Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-19 00:00:00

У листопаді 2023 року [PERSON] звернулася до Деснянського районного суду м.Києва з позовом до [PERSON] , Київської міської ради, в якому просила: - визначити, що розмір часток у праві спільної сумісної власності на квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] у її співвласників: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] є рівними; визначити, що розмір часток у праві спільної сумісної власності на квартиру становить по 1/3 частки кожному. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що [INFO] помер чоловік позивачки, а батько відповідача 1 [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , видане Деснянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 20 липня 2023 рок, складено відповідний актовий запис № 890. У встановленний ст. 1270 Цивільного кодексу України, строк позивач та відповідач 1 звернулись до 15 Київської державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] 18 жовтня 2023 року державним нотаріусом 15 Київської державної нотаріальної контори Опанасюк О.Ю. надано письмові роз`яснення №4784/02-14 про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки у правовстановлюючих документах на спадкове майно, а саме на квартиру [ADDRESS] , яка є їхньою спільною сумісною власністю, не визначено частки кожного з них у праві спільної сумісної власності. Даним роз`ясненням спадкоємцям рекомендовано звернутися до суду для визначення часток кожного з них у праві спільної сумісної власності на спірну квартиру. Ухвалою від 20.11.2023 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі; розгляд справи проводити в загальному позовному провадженні, суд витребував від П`ятнадцятої київської державної нотаріальної контри належним чином завірену копію спадкової справи до майна померлого [INFO] [PERSON] .. 15.12.2023 на виконання ухвали від 20.11.2023 до суду від П`ятнадцятої київської державної нотаріальної контори надійшла копія спадкової справи № 1045/2023 до майна померлого [INFO] [PERSON] 15.01.2024 року на адресу суду надійшла заява відповідача 1 [PERSON] про визнання позову та просив розгляд справи проводити без його участі. 15.01.2024 року Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва, яка занесена до протоколу судового засідання - закрито підготовчий розгляд справи та справа призначена до розгляду по суті. 23.01.2024 на адресу суду від представника відповідача Київської міської ради - Скляоа К.В. надійшли пояснення в яких просили на підставі поданих стороною доказів прийняти рішення згідно чинного законодавства та слухати справу у відсутності представника. 19.02.2024 представник позивача - адвокат Храпійчук В.О. подав заяву про розгляд справи без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримують та просили задовольнити. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільно-процесуального кодексу України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. З огляду на викладене, та приймаючи до уваги розумні строки розгляду справ, суд вважає за можливе розглянути справу за наведеної явки сторін на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставин та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [INFO] помер чоловік позивачки, а батько відповідача 1 [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , видане Деснянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 20 липня 2023 рок, складено відповідний актовий запис № 890. У встановленний ст. 1270 Цивільного кодексу України, строк позивач та відповідач 1 звернулись до 15 Київської державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] 18 жовтня 2023 року державним нотаріусом 15 Київської державної нотаріальної контори Опанасюк О.Ю. надано письмові роз`яснення №4784/02-14 про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки у правовстановлюючих документах на спадкове майно, а саме на квартиру [ADDRESS] , яка є їхньою спільною сумісною власністю, не визначено частки кожного з них у праві спільної сумісної власності. Даним роз`ясненням спадкоємцям рекомендовано звернутися до суду для визначення часток кожного з них у праві спільної сумісної власності на спірну квартиру. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялись внаслідок його смерті. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає у день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Отже, суд установив, що після смерті спадкодавця [PERSON] його дружина та син - позивач та відповідач 1 у справі звернулись у встановлений законом строк до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом спадкоємцям було відмовлено через неможливість визначення частки квартири, яка належить померлому. Відповідно до ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної часткової власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна сумісна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного у них у праві власності є спільною сумісною власністю. Зі змісту договору міни встановлено, що квартира є спільною сумісною власністю померлого [PERSON] , та сторін у справі позивача та відповідача 1. Пунктом 17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» передбачено, що частка суб`єкта права спільної сумісної власності визначається зокрема, при поділі майна, виділі частки зі спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. Відповідно до ч.1, 2 ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Враховуючи, що сторонам у справі та спадкодавцю на праві спільної сумісної власності належить зазначена квартира, презюмується, що частки є рівними, тобто по 1/3 частки у кожного. На підставі викладеного, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача про визначення частки у праві спільної сумісної власності на квартиру.

Outcome: approved