Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-26 00:00:00

У грудні 2023 року позивач ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ" (далі ТОВ "ФК"ЄАПБ") звернулося до суду із позовом в якому просить стягнути з [PERSON] , [INFO] на свою користь заборгованість за кредитними договорами №997019389 в розмірі 30159,80 грн. та №3127011206/447229 в розмірі 16387,50 грн., а всього в загальному розмірі 46547 грн. та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 14 червня 2021 року між ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА" та [PERSON] укладено кредитний договір №997019389, згідно якого останній надано кредит. 28 листопада 2018 року між ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА" та ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС" укладено договір факторингу № 28/1118/01, відповідно до якого фактору за плату відступлено право вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги. 31 грудня 2020 року додатковою угодою №26 до договору факторингу №28/111/-01 текст договору викладено у новій редакції. Відповідно до реєстру боржників №150 від 07.09.2021 до договору факторингу №28/1118-01, до ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС" перейшло право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором №997019389. 20.10.2022 між ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС" та ТОВ "ФК"ЄАПБ"укладено договір факторингу №20102022, у відповідності до умов якого позивачу відступлено права вимоги до боржників, вказаних у реєстрах прав вимоги. Відповідно до реєстру прав вимоги №1 від 21.10.2022 до договору факторингу №20102022 від 20.10.2022, ТОВ "ФК"ЄАПБ" набуло права грошової вимоги до відповідачки в сумі 30159,50 грн., з яких: 8500 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 21659,50 грн. - сума заборгованості за відсотками. З моменту отримання права вимоги до відповідачки, а саме - з 21.10.2022 позивачем нарахування жодних штрафних санкцій не здійснювалось. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідачки, остання не здійснила жодного платежу для погашення кредитної заборгованості, ні на рахунки позивача, ні на рахунки попереднього кредитора. 15 липня 2021 року між ТОВ "ГОУФІНГОУ" та [PERSON] укладено кредитний договір №3127011206/447229, згідно якого останній надано кредит. 19\~квітня 2022\~року між\~ТОВ "ГОУФІНГОУ"\~та ТОВ "ФК"ЄАПБ"укладено договір факторингу №19042022, у відповідності до умов якого позивачу передано за плату права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 19.04.2022 до договору факторингу №19042022 від 19.04.2022, ТОВ "ФК"ЄАПБ"набуло права грошової вимоги до відповідачки в сумі 17887,50 грн., з яких: 4500 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 13387,50 грн. - сума заборгованості за відсотками. З моменту отримання права вимоги до відповідачки, а саме - з 19.04.2022 позивачем нарахування жодних штрафних санкцій не здійснювалось. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідачки, остання здійснила одноразовий платіж 10.05.2022 у розмірі 1500 грн. для погашення кредитної заборгованості. Ухвалою суду від 28.12.2023 відкрито провадження у справі, розгляд її призначено у порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін. 16.01.2024 до суду від представника відповідачки надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначає що ТОВ "ФК"ЄАПБ"не є кредитором за договору кредитної лінії №997019389 від 14.06.2021, а тому є неналежним позивачем, оскільки в матеріалах справи відсутній договір факторингу, згідно якого боргові зобов"язання [PERSON] передані ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА" іншим особам. Позивачем не доведено факт відступлення права грошової вимоги до ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС" за кредитним договором №997019389 від 14.06.2021 від первісного кредитора ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА" відповідно та у подальшому від ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС" до ТОВ "ФК"ЄАПБ".Позивач\~посилається на\~договір факторингу,\~який укладений\~з первісним\~кредитором та\~ТОВ "ТАЛІОН\~ПЛЮС"\~28.11.2018,\~тоді як\~кредитний договір\~укладений 14.06.2021,\~тобто після\~відступлення прав\~вимоги,\~що вказує\~на безпідставність\~доводів позивача.