Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-22 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням. Зазначає, що ухвалою Жовківського районного суду Львівської області від 29.11.2023 року На підставі ст. 49 КК України, обвинуваченого [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 286 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. Кримінальне провадження, внесене 28.05.2020 в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 12020140220000225 про обвинувачення [PERSON] у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, - закрити у зв`язку із закінченням строків давності притягнення останнього до кримінальної відповідальності. Цивільний позов цивільного позивача - [PERSON] , [PERSON] , та [PERSON] до цивільного відповідача - обвинуваченого [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди- залишено без розгляду та роз`яснено цивільним позивачам , що залишення цивільного позову без розгляду не перешкоджає їх праву на звернення до суду із аналогічним позовом в порядку цивільного судочинства. Внаслідок вищезазначеного кримінального правопорушення йому завдані матеріальні збитки на суму 10108,47 грн. Крім матеріальної шкоди, неправомірними діями відповідача йому також завдано моральну шкоду, яку оцінює у розмірі 150 000 грн. Крім цього просить стягнути з відповідача на його користь витрати на правову допомогу в сумі 7200,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак подав на адресу суду заяву про здійснення розгляду справи у відсутності позивача та його представника. Зазначив, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовільнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Відзиву на позовну заяву не подав. На підставі ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. У відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. А тому суд постановив провести по справі заочний розгляд та ухвалити заочне рішення. Згідно ч.2 ст.247 ЦПКУкраїни, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою\~\~звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що за наслідками розгляду кримінального провадження № 12020140220000225 про обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, щодо [PERSON] ухвалою Жовківського районного суду Львівської області від 29.11.2023 року На підставі ст. 49 КК України, обвинуваченого [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 286 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. Кримінальне провадження, внесене 28.05.2020 в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 12020140220000225 про обвинувачення [PERSON] у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, - закрити у зв`язку із закінченням строків давності притягнення останнього до кримінальної відповідальності. Цивільний позов цивільного позивача - [PERSON] , [PERSON] , та [PERSON] до цивільного відповідача - обвинуваченого [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди- залишено без розгляду. Зі змісту даної ухвали [PERSON] 28 травня 2020 близько 17.00 год.,керуючи автомобілем марки «Volkswagen LT 35» д.н.з. [NUMBER] , рухаючись автодорогою сполученням «Львів-Луцьк» в с. Ременів, Кам`янка-Бузького (Львівського) району Львівської області в напрямку м. Луцьк, грубо порушив вимоги пункту 1.10. Розділу 1 «Правил дорожнього руху України» затверджених постановою КМУ від 10 жовтня 2001 року № 1306, в частині визначення терміну «небезпека для руху» яким передбачено, що зміна дорожньої обстановки (у тому числі поява рухомого об`єкта, який наближається до смуги руху транспортного засобу чи перетинає її) або технічного стану транспортного засобу, яка загрожує безпеці дорожнього руху і змушує водія негайно зменшити швидкість або зупинитись, окремим випадком небезпеки для руху є рух у межах смуги транспортного засобу назустріч загальному потоку, підпункту «б» пункту 2.3.Розділу 2 яким передбачено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановою, відповідно реагувати на її зміну,стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу,технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі та пункту 12.3 Розділу 12 яким передбачено, що у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, допустив зіткнення з задньою частиною попутного автомобіля «Dacia Sandero» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , який рухався попереду нього у попутньому напрямку по правій смузі та зупинився з ввімкненим лівим сигналом повороту для виконання маневру повороту ліворуч. Внаслідок вказаного удару, автомобіль марки Dacia Sandero» н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] виїхав на зустрічну смугу руху та розвернувся передньою частиною в напрямку м.Львів, де в останній врізався автомобіль марки «Mercedes-Benz 711D д. н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , який рухався в напрямку м. Львів. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «Dacia Sandero» н.з. [NUMBER] , [PERSON] , 2012 р.н. отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забійної рани лобної ділянки,закритого перелому середньої третини правої стегнової кістки зі змішенням. Зазначені тілесні ушкодження відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості за ознакою довготривалого розладу здоров"я. Таким чином, судом було встановлено, що Відповідач - [PERSON] вчинив порушив правила безпеки дорожнього руху, вчинене особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження. Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно ст.128 КПК України особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства. При розгляді кримінального провадження цивільний позов цивільного позивача - [PERSON] , до цивільного відповідача - обвинуваченого [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди- залишено без розгляду. Загальні положення відшкодування шкоди визначені ст.1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. В силу положень ст.1192 ЦК України з урахуванням обставин справи, суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Так після дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] був доставлений на лікування у травматологічне відділення КНП " Міська лікарня м.Львова", де перебував на стаціонарному лікуванні з 28.05.2020 року по 05.06.2020 року з приводу закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забійної рани лобної ділянки голови, закритого перелому середньої третини правої стегнової кістки зі зміщенням, що посвідчено випискою з історії хвороби. Позивачем на придбання ліків та набору імплантів для остеосинтезу було витрачено кошти в сумі 10108,47 гривень, що підтверджується товарними касовими чеками та квитанцією. Враховуючи зазначені положення чинного законодавства, які регулюють даний вид правовідносин, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача майнової шкоди, завданої злочином, в розмірі 10108,47 гривень, є обґрунтованими та підлягають до задоволення. Щодо морального відшкодування. Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, в душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням (пошкодженням) її майна (ч.1, п.3 ч.2 ст.23 ЦК України). Моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини (ч.1 ст.1167 ЦК України). [PERSON] моральної шкоди завдано винними діями [PERSON] , за таких обставин, відповідальність за завдану моральну шкоду є доведеною. Моральна шкода відшкодовується, зокрема, грішми. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала шкоди, з урахуванням інших обставин, що мають значення для справи (ч.3 ст.23 ЦК України). При визначенні розміру моральної шкоди, що підлягає стягненню на користь позивача, суд керується засадами розумності, виваженості та справедливості, враховує характер, обсяг та глибину моральних страждань позивача, які він переніс, позицію та особу винного, яка матеріальну шкоду не відшкодував та вважає, що розумним та справедливим буде відшкодування моральної шкоди у розмірі 75 000,00 грн. Згідно договору про правову допомогу [PERSON] уклав угоду з адвокатом Лущанець М.В. про надання правової допомоги. Згідно акту виконаних робіт від 08.12.2023р. загальна сума юридичних послуг за період з 27.02.2023р. по 29.11.2023р. становить 7 200,00 гривень. Згідно ст.133 ЦПК УКраїни до судових витрат належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до положень ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони,за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. У відповідності до положень ст.ст.141, ст.142 ЦПК України підлягає вирішенню питання про стягнення з відповідача на користь держави судового збору за позовну вимогу про стягнення матеріальної шкоди, оскільки позивача звільнено від його сплати при зверненні із позовом до суду. За позовну вимогу про відшкодування моральної шкоди позивачем було сплачено судовий збір в сумі 2684,00 гривень, враховуючи що позовні вимоги задоволені то дана сума судового збору підлягає стягненню з відповідача в користь позивача.

Outcome: approved