Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-20 00:00:00

Представник Органу опіки та піклування м.Івано-Франківська, який діє в інтересах малолітньої [PERSON] , [INFO] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини. Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 07.11.2023 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 14.12.2023 закрито підготовче провадження по справі, призначено справу до судового розгляду. На обґрунтування позовних вимог представник Органу опіки та піклування м. Івано-Франківська посилається на ті обставини, що з 31.10.2022 року на обліку Служби у справах дітей перебуває малолітня [PERSON] , [INFO] , як дитина, яка перебуває в складних життєвих обставинах. Про сім`ю [PERSON] стало відомо з листа Івано-Франківського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді від 18.10.2022 року №60/49-20, в якому повідомлялося про те, що з 10.09.2021 року сім`я перебувала під соціальним супроводом до 05.10.2022 року. Мати дівчинки [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою [ADDRESS] , виховує малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Батько [PERSON] перебуває в державній установі «Івано-Франківська установа виконання покарань (№12)». До фахівця із соціальної роботи звернулася [PERSON] .Ю в якої тимчасово перебувала [PERSON] та її дочка. Жінка повідомила, що мати та дитина відсутні з 04.10.2022 року, на телефонні дзвінки мати не відповідає, за попередньою адресою проживання їх теж немає. Дитину знайдено 11.10.2022 року залишеною саму без нагляду матері, оформлено у міську дитячу лікарню на обстеження та лікування. Зі слів матері, вона була в стані алкогольного сп`яніння, тому не могла дбати про дитину. З листа Івано-Франківського міського центру від 24.10.2022 року №47.5-08/297 відомо, що сім`я [PERSON] перебувала під соціальним супроводом з 10.09.20214 року до 05.10.2022 року. Впродовж супроводу батьки дівчинки під тиском фахівця із соціальної роботи частково виконували рекомендації і дбали про доньку. Однак, зі слів педіатра, дитина мала низьку вагу, відставання в розвитку, часто не мала одягу відповідно до сезону, хоча неодноразово отримували гуманітарну допомогу (дитяче харчування, підгузки, дитячий одяг, засоби гігієни). Сім`ю [PERSON] знято з соціального супроводу з негативним результатом, у зв`язку з неналежним виконанням батьківських обов`язків, залишенням малолітньої дитини з незнайомими особами в стані алкогольного сп`яніння. З листа КНП «Центр первинної медичної і консультативно-діагностичної допомоги» від 08.12.2022 року № 560/60 відомо, що матір за дитиною не доглядає, рекомендації лікарів не виконує, на прийом до лікаря приводить дитину у супроводі працівника соціальної служби. 10.11.2022 року за заявою матері та у зв`язку з необхідністю вирішення тимчасових труднощів, [PERSON] влаштована у сім`ю патронатного вихователя [PERSON] . Причиною такого влаштування був незадовільний стан здоров`я матері та необхідність проходження лікування в психіатричній лікарні, внаслідок чого вона не могла в повній мірі виконувати свої батьківські обов`язки. 17.01.2023 року мати написала заяву на повернення дитини на виховання з рідну сім`ю, у зв`язку із вирішенням складних життєвих обставин, які передували влаштуванню дитини. 10.02.2023 року на підставі рекомендацій комісії з питань захисту прав дитини і рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради дівчинку було повернуто матері. Проте, 12.02.2023 року ввечері, близько 20:00 год. стало відомо, що [PERSON] перебувала в стані алкогольного сп`яніння у присутності своєї малолітньої дочки. У зв`язку з цим, працівником Служби у справах дітей було викликано наряд патрульної поліції та повідомлено про це чергового інспектора відділу ювенальної превенції управління превентивної діяльності ГУНГІ в Івано-Франківській області. За результатами виїзду представниками поліції було виявлено [PERSON] з ознаками алкогольного сп`яніння. На матір дитини складено протокол про адміністративну відповідальність, передбачену статтею 184 КУпАП України (ухилення від виконання обов`язків щодо утримання та виховання дітей), а дитину доставлено до КНП «Міська дитяча клінічна лікарня Івано-Франківської міської ради». З листа КНП «Міська дитяча клінічна лікарня Івано-Франківської міської ради» від 13.02.2023 року № 01-09 71 відомо, що до їхнього закладу 12.02.2023 року було доставлено малолітню [PERSON] у зв`язку з тим, що мати дівчинки перебувала в стані алкогольного сп`яніння. З інформації, наданої патронатним вихователем [PERSON] відомо, що на момент поступлення дитини в її сім`ю, дівчинка була недоглянута, мала значні проблеми з шлунково-кишковим трактом. За час перебування дитини в патронаті вона стала спокійніша, покращився сон та апетит. Мати дитиною цікавилася: телефонувала, приходила на зустрічі, кожного разу мала гостинці. Після влаштування дівчинки в сім`ю патронатного вихователя, мати пройшла лікування в КНП «Прикарпатський обласний клінічний центр психічного здоров`я Івано-Франківської обласної ради». Окрім цього працевлаштувалася в магазині [PERSON] , та повідомила, що зареєструвала дочку в ДНЗ «Дударик». З 14.04.2023 року [PERSON] влаштовано до сім`ї патронатного вихователя [PERSON] терміном на три місяці. 30.05.2023 року працівником Служби у справах дітей та фахівцем соціальної роботи відвідано матір за адресою її проживання: [ADDRESS] та виявлено, що житлово-побутові умови не відповідають інтересам дитини. В кімнаті було прибрано, однак відчувався стійкий неприємний запах. Для дитини не облаштоване окреме спальне місце. У ванній кімнаті відсутні двері, несправна каналізація, немає ванни та туалету. Брудна кухня, відсутня мийка. Вхідні двері не закриваються ключем. У своїх поясненнях від 06.07.2023 року мати повідомила про те, що 05.07.2023 року вона зареєструвала дочку в квартирі свого чоловіка (до цього часу дитина не мала місця реєстрації). Окрім цього жінка повідомила, що поміняла роботу. Щодо помешкання, то за весь період перебування дитини в сім`ї патронатного вихователя, [PERSON] ще не привела його в належний стан. З пояснень патронатного вихователя [PERSON] від 11.07.2023 року відомо, що мати [PERSON] зустрічається з дитиною один раз на два тижні. Часто жінка на зустрічі приходить неохайною, з ознаками вживання алкоголю. На початку влаштування [PERSON] в патронат мати цікавилася дитиною більше: дзвонила, просила показати дочку по відеозв`язку. Зараз спілкування стало значно рідшим. Сама зустріч триває до години часу. Майже завжди мати приходить на побачення з дитиною зі своїми подругами чи незнайомими чоловіками. Іноді маги приносить дитині гостинці, які, на жаль, часто не відповідають потребам дитини (тверді яблука, цукерки-жуйки, протермінований йогурт), тобто мати не орієнтується в потребах дитини. З листа Івано-Франківського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді від 25.07.2023 року № 99/49-20 відомо, що [PERSON] повідомила про намір проживати в орендованому житлі з серпня 2023 року за адресою: [ADDRESS] , і до вересня облаштує житло для повернення дитини в сім`ю. Щодо зміни адреси проживання мати в Службу не зверталася та не повідомляла. За даними сайту «Судова влада України» було встановлено, що постановою Івано-Франківського міського суду від 10 серпня 2022 року [PERSON] визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 184 КУпАП, а саме за те, що вона залишила дочку в квартирі без нагляду дорослих, де антисанітарні умови та безлад, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді попередження. Постановою Івано-Франківського міського суду від 04 листопада 2022 року [PERSON] визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 184 КУпАП, а саме за те, що з 09 по 11 жовтня 2022 року вона залишила дитину без нагляду та розпивала алкогольні напої, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень. Постановою Івано-Франківського міського суду від 28 грудня 2022 року [PERSON] визнано винною у вчиненні правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 184 КУпАП, а саме за те, що 02.11.2022 року близько 12:00 год в [ADDRESS] , не забезпечила дочку продуктами харчування, підгузками, дочка мала синці на обличчі, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді попередження. Постановою Івано-Франківського міського суду від 16 березня 2023 року [PERSON] визнано винною у вчиненні правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною 2 статті 184 КУпАП, а саме за те, що 12.02.2023 року близько 22:00 год. за місцем проживання перебувала в стані алкогольного сп`яніння, поводила себе агресивно та неадекватно, повторно протягом року за дитиною не доглядала, вихованням не займалася, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень. Питання доцільності підготовки та подання до суду позову про позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно дитини [PERSON] розглядалося на засіданні комісії з питань захисту прав дитини 12.07.2023 року. У зв`язку з тим, що мати не з`явилася на засідання, комісія ухвалила відкласти розгляд питання до чергового засідання комісії з питань захисту прав дитини. 