\~З приводу\~договору про\~надання фінансового\~кредиту №\~3127011206/447229\~від 15.07.2021\~укладеного із\~ТОВ "ГОУФІНГОУ"\~зазначає,\~що доказів\~наявності заборгованості\~у [PERSON] \~та \~ укладення\~ договору\~ факторингу\~ №\~19042022-Г\~ від\~ \~19.04.2022\~між ТОВ\~"ГОУФІНГОУ"\~та ТОВ "ФК"ЄАПБ", матеріали справи не містять. З огладу на це, відсутні підстави вважати, що заборгованість [PERSON] відступлена первісним кредитором. Наявний у справі договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту не містить підписів його сторін, а тому відсутні підстави вважати, що такий договір укладений. У зв"язку з цим, відсутні підстави вважати, що заборгованість за цим договором передана позивачу за договором факторингу. Також, про факт укладення договору факторингу не було повідомлено боржника в передбачені чинним законодавством строки. Просить у задоволенні позову відмовити. 31.01.2024 від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якому зазначає, що доводи відповідачки зазначені у відзиві є безпідставними. Підписання договорів, згідно умов, здійснювалось електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, який був надісланий на номер мобільного телефону вказаний позичальником при укладенні договору. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення на мобільний телефон, без здійснення входу на сайт первісного кредитора за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між відповідачкою та ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА" не був би укладений. Сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого договору. Відповідачкою вчинено певну сукупність дій, спрямованих на отримання кредиту від ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА", тобто відповідачка самостійно для себе визначила необхідний для себе обсяг часу для ознайомлення з умовами договору, після чого проявила намір вступити в договірні відносини на умовах визначених правилами. Кредитний договір є укладеним не з моменту передачі грошей, а з моменту досягнення сторонами в письмовій формі згод з усіх істотних умов такого договору. Відповідачка не надала суду докази, які б спростовували як факт надання кредиту в розмірі, визначеному кредитними договорами та договором позики, так і розмір боргу. Перехід права вимоги від первісних кредиторів до ТОВ "ФК\~"ЄАПБ"є правомірним, що підтверджується копією витягу з договору факторингу 28/1118-01 від 28.11.2018 між ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА" та ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС", капією договору факторингу №20102022 від 20.10.2022 між ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС" та ТОВ "ФК "ЄАПБ", витягом з реєстру боржників № 1 до договору факторингу, копією платіжної інструкції №18921 від 25.10.2022, копією договору факторингу № 19042022-Г від 19.04.2022 між ТОВ "ГОУФІНГОУ" та ТОВ "ФК\~"ЄАПБ"з додатками, витягом з реєстру боржників до договору факторингу, копією платіжної інструкції №18200 від 22.04.2022. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, надав суду клопотання про розгляд справи без участі представника товариства, в якому просить позов задовольнити, у разі неявки відповідачки не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідачка у судове засідання не з"явилася, про місце та час розгляду справи повідомлена належним чином. З викладених обставин суд вирішує справу у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до ст.279 ЦПК України, з повідомленням сторін,\~ за наявними у справі матеріалами. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення за правилами спрощеного позовного провадження. Згідно ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 14.06.2021 між ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА" та [PERSON] укладено договор кредитної лінії № 997019389 про надання позичальнику кредиту у вигляді кредитного ліміту на суму 8500 грн. Згідно пунктів 1.7, 1.8 договору, кредитна лінія надається строком на 21 день від дати отримання кредиту (дисконтний період) та може бути продовжена позичальником. У пунктах 1.12, 1.12.1 сторони узгодили, що факт користування позичальником сумою наданого кредиту після закінчення дисконтного періоду є відкладальною обставиною, в розумінні ст. 212 ЦК України, яка має наслідком продовження строку дії кредитної лінії. У такому разі, зобов`язання щодо повернення основної суми кредиту переноситься на наступний день після закінчення дисконтного періоду, однак при ненадходженні платежу зобов`язання позичальника по оплаті основної судуми кредиту знову відкладається кожен раз на один календарний день, але не більше ніж на 90 календарних днів від дати закінчення дисконтного