Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-11 00:00:00

Позивач звернулась до суду з зазначеною позовною заявою про розірвання шлюбу з відповідачем, який був зареєстрований 19 квітня 2019 року Амур-Нижньодніпровським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області за актовим записом №219. Від шлюбу з відповідачем мають дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Позивач вважає, що шлюб розпався остаточно, шлюбні відносини з відповідачем припинені з січня 2021 року тому, що сторони мають різні погляди на сімейне життя та шлюб. З цього часу припинено і ведення спільного господарства та сумісне проживання. На примирення не згодна, а тому, посилаючись на положення ч.1ст.24, ч.2,4 ст.56 СК України, просить суд розірвати шлюб, тому що відповідач не погоджується в досудовому порядку. Ухвалою від 28.07.2023 року відкрите провадження у справі в порядку спрощеного провадження. Ухвалою від 29.09.2023 року частково задоволено заяву відповідача [PERSON] , надано строк на примирення на 3 місяці та провадження у справі зупинено. Ухвалою від 29.12.2023 року провадження по справі відновлено. Позивач будучи належним чином повідомлений про дату та час судового розгляду , в судове засідання не з`явився, однак надала до суду заяву, в якій зазначила про розгляд справи за її відсутності, на примирення не згодна. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час, день та місце розгляду справи. Дослідивши заяви по суті справи та надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Справа підсудна Індустріальному районному суду м. Дніпропетровська. Так, судом встановлено на підставі копії свідоцтва про шлюб, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 19 квітня 2019 року. Шлюб зареєстрований Амур-Нижньодніпровським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області за актовим записом №219 та відповідно до копій свідоцтв про народження мають дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Згідно з положеннями ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1\~ст. 110 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути поданий одним з подружжя. Право на припинення шлюбних відносин передбачено ст.56 СК України. Згідно із ч. 2 ст.\~112\~СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Відповідно до роз`яснень, наданих у Пленумі Верховного суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Із досліджених матеріалів справи та заяви позивача встановлено, що з січня 2021 року шлюбні відносини між сторонами припинені, позивач не бажає проживати в шлюбі, на примирення не згодна. Судом, з метою збереження сім`ї, за клопотанням відповідача надавався подружжю строк на примирення, але ж після закінчення строку на примирення від позивача не надійшло заяв про відмову від позову чи залишення без розгляду позовної заяви, що свідчить про те, що сторони не примирились і позиція позивача не змінилась. А тому, суд приходить до висновку, що сім`я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved