Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-20 00:00:00

У грудні 2023 року [PERSON] звернувся до Першотравневого районного суду м.Чернівці зі вказаним вище позовом. Посилалася на те, що з відповідачкою вони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 07 червня 2016 року Чернівецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, про що зроблено актовий запис за №696. Від шлюбу у них неповнолітніх дітей немає. Разом з тим, подружнє життя не склалось через відсутність взаєморозуміння та поваги один до одного, внаслідок чого між ними виникали непорозуміння та суперечки. З 2019 вони припинили фактичні шлюбні відносини та спільного господарства не ведуть. Таким чином, вважає, що подальше спільне життя з відповідачкою і збереження шлюбу неможливе та суперечить його інтересам. У зв`язку із тим, що шлюб носить тільки формальний характер, просив його розірвати. Розгляд справи відбувався у відсутність сторін, які в судове засідання не з`явилися. 25.01.2024 позивач [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Не заперечував щодо ухвалення по справі заочного рішення. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, незважаючи на те, що належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи. Причини неявки не повідомила та жодних заяв, клопотань до суду не подала. Згідно вимог ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, а також те, що позивач не заперечував проти розгляду справи у відсутність відповідача, суд вважає, що по справі слід ухвалити заочне рішення. Оскільки у судове засідання учасники справи не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав: Так, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, який між ними зареєстровано 07 червня 2016 року Чернівецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, про що зроблено актовий запис за №696 (а.с.3). Як вбачається із позовної заяви, у сторін неповнолітніх дітей немає. Спільне життя сторін не склалось через відсутність взаєморозуміння та поваги один до одного. На даний час вони припинили подружні відносини, проживають окремо, спільного господарства не ведуть та не мають спільного бюджету. Таким чином, суд вважає, що збереження сім`ї неможливе, оскільки сім`я сторін розпалася остаточно, на даний час їх шлюб носить формальний характер. Шлюбні відносини між ними фактично припинені. Враховуючи наведені вище обставини та фактичні взаємини сторін, суд приходить до висновку, що сім`я у сторін остаточно розпалась і зберегти її уже неможливо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, враховуючи зазначені вище вимоги закону, спільне небажання сторін зберегти сім`ю, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати.

Outcome: approved