переіоду. З пунктів 1.9, 1.12.2 договору вбачається, що за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати кридитодавцю проценти, які нараховуються щоденно за дисконтною процентною ставкою в розмірі 620,50 % річних, що становить 1,70% від суми кредиту за кожень день користування ним; після закінчення дисконтного періоду - проценти з розрахунку 839,50 % річних, що становить 2,30 % в день. Згідно паспорту\~споживчого кредиту дисконтна процентна річна ставка: 3,65 % - 620,5%; індивідуальна процентна ставка: 310,25% - 620,5%; базова процентна ставка - 620,5%; реальна річна процентна ставка - 649 %; тип процентної ставки - фіксована. Як вбачається з платіжних доручень від 14.06.2021 та 25.06.2021, ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА" переказало на банківську картку [PERSON] кошти згідно договору №997019389 від 14.06.2021, в сумі 5000 грн. та 3500 грн., відповідно. Згідно договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, укладеного між ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС" (фактор) та ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА" (клієнт), клієнт зобов"язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов"язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. 31 грудня 2020 року між ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС" (фактор) та ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА" (клієнт) укладено додаткову угоду № 26 до договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 20108 року, згідно якої сторони дійшли згоди викласти текст договору у новій редакції: клієнт зобов"язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов"язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату та на умовах, визначених цих договором. Згідно реєстру прав вимоги №150 від 07.09.2021 та витягу з нього, ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС" та ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА" на виконання договору факторингу №28/1118-01, укладеного між ними 28.11.2018, підписали реєстр про передачу права вимоги до божника [PERSON] за кредитним договором №997019389 від 14.06.2021 в розмірі 19 798,00 грн., з яких: заборгованість по основному боргу - 8 500,00 грн., заборгованість по відсоткам - 11 298,00 грн. 20 жовтня 2022 року між ТОВ "ФК\~"ЄАПБ"(фактор) та ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС" (клієнт) укладено договір факторингу №20102022, у відповідності до умов якого клієнт зобов"язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов"язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги №1 від 21.10.2022 до договору факторингу №20102022 від 20.10.2022, ТОВ "ФК\~"ЄАПБ"набуло права грошової вимоги до відповідачки в сумі 30159,50 грн., з яких: 8500 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 21659,50 грн. - сума заборгованості за відсотками. Згідно розрахунку заборгованості ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА", за кредитним договором № 997019389 [PERSON] 14.06.2021 видано гроші в сумі 5000,00 грн., а 25.06.2021 - 3500,00 грн., всього 8500,00 грн. Оплачено 03.07.2021 - 2091,00 грн., 05.08.2021 - 75,00 грн., всього 2166,00 грн. З 14.06.2021 по 07.09.2021 нараховано тіло кредиту в сумі 8500,00 грн., проценти - 13 464,00 грн. З реєстру прав вимоги №1 від 21.10.2022, вбачається, що ТОВ "ФК\~"ЄАПБ"та ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС" на виконання договору факторингу №20102022, укладеного між ними 20.10.2022 підписали реєстр про відступлення права вимоги до боржника [PERSON] за кредитним договором №997019389 від 14.06.2021 в розмірі 30159,50 грн., з яких: заборгованість по основному боргу - 8500 грн., заборгованість по відсоткам - 21 659 грн. Згідно платіжного доручення № 18921 від 25.10.2022, ТОВ "ФК "ЄАПБ" сплатило ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС" 3 011 843,88 грн. за відступлення права вимоги згідно реєстру прав вимоги №1 від 21.10.2022 до договору факторингу №20102022 від 20.10.2022. Відповідно до розрахунку заборгованості ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС", [PERSON] за кредитним договором №997019389 від 14.06.2021, надано кредит в сумі 8500 грн. З 08.09.2021 по 30.10.2021 було нараховано заборгованість в сумі 30159,50 грн., з яких: тіло кредиту - 8500,00 грн., проценти - 21659,50 грн. 15.07.2021 між ТОВ "ГОУФІНГОУ" та [PERSON] укладено договір про надання фінансового кредиту №3127011206/447229, згідно якого товариство надало відповідачці фінансовий