Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-15 00:00:00

Представник позивача адвокат Панасюк І.І. в інтересах [PERSON] 15 січня 2024 року звернувся до суду з позовом до ТОВ "Укр Кредит Фінанс", треті особи без самостійних вимог на стороні відповідача: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О., приватний виконавець виконавчого округу Волинської області Шульженко І.С. про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Позов обґрунтовує тим, що згідно з наданими [PERSON] документами останній нібито 07 вересня 2020 року з ТОВ "Укр Кредит Фінанс" уклав кредитний договір № 0481-3352, за яким в подальшому утворилась заборгованість на загальну суму 22500 грн. За заявою відповідача приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. 01 червня 2021 року вчинено виконавчий напис № 4201 про звернення стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "Укр Кредит Фінанс" 22500 грн заборгованості за кредитним договором, з яких 14030 грн заборгованість за кредитом, 8130 грн заборгованість по відсотках за користування кредитом та 350 грн плата за вчинення виконавчого напису. На підставі даного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу Волинської області Шульженком І.С. 12 серпня 2021 року відкрито виконавче провадження ВП № 66485423 з його примусового виконання. Цим же виконавцем 19 серпня 2021 року в даному виконавчому провадженні звернуто стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Представник позивача не погоджується з даним виконавчим написом, вважає його таким, що не підлягає виконанню, зокрема у зв`язку із визнанням незаконною та нечинною з моменту прийняття Постанови КМУ № 662 від 26.11.2014 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині доповнення переліку новим розділом, що передбачає видачу виконавчого напису на підставі оригіналу кредитного договору та засвідченої стягувачем виписки з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Просить визнати виконавчий напис № 4201, вчинений 01 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О., про стягнення з [PERSON] грошових коштів за кредитним договором № 0481-3352 від 07.09.2020 таким, що не підлягає виконанню, а також стягнути з ТОВ "Укр Кредит Фінанс" на користь позивача судові витрати. Суд ухвалою від 16.01.2024 \~відкрив спрощене позовне провадження у даній справі з повідомленням учасників справи, ухвалою від 16.01.2024 задоволив заяву представника позивача про забезпечення позову. Сторони, їх представники, треті особи, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися. Представник позивача звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його та позивача відсутності. Інші учасники про причини неявки не повідомили, відзиву та пояснень щодо позову не подали. Дослідивши подані суду докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення. Суд установив,\~що приватним\~нотаріусом Київського\~міського нотаріального\~округу Бригідою\~В.О.\~01\~червня 2021\~року вчинено\~виконавчий напис,\~який зареєстрований\~у реєстрі\~за №\~4201\~(а.с.\~11)\~про стягнення\~із [PERSON] \~за кредитним\~договором №\~0481-3352 від 07.09.2020, укладеним із ТОВ "Укр Кредит Фінанс", заборгованості за період з 16 листопада 2020 року до 12 травня 2021 року в розмірі 22150 грн, у тому числі 14030 грн простроченої заборгованості за сумою кредиту, 8120 грн простроченої заборгованості за несплаченими відсотками за користування кредитом. Крім цього, цим же нотаріусом стягнуто із ТОВ "Укр Кредит Фінанс" 350 грн плати за вчинення цього виконавчого напису, які підлягають стягненню із боржника на користь стягувача. На підставі даного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу Волинської області Шульженком І.С. 12 серпня 2021 року відкрито виконавче провадження ВП № 66485423 з його примусового виконання (а.с. 13), винесено постанову про стягнення із боржника основної винагороди у розмірі 2250 грн (а.с. 14). Цим же виконавцем 19 серпня 2021 року у даному виконавчому провадженні звернуто стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника (а.с. 29-30). Надаючи правову оцінку фактичним обставинам справи, суд керується такими правовими нормами. Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. За правилами ч. 1 ст. 88 Закону України "Про нотаріат" (в редакції на час вчинення виконавчого напису) нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Згідно із ст. 87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Із тексту оспорюваного виконавчого напису вбачається, що приватний нотаріус при вчиненні нотаріальної дії керувався ст. 87 Закону України "Про нотаріат" та п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 року за № 1172. Відповідно до п. 2 Переліку (із змінами внесеними Постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року № 662 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів"), для одержання виконавчого напису по кредитним договорам, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями подається: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Однак постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14 було визнано незаконною та нечинною\~постанову КМУ\~№ 662\~від 26.11.2014 в цій частині. Вказану постанову залишено без змін згідно з ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року. Таким чином, шляхом системного аналізу Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, з урахуванням визнання незаконної норми, викладеної у п. 2 згаданого Переліку, установлено, що кредитний договір між сторонами, який нотаріально не посвідчений, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Крім того, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 06 лютого 2019 року за наслідками розгляду справи № 638/850/16-ц. Відповідачем не було надано доказів того, що ним до нотаріуса були надані будь-які документи, що підтверджують безспірність заборгованості у вказаний у виконавчому написі період. Зокрема, відповідачем не було надано доказів подання ним нотаріусу виписки з рахунку позивача, яка б містила обов`язкові реквізити, що повинні бути вказані у ній згідно п. 61, 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України (дата здійснення останніх (попередніх) операцій по рахунку, код валюти, суми операцій (відповідно за дебетом або кредитом) тощо). Без цих відомостей з виписки абсолютно неможливо з`ясувати коли і які саме суми були отримані позивачем від кредитної установи, коли були нараховані відсотки, в якому розмірі та за який період було нараховано відсотки, яким є розмір заборгованості та чи існує заборгованість взагалі. Отже, суду не було надано доказів того, що виконавчий напис було вчинено нотаріусом за наявності документів, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Таким чином, судом під час розгляду справи встановлено, що виконавчий напис вчинено із порушенням норм чинного законодавства. Згідно з ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Однак відповідач не надав суду доказів, які б спростували твердження представника позивача щодо безспірності заборгованості [PERSON] перед стягувачем та можливість видачі виконавчого напису на підставі кредитного договору, не посвідченого нотаріально. Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав до задоволення позову та визнання виконавчого напису приватного нотаріуса\~Бригіди В.О. про стягнення з позивача на користь відповідача заборгованості за кредитним договором таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою суду від 16.01.2024 задоволено заяву представника позивача про забезпечення позову, зокрема зупинено стягнення на підставі оспорюваного виконавчого напису. За правилами ч. 7 ст. 158 ЦПК України, враховуючи ухвалення судом рішення про задоволення позову, вказані заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання даним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Також судом установлено, що [PERSON] було сплачено судовий збір у розмірі 1816 грн 80 коп. за подання позовної заяви та 605 грн 60 коп. за подання заяви про забезпечення позову, відтак належить стягнути з ОВ "Укр\~Кредит Фінанс" на користь позивача судовій збір у розмірі 2422 грн 40 коп. Крім того, представник позивача до закінчення судових дебатів подав 16 лютого 2024 року заяву, що впродовж п`яти днів з дня ухвалення рішення судом позивачем буде надано докази на підтвердження витрат на оплату за надану правничу допомогу у справі. Діючи згідно із ч. 8 ст. 141, п. 5 ч. 7 ст. 265 ЦПК України, суд у даному рішенні призначає судове засідання для вирішення питання про витрати на правничу допомогу та визначає позивачу 5-денний строк із дня ухвалення рішення для подання доказів на підтвердження розміру понесених витрат.

Outcome: approved