Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-27 00:00:00

30.11.2023 [PERSON] звернувся до суду з даним позовом обґрунтовуючи тим, що [INFO] померла його бабуся [PERSON] , яка була зареєстрована та проживала до дня смерті за адресою: [ADDRESS] . Після її смерті залишилося спадкове майно: житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] ; земельні ділянки прощею 0,2500 га, 01,1552 га та 0,1873 га, які розташовані біля вказаного житлового будинку; земельна ділянка площею 3,210 га, яка знаходиться в межах с. Озерна для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Він являється спадкоємцем за заповітом, що посвідчений 17 січня 2001 року в Озернянській сільській раді Білоцерківського району. Крім нього, із заявою про прийняття спадщини, після померлої [INFO] [PERSON] , до нотаріальної контори звернувся його рідний дядько [PERSON] , як спадкоємець обов`язкової частки у спадщині. Однак, відповідач має бути усунутим від права на спадкування, оскільки він за життя спадкодавця, його матері, яка через похилий вік перебувала у безпорадному стані, ухилявся від надання їй допомоги. В останній період свого життя [PERSON] хворіла, мала 89 років та за станом здоров`я потребувала сторонньої допомоги, а її син [PERSON] , життям та здоров`ям матері не цікавився, не приймав ніякої участі у покращенні її становища і не надавав їй допомоги. Він, як онук, та його мати, як дочка, останні роки піклувалися про [PERSON] , спілкували за станом її здоров`я, надавали матеріальну допомогу та поховали її за власний рахунок. Тому, просив у судовому порядку усунути [PERSON] , [INFO] , від права на спадкування майна, після померлої [INFO] [PERSON] 09.01.2024 судом постановлено ухвалу, якою прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 01.02.2024 09:30 год, та витребувано\~ у приватного нотаріуса Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Озадовської О.М. належним чином завірену копію матеріалів спадкової справи, що відкрилась після померлої [INFO] [PERSON] , яка проживала за адресою: [ADDRESS] . 05.02.2024\~ від приватного нотаріуса Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Озадовської О.М.\~ до суду надішли докази, на виконання ухвали суду від 09.01.2024. Позивач - [PERSON] у підготовчому засіданні позов підтримав у повному обсязі та просив судові витрати залишити за ним. Відповідач - [PERSON] у підготовчому засіданні позов визнав у повному обсязі та подав до суду відповідну заяву. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4\~ ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно із ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України). Також, згідно із ч.1 ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до вимог ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1241 ЦК України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Відповідно до ч.1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Судом встановлено, що\~ [INFO] у віці 89 років в селі Озерна Білоцерківського району Київської області померла [PERSON] , [INFO] , яка була зареєстрована та проживала до дня смерті за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується матеріалами справи (а.с. 4,40- на звороті, 41). З матеріалів справи (а.с.9-14), вбачається,\~ що після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно: житловий будинок з відповідними господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] ; земельні ділянки: прощею 0,2500 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, прощею 0,1873 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, площею 0,1552 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, які розташовані в [ADDRESS] ; земельна ділянка площею 3,210 га з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться в межах Озерянської сільської ради Білоцерківського району. Згідно матеріалів справи (а.с.43-44), 17 січня 2001 року [PERSON] , [INFO] , зробила заповідальне розпорядження: житловий будинок з відповідними господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] , і все майно, яке буде належати їй на день смерті заповідає внуку [PERSON] . Даний заповіт посвідчений секретарем виконавчого комітету Озернянської сільської Ради народних депутатів Мельник М.К., зареєстрований у реєстрі за № 3 (у спадковому реєстрі за № 40091901) та є чинним. Також, встановлено, що позивач - [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , є онуком померлої [INFO] [PERSON] , [INFO] , та 23.02.2017 він звернувся до приватного нотаріуса Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Озадовської О.М. із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , що підтверджено матеріалами справи (а.с. 5,6,37). Відповідач - [PERSON] ,\~ [INFO] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , є сином померлої [INFO] [PERSON] , [INFO] , та 02.03.2017 звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , що підтверджено матеріалами справи (а.с. 29,45). З матеріалів спадкової справи (а.с.46-52) вбачається, що діти померлої [INFO] [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] ,та [PERSON] , [INFO] , подали до нотаріальної контори заяви, в яких зазначили, що вони є спадкоємцями за законом, спадщину не прийняли та на неї не претендують, до суду з питанням визначення додатково строку для подання заяви про прийняття спадщини звертатися не будуть та просили визнати їх такими, що відмовилися від спадщини. Таким чином, позивач є спадкоємцем за заповітом, а відповідач є спадкоємцем за законом, на майно померлої [INFO] [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч.5,ч.6 ст. 1224 ЦК України, за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Положення цієї статті поширюються на всіх спадкоємців, у тому числі й на тих, хто має право на обов`язкову частку у спадщині, а також на осіб, на користь яких зроблено заповідальний відказ. Позивач у позовній заяві вказує на те, що в останній період свого життя [PERSON] за станом здоров`я потребувала сторонньої допомоги, на момент смерті мала 89 років, а її син [PERSON] життям та здоров`ям матері не цікавився, не приймав ніякої участі у покращенні її становища і не надавав їй допомоги, що визнається відповідачем, а в силу ч.1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, та у суду не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності вказаних\~ обставин і\~ добровільності їх визнання. Виконуючи завдання цивільного судочинства, окрім основних принципів: справедливості, добросовісності та розумності, суд касаційної інстанції у окремих своїх постановах керується аксіомою цивільного судочинства:\~ "Placuit in omnibus rebus praecipuum esse iustitiae aequitatisque quam stricti iuris rationem", яка означає «У всіх юридичних справах правосуддя й справедливість мають перевагу перед строгим розумінням права». Гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд включає в себе принцип доступу до суду, ефективність якого обумовлюється тим, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду за вирішенням певного питання, і що держава не повинна чинити правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права. Європейський суд з прав людини вказав, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України", заява №4909/04, від 10 лютого 2010 року). Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, враховуючи визнання відповідачем позову, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення. Згідно ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивач сплатив при подачі позову судовий збір та заявив клопотання про залишення даних судових витрат за ним без відповідного відшкодування.

Outcome: approved