кредит в розмірі 4500 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а остання зобов"язалася повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах визнацених договором. Кредит надано строком на 15 днів, тобто до 29.07.2021. За користування кредитом підлягає сплата 912,5 % річних від суми кредиту в розрахунку 2,5% на добу (п.1.3 договору). Згідно п.1.4 договору, кредит надано в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки вказаної відповідачкою. Відповідно до пунктів 1.6 та 6.6 на договір не розповсюджується дія Закону України "Про споживче кредитування". У п.2.3 договору зазначено, що обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту клієнту (перерахування грошових коштів на банківський рахунок, вказаний клієнтом) до дня повного погашення заборгованості за кредитом (зарахування грошових коштів на поточний рахунок товариства) включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом. Як вбачається з п.4.3 договору, у разі, якщо клієнт не повернув кредит в строк, зазначений в п.1.2 цього договору та/або в додатку(ах) до цього договору, проценти передбачені в п.1.3 цього договору продовжують нараховуватися за кожний день користування кредитними коштами, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів, починаючи з дня укладення договору. Згідно додатку №1 до договору про надання фінансового кредиту №3127011206/447229 від 15.07.2021, [PERSON] надано кредит в сумі 4500 грн., загальна вартість кредиту - 6187,50 грн., реальна річна процентна ставка 403312,10 %. Із заявки від 30.07.2021 на продовження строку дії договору (пролонгацію кредиту) вбачається, що договір про надання фінансового кредиту №3127011206/447229 від 15.07.2021, продовжено з 29.07.2021 до 28.08.2021. 19 квітня 2022 року між ТОВ "ФК\~"ЄАПБ"(фактор) та ТОВ "ГОУФІНГОУ" (клієнт) укладено договір факторингу №19042022, у відповідності до умов якого фактор зобов"язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов"язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов"язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов"язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників. Відповідно до акту прийому-передачі реєстру боржників від 19.04.2022 за договором факторингу № 19042022-Г, укладеного між ТОВ "ФК "ЄАПБ" та ТОВ "ГОУФІНГОУ", клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників кількістю 14378. З витягу з реєстру боржників до договору факторингу №19042022-Г від 19.04.2022 та розрахунку заборгованості за кредитним договором № 3127011206/447229 від 15.07.2021 за період з 19.04.2022 по 30.11.2023, вбачається, що [PERSON] має заборгованість в сумі 16387,50 грн. Як вбачається з інформаційної довідки ТОВ "Платежі Онлайн" №3037/10 від 26.10.2023, останній як технологічний оператор платіжних послуг повідомив, що на сайті торговця через платіжний сервіс "Platon" 15.07.2021 проведено успішнк транзакцію на суму - 4500,00 грн. на номер карти - [NUMBER] , банк-емітент - PRIVAT BANK. Відповідно до реєстру боржників від 19.04.2022, ТОВ \~"ФК\~"ЄАПБ"(фактор) та ТОВ "ГОУФІНГОУ" (клієнт) домовились, що клієнт відступає фактору право вимоги до боржників -позичальників клієнта на умовах передбачених договором факторингу №19042022-Г від 19.04.2022, в тому числі і до [PERSON] за кредитним договором №3127011206/447229 в розмірі 17887,50 грн., з яких: заборгованість по основному боргу - 4500,00 грн., заборгованість за відсотками - 13387,50 грн. Згідно платіжного доручення № 18200 від 22.04.2022, ТОВ "ФК "ЄАПБ" сплатило ТОВ "ГОУФІНГОУ" 1 384 220,75 грн. за відступлення права вимоги згідно договору факторингу №19042022-Г від 19.04.2022 р. Відповідно до розрахунку заборгованості ТОВ "ГОУФІНГОУ", [PERSON] за кредитним договором №3127011206/447229, має заборгованість в сумі 17 887,50 грн., з яких 4500 грн. - тіло кредита, 13387,50 грн. - заборгованість за відсотками. Пунктом 1 частини 1 статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором (статті 514 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Згідно стаття 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Визначення поняття зобов"язання міститься у ч.1 ст.509 ЦК України. Відповідно до цієї норми зобов"язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов"язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов"язку. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). \~ З положень частини першої та другої ст. 1056-1 ЦК України \~вбачається, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов"язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За ст.610 ЦК України порушенням зобов"язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів,\~їх розмір визначається на\~рівні облікової\~ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Згідно із ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до\~ст.\~631\~ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Договір набирає\~чинності з\~моменту його\~укладення,\~якщо інше\~не визначено\~законом або\~договором. Сторони\~можуть встановити,\~що умови\~договору застосовуються\~до відносин\~між ними,\~які виникли\~до його\~укладення. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Згідно ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однією зі сторін має бути досягнуто згоди. За правилами ст.ст.12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно вимог ст. 76 цього Кодексу, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Як вбачається зі ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до вимог частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що договір кредитної лінії №997019389 від 14.06.2021 між ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА" та [PERSON] , а також договір про надання фінансового кредиту № 3127011206/447229 від 15.07.2021 між ТОВ "ГОУФІНГОУ" та [PERSON] укладені в електронній формі, підписані електронним підписом позичальника, відтворені шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) надісланий відповідачці. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. Як вбачається з матеріалів справи, у договорах зазначено, що [PERSON] підписуючи договора підтверджує, що вона ознайомлена з усіма умовами, приймає їх, повністю розуміє, погоджується і зобов"язується неухильно дотримуватися. У ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 6 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 частини першої ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію"). У ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" передбачений порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію"). Верховний Суд у складі колегії суддів першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 524/5556/19 від 12.01.2021 дійшов такого висновку, що електронним підписом з одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і літер, або тільки цифр, або тільки літер, яку заявник отримує за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі "логін-пароль", або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Оспорюваний договір про надання фінансового кредиту підписаний за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора, тобто укладення між сторонами спірного правочину підтверджено належними та допустимими доказами. Таким чином, відповідачкою було подано заявку на оформлення договорів, в якій вона зазначила особисті персональні дані, підтвердила мобільний номер телефону, надала дані банківської картки, підписала договора наданим електронним ключом, а тому договора є укладеними. Твердження представника відповідача про те, що у позивача відсутні підстави для звернення до суду про стягнення заборгованості та не доведеність відступлення права грошової вимоги по договору кредитної лінії №997019389 від 14.06.2021, спростовується договором факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, укладеного між ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА" та ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС", додатковою угодою №26 від 31.12.2020, укладеною між ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА" та ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС", договором факторингу № 20102022 від 20.10.2022, укладеного між ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС" та ТОВ "ФК"ЄАПБ", реєстром прав вимоги та витягом з нього №150 від 07.09.2021, формою реєстру прав вимоги, формою акту повернення права вимоги, формою надання інформації згідно реєстру боржників в електронному виді, формою акта приймання-передачі згідно реєстру боржників в електронному вигляді, реєстром права вимоги №1 від 21.10.2022, платіжним дорученням №18921 від 25.10.2022, з яких вбачається, що позивач прийняв права вимоги до боржників, зокрема і до [PERSON] , за що сплачено кошти. Згідно договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, укладеного між ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС" (фактор) та ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА" (клієнт), клієнт зобов"язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов"язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. Відповідно до п.4.1. додаткової угоди №26 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, укладеного між ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС" та ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА", наявне право вимоги переходить від клієнта до фактора з моменту підписання ними відповідного реєстру прав вимоги, по формі, встановленій у відповідному додатку. Право майбутньої вимоги передається з моменту виникнення такого права вимоги до боржника та додаткового оформлення не потребує. Підписанням реєстру прав вимоги сторони засвідчують передачу права вимоги до боржників в повному обсязі, за відповідним реєстром права вимоги. Як вбачається зі ст.1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Отже, право грошової вимоги від ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА" до ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС", та в подальшому до ТОВ "ФК"ЄАПБ",яке виникне в майбутньому, передбачено вказаною додатковою угодою та відповідає вимогам ст.1078 ЦК України, а тому факт відступлення права грошової вимоги є доведеним та правомірним. У відзиві зазначається про відсутність доказів наявності заборгованості за договором про надання фінансового кредиту №3127011206/447229 від 15.07.2021 перед ТОВ "ГОУФІНГОУ", однак такі доводи є безпідставними та спростовуються поданими позивачем доказами. Згідно п.1.4 договору, кредит надавався відповідачці в безготівковій формі у національній валюті на реквізити вказаною нею платіжної банківської картки. У п.7 договору зазначено рахунок позичальника № 4731-21хх-хххх-1907. Даний договір підписаний відповідачкою електронним підписом. Факт зарахування 15.07.2021 коштів в сумі 4500 грн. на картку на [NUMBER] підтверджується інформаційною довідкою ТОВ "Платежі Онлайн" №3037/10 від 26.10.2023. Як вбачається з досліджених документів, номер картки співпадає. На підтвердження\~заборгованості позивач\~надав розрахунок\~заборгованості складений\~ТОВ "ГОУФІНГОУ",\~який підтверджує\~виникнення заборгованості\~з боргових\~зобов`язань\~та їх\~розмір, отже, є належним доказом на підтвердження наявності заборгованості. Наданий розрахунок відповідачкою не спростований та є належним доказом про існування заборгованості. Такий висновок суду відповідає правовій позиції викладенійу постанові Верховного Суду від 25 травня 2022 року у справі № 219/7527/16-ц. Безпідставними є доводи представника відповідачки про те, що матеріали справи не містять доказів укладення договору факторингу №19042022-Г від 19.04.2022 між ТОВ "ГОУФІНГОУ" та ТОВ "ФК"ЄАПБ", які спростовується наявним в матеріалах самим договором факторингу, актом прийому-передачі реєстру боржників від 19.04.2022 до договору факторингу, платіжним дорученням №18200 від 22.04.2022, з яких вбачається, що фактор передав грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступив факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов"язань за якою настав до третіх осіб - боржників кількістю 14378, включаючи суму основного зобов"язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов"язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. 22.04.2022 позивачем згідно умов договору на користь клієнта сплачено грошові кошти в сумі 1384220,75 грн. Реєстром боржників від 19.04.2022 підтвержується, що позивачу ТОВ "ГОУФІНГОУ" відступлено право вимоги заборгованостей до боржників, у тому числі і до боржника [PERSON] , який підписаний сторонами та скріплений печатками. Не ґрунтуються на вимогах закону і доводи зазначені у відзиві про те, що відповідачку не було повідомлено про укладення договору факторингу боржника, оскільки нормами законодавства такого обов"язку не передбачено і це не призводить до нікчемності договору. Під час розгляду справи належними та допустимими доказами позивачем доведено про укладення 15.07.2021 кредитного договору з відповідачкою в електронному вигляді шляхом підписанням договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, відповідно до Закону України "Про електронну комерцію". Сторонами у договорі погоджено строк кредитування, розмір відсотків та порядок їх сплати, а тому доводи представника відповідачки з даного приводу про нарахування надмірно високих відсотків є безпідставними. З досліджених у суді доказів вбачається, що ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА" та ТОВ "ГОУФІНГОУ" свої зобов"язання за договором кредитної лінії №997019389 