Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-25 00:00:00

24 січня 2024 року представник [PERSON] - [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом, у якому просить стягнути з ТОВ «СК-АГРО» на користь позивача заборгованість за договором оренди землі від 26 грудня 2012 року (з урахуванням умов додаткової угоди) у загальному розмірі 85703,77 грн, з яких: за 2021 рік - 10866,25 грн орендної плати, 24449,06 грн пені, 3590,16 грн інфляційних втрат, 669,79 грн три відсотки річних; за 2022 рік - 13757,02 грн орендної плати, 15889,36 грн пені, 699,38 грн інфляційних втрат, 435,26 грн три відсотки річних; за 2023 рік - 14456,40 грн орендної плати, 867,38 грн пені, 23,71 грн три відсотки річних. Стягнути з відповідача судові витрати. Вимоги обґрунтовує тим, що позивач, будучи власником земельної ділянки, площею 3,0198 га, кадастровий № 5923285600:01:007:0055, яку успадкував після смерті [PERSON] , [INFO] уклав з відповідачем договір оренди землі строком на п`ять років. 28 серпня 2015 року між позивачем та ТОВ «СК-АГРО» укладено додаткову угоду до вказаного договору, якою строк дії основного договору збільшено до 10 років (до 29 липня 2023 року), а розмір орендної плати встановлено на рівні 6217,54 грн, яка в грошовій формі повинна виплачуватися до 30 грудня кожного року; у разі порушення строку виплати орендної плати, справляється пеня у розмірі 0,3% від несплаченої суми за кожен день прострочення. Зазначає, що обрахунок орендної плати необхідно здійснювати з урахуванням індексу інфляції, навівши відповідні розрахунки. Незважаючи на обов`язковість дотримання сторонами умов договорів, зокрема щодо своєчасної сплати орендної плати, відповідач не сплатив її за 2021-2023 роки. Ухвалою суду від 24 січня 2024 року прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи провести у спрощеному порядку без виклику та повідомлення сторін. Учасники справи 24 січня 2024 року отримали ухвалу суду про відкриття провадження у справі, а відповідач і копію позовної заяви з додатками. 5 лютого 2024 року від ТОВ «СК-АГРО» надійшов відзив на позов, у якому відповідач заперечує проти позову. Вказує, що загальний розмір сплаченої відповідачем орендної плати без вирахування ПДФО та військового збору становить 51161,47 грн, що на 20073,77 грн перевищує розмір орендної плати станом на 31 грудня 2022 року, який мав би отримати орендодавець за умовами договору. Укладений між сторонами договір та чинне законодавство не містять заборон щодо дострокового виконання орендарем своїх зобов`язань щодо виплати орендної плати за договорами. Таким чином, відповідач не порушив умови договору оренди та не допускав прострочення сплати орендної плати за відповідний період, оскільки кошти були сплачені наперед, а факт належного виконання відповідачем обов`язку щодо внесення орендної плати за договорами підтверджується належними та допустимими доказами. Зазначає, що умовами договору не передбачено обов`язку орендаря самостійно щорічно переглядати розмір орендної плати як з урахуванням індексації доходів так із урахуванням індексації нормативної грошової оцінки земель. Також відповідач не погоджується з розрахунком пені та вважає його таким, що не підлягає задоволенню. Стверджує, що ніякої домовленості з позивачем щодо підвищення орендної плати не було, а його доводи є безпідставними. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. 28 листопада 2012 року позивач успадкував після смерті матері [PERSON] земельну ділянку, площею 3,0198 га, кадастровий №5923285600:01:007:0055, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Синівської (колишньої Саївської) сільської ради Роменського району Сумської області (а.с. 6). 26 грудня 2012 року між ТОВ «СК-АГРО» та позивачем укладено договір оренди вказаної земельної ділянки (а.с. 7-8). 28 серпня 2015 року між ТОВ «СК-АГРО» та позивачем укладено додаткову угоду до основного договору оренди, відповідно до умов якої у новій редакції викладено пункти 2, 5, 8, 9 та доповнено пунктами 8.1, 46. Вказані зміни відображені в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, … (а.с. 14). Договором оренди із вказаними змінами передбачено такі умови: п. 2 - в оренду передається земельна ділянка, площею 3,0198 га, з яких: рілля - 3,0198 га (кадастровий №5923285600:01:007:0055); п. 5 - нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 88822,02 грн; п. 8 - договір укладено на 10 років терміном до 29 липня 2023 року; п. 9 - орендна плата складає 6217,54 грн, що становить 7 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, за один рік користування земельною ділянкою. У розмір орендної плати не входить податок за землю. Орендар самостійно сплачує податок за землю; п. 10 - обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки приватної власності здійснюється з урахуванням індексації; п. 11 - орендна плата вноситься до 30 грудня кожного року; п. 13 - розмір орендної плати переглядається один раз на рік у разі зміни розмірів земельного податку, підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством; п. 14 - у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,3% від несплаченої суми за кожен день прострочення платежу; п. 36 - зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо умов договору спір розв`язується у судовому порядку; п. 44 - договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації іншого речового права (а.