09.08.2023 року повторно розглядалося дане питання на комісії з питань захисту прав дитини і комісія ухвалила рекомендувати виконавчому комітету Івано-Франківської міської ради надати висновок про позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо дитини [PERSON] , [INFO] , та стягувати з матері аліменти на утримання дитини до досягнення нею повноліття. На підставі зазначених обставин справи, позивач просить суд позбавити батьківських прав [PERSON] щодо малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , та стягувати з [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] , у розмірі 1/4 (однієї четвертої) частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Представник позивача Органу опіки та піклування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради Дзуль І.В. в судовому засіданні 16.01.2024 позовні вимоги підтримала у повному обсязі, додатково зазначила, що відповідач дуже рідко цікавиться станом дочки [PERSON] , умови для проживання дитини не створені. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні 16.01.2024 зазначила, що малолітня дочка [PERSON] , [INFO] , є її третьою дитиною. На двох старших дітей її також позбавили батьківських прав, їх виховують її батьки. На даний час вона влаштувалася на роботу на хлібокомбінат, пройшла курс лікування від алкогольної залежності, просила суд надати їй термін для облаштування умов для проживання дитини, оскільки бажає дитину повернути у сім`ю. За клопотанням відповідача суд оголосив перерву у судовому засіданні до 09 год. 30 хв. 21 лютого 2024. Представник позивача Органу опіки та піклування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради Дзуль І.В. в судовому засіданні 21.02.2024 позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Зазначила, що відповідач [PERSON] не створила належних умов для проживання дитини [PERSON] . За час оголошення перерви у судовому засіданні відповідач відвідала дитину один раз, хоча обмежень для таких відвідувань немає. Вважає, що доцільно позбавити батьківських прав [PERSON] щодо малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , та стягнути аліменти на її утримання. Просила суд позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні 21.02.2024 зазначила, що бачилася із дитиною один раз за місяць, приносила їй фрукти та солодощі. Однак умови щодо проживання дитини нею не створені, дитину немає куди повертати, а тому вона не заперечує щодо задоволення позовних вимог та позбавлення її батьківських прав. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до статті 11 Закону України «Про охорону дитинства», сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно з частин першої, другої, шостої статті 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Відповідно до статті 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Статтею 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, а тому у виняткових випадках, при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи суд може відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на орган опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Позбавлення батьківських прав, тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Судом встановлено, що батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с.10). Згідно наказу №190 від 31.10.2022 року Служби у справах дітей малолітня [PERSON] , [INFO] , перебуває на обліку, як дитина, яка перебуває в складних життєвих обставинах (а.с.12). \~ Про сім`ю [PERSON] стало відомо з листа Івано-Франківського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді від 18.10.2022 року №60/49-20, в якому повідомлялося про те, що з 10.09.2021 року сім`я перебувала під соціальним супроводом до 05.10.2022 року. Мати дівчинки [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою [ADDRESS] , виховує малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Батько [PERSON] перебуває в державній установі «Івано-Франківська установа виконання покарань (№12)». До фахівця із соціальної роботи звернулася [PERSON] .Ю в якої тимчасово перебувала [PERSON] та її дочка. Жінка повідомила, що мати та дитина відсутні з 04.10.2022 року, на телефонні дзвінки мати не відповідає, за попередньою адресою проживання їх теж немає.\~ Дитину знайдено 11.10.2022 року залишено саму без нагляду матері, оформлено у міську дитячу лікарню на обстеження та лікування. Зі слів матері, вона була в стані алкогольного сп`яніння, тому не могла дбати про дитину (а.с.13). З листа КНП «Міська дитяча клінічна лікарня Івано-Франківської міської ради» від 13.02.2023 року № 01-09 71 встановлено, що до їхнього закладу 12.02.2023 року було доставлено малолітню [PERSON] у зв`язку з тим, що мати дівчинки перебувала в стані алкогольного сп`яніння (а.с.29). З пояснень патронатного вихователя [PERSON] від 11.07.2023 року відомо, що мати [PERSON] зустрічається з дитиною один раз на два тижні. Часто жінка на зустрічі приходить неохайною, з ознаками вживання алкоголю. На початку влаштування [PERSON] в патронат мати цікавилася дитиною більше: дзвонила, просила показати дочку по відеозв`язку. Зараз спілкування стало значно рідшим. Сама зустріч триває до години часу. Майже завжди мати приходить на побачення з дитиною зі своїми подругами чи незнайомими чоловіками. Іноді маги приносить дитині гостинці, які, на жаль, часто не відповідають потребам дитини (тверді яблука, цукерки-жуйки, протермінований йогурт), тобто мати не орієнтується в потребах дитини (а.с.32). Згідно акту обстеження житлово-побутових умов сім`ї від 30.05.2023 року, складеного\~ працівниками Служби у справах дітей та фахівцем соціальної роботи, за адресою проживання [PERSON] , [INFO] , у [ADDRESS] , виявлено, що житлово-побутові умови не відповідають інтересам дитини. В кімнаті було прибрано, однак відчувався стійкий неприємний запах. Для дитини не облаштоване окреме спальне місце. У ванній кімнаті відсутні двері, несправна каналізація, немає ванни та туалету. Брудна кухня, відсутня мийка. Вхідні двері не закриваються ключем (а.с.30). Згідно витягу з рішення та висновку Органу опіки та піклування від 08.09.2023 № 1161, орган опіки вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] стосовно дитини [PERSON] (а.с.33-37). Також судом в ході розгляду справи оголошувалася перерва в період якої з пояснень сторін встановлено, що мати відвідала дитину протягом місяця один раз, хоча перешкод та обмежень для таких відвідувань немає. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Отже, дослідивши зазначені вище докази у їх сукупності, враховуючи що відповідач позов визнала у повному обсязі, відсутність доказів, які б свідчили про вжиття відповідачем [PERSON] будь-яких дій (заходів) спрямованих на виправлення поведінки по виконанню батьківських обов`язків щодо дочки, суд дійшов до висновку, що відповідач свідомо нехтує своїми батьківськими правами, ухиляється від виконання обов`язків по вихованню дитини, а тому її слід позбавити батьківських прав, що буде відповідати інтересам дитини. Згідно з ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Згідно частини 3 статті 181 СК за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (частина 2 статті 182 СК України). З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягувати на утримання дитини аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи потреби дитини, те, що відповідач [PERSON] є особою працездатного віку, на її утриманні немає інших осіб, суд вважає за можливе стягувати з відповідача на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви, до досягнення дитиною повноліття. На підставі пункту 1 частини першої статті 430 Цивільного процесуального кодексу України, рішення суду підлягає негайному виконанню по справам про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до вимог частини першої статті 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Представник\~ Органу опіки та піклування м.Івано-Франківська 24.10.2023 звернулася в суд з позовом, а тому аліменти із відповідача слід стягувати саме із 24.10.2023. Згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача стягуються судові витрати по оплаті судового збору. Орган опіки та піклування звільнений від сплати судового збору згідно пункту 14 частини 2 статті 3 Закону України «Про судовий збір», а відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. З урахуванням задоволення позову, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути в корить держави судовий збір в розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп.

Outcome: approved