Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-15 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В позовній заяві зазначила, що у період з 2012 року і до кінця 2019 року вони з відповідачем проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу. У період спільного проживання у них народилося двоє дітей: донька [PERSON] , [INFO] та донька [PERSON] , [INFO] , Відповідач в 2019 році мав тимчасові заробітки, однак зароблені кошти використовував на власні потреби. Матеріально їй не допомагав в утриманні дітей. На зауваження відповідач реагував неадекватно, вимагав комфортного життя лише особисто для себе, через що у них виникали непорозуміння, які переростали у сварки. Ці сварки призводили до її образ та морального приниження і застосування до неї відповідачем психологічного та фізичного насильства. За останні три роки відповідач періодично навідувався до дітей, про те не забезпечував належних умови для їх матеріального утримання, тобто про сім`ю він зовсім не дбав. Відповідач залишив дітей на її утриманні, не висловив своєї думки про участь у їх вихованні, матеріальному забезпеченні, переклав турботу про них на неї, бо в силу свого характеру не здатний і не спроможний займатися з ними постійно та турбуватися про них, відмовився від добровільної участі у їх матеріальному забезпеченні. Просить стягувати з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей: доньки [PERSON] , [INFO] , та доньки [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі по 4000 гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з часу подання позовної заяви і до їх повноліття. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, а тому суд в порядку ст. 223 ЦПК України розглянув справу у їх відсутності на підставі наявних в справі доказів. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково та пояснив, що при мірі можливості донькам [PERSON] та [PERSON] він надає безпосередньо грошові кошти на різні потреби. На даний час спроможний сплачувати аліменти на утримання спільних з позивачкою неповнолітніх дітей: доньки [PERSON] , [INFO] та доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі по 2000 гривень на кожну дитину щомісячно, оскільки на даний час він ніде офіційно не працює, утримує ще інших двох неповнолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON] , знаходився на лікуванні. Дослідивши всі обставини справи, суд дійшов до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах, від яких вони мають двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] , батьком в свідоцтвах про народження яких значиться [PERSON] . Також встановлено, що згідно свідоцтва про зміну імені, від 27 травня 2016 року серії [NUMBER] відповідач [PERSON] змінив ім`я з [PERSON] на [PERSON] , про що 27 травня 2016 року Тячівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області складено відповідний актовий запис №76. Крім того встановлено, що відповідач [PERSON] має ще двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Згідно виписки із медичної карти стаціонарного хворого 7515, виданого КНП «Тячівська районна лікарня», вбачається, що [PERSON] (на даний час [PERSON] ), [INFO] , з 10 вересня 2023 року по 18 вересня 2023 року, основний діагноз - поєднання переломів, що охоплюють кілька ділянок тіла, закриті ЗХСТ, компресійний перелом тіла L1 хребця 2-3 ст. зі зміщенням відламків, закритий перелом тіла 4 п`ястної кістки правої кисті, ЗЧМТ, струс головного мозку, ішемічна хвороба серця, синдром ранньої реполяризації шлуночків. Згідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення повноліття. Також встановлено, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей позивачці не надає. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Пленум Верховного Суду України у п. 17 постанови від 15 травня 2006 року за №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснив, що, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів на утримання дітей суд враховує майновий стан позивачки, в якої на утриманні перебуває двоє неповнолітніх дітей, встановлений законом мінімальний розмір аліментів на одну дитину, а також майновий стан відповідача, який ніде не працює, має ще інших двох неповнолітніх дітей, стан здоров`я відповідача, який хворіє. Разом з цим, суд враховує, що відповідач має працездатний вік, а тому виходячи із середньомісячної заробітної плати в Тячівському районі, суд вважає, що вимоги позивачки щодо стягнення аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей слід задовольнити частково і стягувати з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей, а саме: доньки [PERSON] , [INFO] та доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі по 2000 гривень на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, і до їх повноліття, що також визнав в судовому засіданні відповідач [PERSON] , а в решті позовних вимог відмовити. Судові витрати в частині сплати судового збору слід покласти на відповідача. Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей за один місяць.

Outcome: partial