с. 10-13). Із інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, сформованої 19 лютого 2024 року, вбачається, що з 29 липня 2013 року за ТОВ «СК-АГРО» зареєстровано право оренди належної [PERSON] земельної ділянки з кадастровим №5923285600:01:007:0055, 5 січня 2024 року право оренди на вказану земельну ділянку припинено (а.с. 29-31) Відповідно до наданої ТОВ «СК-АГРО» довідки про нарахування та сплату орендної плати, товариство за договором оренди землі від 26 грудня 2012 року перерахувало позивачу орендну плату за: 2016 рік - 8526,91 грн, 2017 рік - 10658,64 грн, 2018 рік - 10658,64 грн, 2019 рік - 10658,64 грн, 2020 рік - 10658,64 грн (а.с. 27). Відповідно до вимог ч. 2 ст. 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Згідно зі ст. 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються ЗК України, ЦК України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Статтею 13 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Згідно з ч. 1 та 2 ст. 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України. Частиною 1 статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статтею 531 ЦК України боржник має право виконати свій обов`язок достроково, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства або не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Заперечуючи проти задоволення позову сторона відповідача зазначає, що орендна плата за 2021-2023 рр. була сплачена наперед протягом 2016-2020 рр., оскільки ці виплати були проведені у більшому, ніж передбачено договором розмірі. Враховуючи те, що договір оренди землі не містить положень про можливість виплати орендної плати наперед, та беручи до уваги відсутність доказів того, що сплачена за попередні періоди орендна плата стосувалася періоду користування землею за 2021-2023 рр., у суду відсутні підстави вважати, що суми виплаченої відповідачем орендної плати понад передбачену в договорі суму є орендною платою за спірні 2021-2023 рр. У зв`язку з викладеним, суд відхиляє такі доводи відповідача, оскільки самого законодавчого врегулювання такої можливості без закріплення її в договорі між сторонами недостатньо для висновку про обґрунтованість такої позиції. Безпідставним є посилання товариства на неможливість під час обрахунку орендної плати застосування індексації нормативної грошової вартості земельної ділянки, оскільки позивач у своїх розрахунках застосував положення про індексацію орендної плати, що є відмінним від індексації нормативної грошової вартості земельної ділянки. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ч. 1ст. 629 ЦК України). Тлумачення статті 629 ЦК України свідчить, що в ній закріплено один із фундаментів, на якому базується цивільне право - обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Договором або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за користування майном (частина третя статті 762 ЦК України) Вказане положення дозволяє стверджувати, що договором найму або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за користування майном. Це правило розраховано на те щоб на майбутнє можна було змінювати або навіть забезпечити автоматичну зміну розміру плати за користування. Зокрема, сторони в договорі найму можуть встановити, що: розмір плати за користування за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування розміру плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць; плата за користування підлягає індексації. Індексація проводиться наймачем шляхом множення розміру орендної плати, визначеного в пункті договору, на коефіцієнт індексації, що розраховується як добуток індексів інфляції за 12 календарних місяців, що передують місяцю, в якому виплачується плата за користування. Істотними умовами договору оренди землі є, зокрема, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату (абз. 4 ч. 1 ст. 15 Закону України «Про оренду землі»). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди (ч. 3 ст. 21 Закону України «Про оренду землі»). Судом встановлено, що сторони договору оренди землі погодили розмір орендної плати на рівні 6217,54 грн за один рік користування землею, обчислення її розміру здійснюється з урахуванням індексації (п. 9, 10). У подальшому зміни в письмовій формі до договору оренди не вносилися. Умови договору свідчать про те, що сторони не передбачили в договорі правил обчислення орендної плати з індексом інфляції. Тому з урахуванням принципів цивільного права, зокрема добросовісності, справедливості та розумності і тлумачення умов договору оренди на користь його дійсності, чинності та виконуваності, суд вважає, що коефіцієнт інфляції має обчислюватися для орендної плати по договору оренди земельної ділянки за відповідний рік, як добуток індексів інфляції з січня по грудень цього року не залежно від наявності додаткових письмових угод між сторонами. Тому, з урахування принципу належного виконання зобов`язання орендар був зобов`язаний сплатити орендодавцеві орендну плату за вказані роки з індексом інфляції, як про це домовилися сторони в договорі. Орендна плата за договором оренди землі за 2021 рік з урахуванням індексів інфляції становить 6840,25 грн (6217,54 грн (орендна плата, передбачена договором) + 622,71 грн (інфляційне збільшення за період із 1 січня 2021 року по 30 грудня 2021 року)); Орендна плата за договором оренди землі за 2022 рік з урахуванням індексів інфляції становить 7871,61 грн (6217,54 грн (орендна плата, передбачена договором) + 1654,07 грн (інфляційне збільшення за період із 1 січня 2022 року по 30 грудня 2022 року)). Орендна плата за договором оренди землі за 2023 рік з урахуванням індексів інфляції становить 6463,32 грн (6217,54 грн (орендна плата, передбачена договором) + 245,78 грн (інфляційне збільшення за період із 1 січня 2023 року по 29 липня 2023 року)). Позивач неправильно ототожнив інфляційні втрати за період із 2015 року по грудень 2021, 2022 та 2023 рр. відповідно із розміром орендної плати з індексом інфляції. Вказане узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 26 травня 2021 року у справі № 540/544/18 (провадження № 61-13979св19). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (ч. 1 ст. 611 ЦК України). Відповідно до ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. У зв`язку з невиплатою орендної плати за вказані роки на підставі пункту 14 договору оренди землі з відповідача підлягає стягненню пеня, яка розраховується за формулою: пеня = С x РП x Д : 100, де С - сума заборгованості за період, РП - розмір пені, зазначений в договорі, Д - кількість днів прострочення. Разом із тим встановлено, що договір оренди землі від 26 грудня 2012 року (з урахуванням умов додаткової угоди) припинив свою дію 29 липня 2023 року, нарахування пені за порушення сплати орендних платежів, яка встановлена цим договором, після закінчення строку його дії є безпідставним із огляду на припинення договірних правовідносин. Таким чином, пеня за прострочення сплати орендної плати за договором оренди землі за 2021 рік (за період із 31 грудня 2021 року по 29 липня 2023 року) становить 11819,95 грн; за 2022 рік (за період із 31 грудня 2022 року по 29 липня 2023 року) становить 4982,73 грн. Нарахування пені за порушення сплати орендних платежів після 29 липня 2023 року, тобто після припинення договору оренди (за період із 31 грудня 2023 року по 19 січня 2024 року) є безпідставним з огляду на припинення договірних правовідносин, у зв`язку з чим суд відмовляє у задоволенні позовних вимог в цій частині. Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Оскільки стягнення пені у розмірі, який перевищує розмір збитків, не може вважатися таким, що відповідає загальним засадам цивільного законодавства (стаття 3 ЦК України), суд вважає за необхідне зменшити розмір пені, що стягується на користь позивача за заборгованість, яка виникла за 2021 рік до 5000 грн. Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Беручи до уваги те, що наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційних нарахувань та трьох процентів річних не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника. Із матеріалів справи вбачається, що відповідач прострочив виконання грошового зобов`язання щодо сплати орендної плати, тому до нього можуть бути застосовані положення ч. 2 ст. 625 ЦК України. Розрахунок інфляційних втрат здійснюється за формулою ІІС = ( ІІ1 : 100 ) x ( ІІ2 : 100 ) x ( ІІ3 : 100 ) x ... ( ІІZ : 100 ) ІІ1 - індекс інфляції за перший місяць прострочення,...ІІZ - індекс інфляції за останній місяць прострочення. Інфляційне збільшення боргу за несвоєчасну сплату орендної плати за договором оренди землі за 2021 рік за період із 1 січня 2022 року по 19 січня 2024 року (як зазначає позивач у розрахунках) складає 2296,39 грн; за 2022 рік за період із 1 січня 2023 року по 19 січня 2024 року (як зазначає позивач у розрахунках) складає 433,26 грн. Три проценти річних за несвоєчасну сплату орендної плати розраховується за формулою: сума санкції = С x 3 x Д : 365 : 100, де С - сума заборгованості, Д - кількість днів прострочення. Ці втрати за несвоєчасну сплату орендної плати за договором оренди землі за 2021 рік за період із 31 грудня 2021 року по 19 січня 2024 року становлять 421,63 грн; за 2022 рік за період із 31 грудня 2022 року по 19 січня 2024 року - 249,05 грн; за 2023 рік за період із 31 грудня 2023 року по 19 січня 2024 року - 10,60 грн. Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню. На виконання ст. 141 ЦПК України у зв`язку з частковим (на 40,3%) задоволенням позову з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 488 грн.

Outcome: partial