допомоги по безробіттю з 20 квітня 2022 року (а.с. 16-16 зв.). 20 листопада 2022 року відповідач звернувся до Печерської районної філії Київського міського центру зайнятості із заявою про скасування статусу безробітного (а.с. 11). 01 листопада 2022 року Київським міським центром зайнятості складено акт № 1633 розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про обов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» стосовно перебування відповідача у трудових відносинах з Товариством з обмеженою відповідальністю «Декатлон Україна» під час призначення допомоги по безробіттю (а.с. 12). Згідно довідки-розрахунку від 01 листопада 2022 року № 265 розмір надлишково виплачених відповідачу коштів матеріального забезпечення на випадок безробіття за період з 02 листопада 2021 року по 19 квітня 2022 року становить 53 798,28 грн (а.с. 17). 02 листопада 2022 року позивачем на адресу відповідача надіслано листа з проханням добровільного перерахування коштів у розмірі 53 798,28 грн (а.с. 18). Позивач просить стягнути з відповідача безпідставно набуті кошти у розмірі 53 798,28 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач під час подання заяви про надання статусу безробітного повідомив недостовірні дані про дату звільнення з останнього місця роботи, внаслідок чого незаконного отримав грошові кошти у вигляді допомоги по безробіттю. За змістом п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Відповідач, у встановлений судом строк, не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву та доказів на підтвердження своїх заперечень. Закон України «Про зайнятість населення» визначає правові, економічні та організаційні засади реалізації державної політики у сфері зайнятості населення, гарантії держави щодо захисту прав громадян на працю та реалізації їхніх прав на соціальний захист від безробіття. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення» статусу безробітного може набути: 1) особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи. Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 44 Закону України «Про зайнятість населення» зареєстровані безробітні мають право на матеріальне забезпечення на випадок безробіття та соціальні послуги відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та цього Закону. Згідно п. 2.27. Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року № 58, днем звільнення вважається останній день роботи. Відповідно ч. 3 ст. 44 Закону України «Про зайнятість населення» відповідальність за достовірність поданих до територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, даних та документів, на підставі яких приймається рішення щодо реєстрації безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, покладається на зареєстрованого безробітного. Відповідно до ч. 3 ст. 36 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Згідно частини першої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Згідно ст. 1213 ЦК України, набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. Стаття 1215 ЦК України встановлює випадки, коли набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню. Так відповідно до п.1 ч. 1. ст. 1215 ЦК України, не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Отже, закон встановлює два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата вказаних платежів є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача. Оскільки відповідачем подано недостовірні дані про дату звільнення з останнього місця роботи, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача безпідставно набуті грошові кошти у розмірі 53 798,28 грн виплачені відповідачу як допомога по безробіттю за період з 02 листопада 2021 року по 19 квітня 2022 року. З огляду на викладене, позовні вимоги по цій справі підлягають задоволенню повністю. При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в сумі 2 684 грн відповідно до ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір". Відповідно до ст.ст.133, 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір немайнового характеру на користь позивача в сумі 2 684 грн.

Outcome: approved