від 14.06.2021 та договором про надання фінансового кредиту №3127011206/447229 від 15.07.2021 виконали в повному обсязі, а саме відповідачці були надані кредити в сумі 8500 грн. і 4500 грн, відповідно. У той же час, відповідачка належним чином не виконала взяті на себе зобов`язання за кредитними договорами, внаслідок чого утворилася заборгованість за договором кредитної лінії №997019389 від 14.06.2021 та за договором про надання фінансового кредиту №3127011206/447229 від 15.07.2021. Однак, суд не погоджується щодо заявленої позивачем до стягнення за договором кредитної лінії №997019389 від 14.06.2021 та за договором про надання фінансового кредиту №3127011206/447229 від 15.07.2021 суми заборгованості за нарахованими відсотками, оскільки частина з них нарахована після спливу строку кредитування, передбаченого договорами. Договором кредитної лінії №997019389 від 14.06.2021, укладеному між ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА" та [PERSON] , передбачено строк кредитування на 21 день, який відповідно до умов договору продовжувався ще на 90 днів, а в загальному строк кредитування складав 111 днів (пункти 1.7, 1.12.1 договору). У той же час, з наданого розрахунку заборгованості по договору №997019389 вбачається, що [PERSON] нараховані відсотки за користування кредитом за період з 14.06.2021 по 30.10.2021, тобто поза межами строку кредитування, який не має перевищувати 111 днів. Останнім днем строку кредитування та відповідно нарахування відсотків є 28.08.2021. За договором про надання фінансового кредиту №3127011206/447229 від 15.07.2021, укладеного між ТОВ "ГОУФІНГОУ" та [PERSON] , кредит надавався строком на 15 днів, тобто до 29.07.2021, який згідно заявки [PERSON] від 30.07.2021 продовжено на 31 день, тобто до 28.08.2021. З наданого розрахунку по договору №3127011206/447229 слідує, що [PERSON] нараховані відсотки за користування кредитом з 15.07.2021 по 26.11.2021, тобто поза межами строку кредитування, який сплив 28.08.2021. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування. Після закінчення строку кредитування і невиконання боржником своїх зобов`язань щодо повернення кредиту та сплати відсотків за його користування, у статті 625 ЦК України, передбачені наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання та відповідальність боржника за неправомірне використання кредитних коштів. Такий висновок суду відповідає правововим позиціям Великої Палати Верховного Суду викладених у постанова від 28 березня 2018 року по справі № 444/9519/12, від 05.04.2023 по справі № 910/4518/16. З відповідачки на користь позивача за договором кредитної лінії №997019389 від 14.06.2021 підлягають стягненню відсотки нараховані в період строку кредитування з 14.06.2021 по 06.10.2021 (111 днів) на загальну суму 16967,50 грн., з врахуванням сплачених відповідачкою відсотків в сумі 2166 грн. За договором про надання фінансового кредиту №3127011206/447229 від 15.07.2021 з [PERSON] підлягають стягенню відсотки нараховані в період строку кредитування з 15.07.2021 по 28.08.2021 на суму 1762,50 грн., з якої уже вирахувано сплачені відповідачкою відсотки в сумі 1500 грн. Беручи до уваги, що відповідачка належним чином не виконала взяті на себе зобов`язання за кредитними договорами, внаслідок чого утворилася заборгованість за договором кредитної лінії №997019389 від 14.06.2021 в розмірі 25467,50 грн., з них: сума заборгованості за основною сумою боргу - 8500,00 грн., сума заборгованості за відсотками 16967,50 грн.; за договором про надання фінансового кредиту №3127011206/447229 від 15.07.2021 в розмірі 6262,50 грн., з них: сума заборгованості за основною сумою боргу - 4500,00 грн., сума заборгованості за відсотками 1762,50 грн., а всього 31 730 грн. Оскільки [PERSON] не виконала умови кредитних договорів та не сплатила заборгованості в добровільному порядку, суд вважає стягнути з неї на користь позивача примусово заборгованість на згальну суму 31 730 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ст.4 Закону України "Про судовий збір", із позовних заяв майнового характеру справляється судовий збір в розмірі 1,5% ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати. З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у сумі 2684 грн., а тому з відповідачки на користь позивача слід стягнути судові витрати за сплату судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі (31730/46547,00)х2684 = 1829 грн. 62 коп. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial