Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-27 00:00:00

29 листопада 2021року позивачка звернулася до Овідіопольського районного суду Одеської області з вищевказаною позовною заявою, в якій зазначила, що 01 лютого 2008 року між ПАТ «МІСТО БАНК» (надалі по тексту Банк) та [PERSON] був укладений кредитний договір, на забезпечення виконання умов якого Банк уклав з позивачкою договір іпотеки від 03.02.2008 року, предметом якого є садовий будинок з господарськими будівлями і спорудами та земельна ділянка [ADDRESS] . В зв`язку не виконанням умов кредитного договору 13.07.2009 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Філімоновою Г.М. вчинено виконавчий напис про звернення стягнення заборгованості у безспірному порядку, на підставі якого відкрито виконавче провадження, в ході якого предмет іпотеки був направлений на реалізацію з прилюдних торгів. 30.05.2011 року та 28.07.2011 року торги не відбулися у зв`язку з відсутністю покупців, тому заступник начальника відділу державної виконавчої служби Овідіопольського районного управління юстиції Одеської області 29.08.2011 року склав акти про реалізацію предмета іпотеки, який не було реалізовано, та у рахунок погашення заборгованості передав предмет іпотеки у власність Банку, про що ухвалив відповідні постанови. На підставі вказаних актів та постанов державного виконавця приватний нотаріус Горбань М.В. видала ПАТ «МІСТО БАНК» свідоцтва про право власності від 31.10.2011 на вказану земельну ділянку та садовий будинок і на підставі цих свідоцтв було зареєстроване право власності Банку на цю нерухомість. 28.10.2020 року Банк на підставі договорів купівлі-продажу, які посвідчені приватним нотаріусом Корой І.Ф., передав у власність відповідачів [PERSON] та [PERSON] в рівних частках вищевказану ділянку та будинок і на підставі цих договорів за останніми було зареєстроване право власності на зазначене нерухоме майно. Також позивачка зазначає, що рішенням апеляційного суду Одеської області від 15.09.2015 року скасовані: акт заступника начальника ВДВС Овідіопольського РУЮ Одеської області від 29.08.2011 року про реалізацію предмета іпотеки, зокрема садового будинку [ADDRESS] , який не було реалізовано у зв`язку з тим, що прилюдні торги не відбулися; постанова заступника начальника ВДВС Овідіопольського РУЮ Одеської області від 29.08.2011 року про передачу зазначеного предмета іпотеки стягувачу - ПАТ «МІСТО БАНК»; акт заступника начальника ВДВС Овідіопольського РУЮ Одеської області від 29.08.2011 року про реалізацію предмета іпотеки - земельної ділянки № [NUMBER] площею 0,060 га за тією ж адресою, який не було реалізовано у зв`язку з тим, що прилюдні торги не відбулися; постанова заступника начальника ВДВС Овідіопольського РУЮ Одеської області від 29.08.2011 року про передачу зазначеного предмета іпотеки стягувачу - ПАТ «МІСТО БАНК». Посилаючись на те, що свідоцтва про право власності на земельну ділянку та садовий будинок видані Банку на підставі постанов та актів державного виконавця, що були визнані судом незаконними та скасовані, позивачка просить скасувати ці свідоцтва та визнати недійсними договори купівлі продажу, за якими Банк відчужив [PERSON] та [PERSON] спірну ділянку та розташований на ній садовий будинок, та скасувати реєстрацію права власності відповідачів на це нерухоме майно. Представник позивачки [PERSON] в судовому засіданні підтримала свої позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача ПАТ «МІСТО БАНК» позов не визнав в повному обсязі та просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Представник відповідачів [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні позов не визнали та просять відмовити у задоволенні позовних вимог. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - приватний нотаріус Горбань М.В. та приватний нотаріус Корой І.Ф. в судове засідання не з`явилися, були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 263 ч.1 ЦПК України судове рішення повинного ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши письмові матеріали справи судом встановлені наступні обставини. 01.02.2008 року між ПАТ «МІСТО БАНК» та [PERSON] був укладений кредитний договір, на забезпечення виконання умов якого Банк уклав з позивачкою договір іпотеки від 03.02.2008 року, предметом якого є садовий будинок з господарськими будівлями і спорудами загальною площею 352,2 кв. м. та земельна ділянка № [NUMBER] , на якій він розташований, які знаходяться на території СК «Таїр» у смт. Таїрове Овідіопольського району Одеської області. В зв`язку не виконанням умов кредитного договору 13.07.2009 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Філімоновою Г.М. вчинено виконавчий напис про звернення стягнення заборгованості у безспірному порядку. 10.09.2010 року державним виконавцем ВДВС Овідіопольського РУЮ було відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису від 13.07.2009 року, в рамках якого предмет іпотеки був направлений на реалізацію з прилюдних торгів. 30.05.2011 року та 28.07.2011 року прилюдні торги з реалізації предмета іпотеки не відбулися у зв`язку з відсутністю покупців. 29.08.2011 року заступник начальника ВДВС Овідіопольського РУЮ Одеської області склав акти про реалізацію предмета іпотеки стягувачу (Банку), який не було реалізовано, та постановами від 29.08.2011 року у рахунок погашення заборгованості передав предмет іпотеки у власність Банку. На підставі вищевказаних актів та постанов державного виконавця від 29.08.2011 року приватний нотаріус Овідіопольського РНО Горбань М.В. видала ПАТ «МІСТО БАНК» свідоцтва про право власності від 31.10.2011 на спірну земельну ділянку та садовий будинок і на підставі цих свідоцтв було зареєстроване право власності Банку на цю нерухомість. 28.10.2020 року ПАТ «МІСТО БАНК» на підставі договорів купівлі-продажу, які посвідчені приватним нотаріусом Корой І.Ф., передав у власність відповідачів [PERSON] та [PERSON] в рівних частках вищевказану ділянку та будинок і на підставі цих договорів за останніми було зареєстроване право власності на зазначене нерухоме майно. У червні 2014 року позивачка звернулась до Овідіопольського районного суду Одеської області з позовом про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, в якому просила визнати недійсним та скасувати виконавчий напис приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Філімонової Г.М. від 13.07.2009 року, визнати недійними результати проведення прилюдних торгів від 30.05.2011 року та 28.07.2011 року, скасувати постанови державного виконавця про передачу непроданого предмета іпотеки (садового будинку та земельної ділянки) Банку від 29.08.2011 року та акти про реалізацію зазначеного майна від 29.08.2011 року. Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 20.11.2014 року (справа №509/2832/14-ц) у задоволенні позову відмовлено в повному обсязі. Рішенням апеляційного суду Одеської області від 15.09.2015 року рішення Овідіопольського районного суду від 20.11.2014 року скасовано та ухвалено нове рішення про часткове задоволення позовних вимог. Скасовано акт заступника начальника ВДВС Овідіопольського РУЮ Одеської області від 29.08.2011 року про реалізацію предмета іпотеки, зокрема садового будинку [ADDRESS] , який не було реалізовано у зв`язку з тим, що прилюдні торги не відбулися. Скасовано постанову заступника начальника ВДВС Овідіопольського РУЮ Одеської області від 29.08.2011 року про передачу зазначеного предмета іпотеки стягувачу - ПАТ «МІСТО БАНК». Скасовано акт заступника начальника ВДВС Овідіопольського РУЮ Одеської області від 29.08.2011 року про реалізацію предмета іпотеки - земельної ділянки № [NUMBER] площею 0,060 га за тією ж адресою, який не було реалізовано у зв`язку з тим, що прилюдні торги не відбулися. Скасовано постанову заступника начальника ВДВС Овідіопольського РУЮ Одеської області від 29.08.2011 року про передачу зазначеного предмета іпотеки стягувачу - ПАТ «МІСТО БАНК». В іншій частині позову відмовлено. Ухвалою Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.03.2016 року рішення апеляційного суду Одеської області від 15.09.2015 року у частині вирішення позову [PERSON] про скасування постанов та актів державного виконавця скасовано, справу в цій частині передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 17.11.2016 року апеляційна скарга [PERSON] на рішення Овідіопольського районного суду від 20.11.2014 року була відхилена та рішення суду першої інстанції від 20.11.2014 року було залишено без змін. Таким чином 17.11.2016 року набрало законної сили рішення Овідіопольського районного суду від 20.11.2014 року (справа №509/2832/14-ц). 28.10.2020 року ПАТ «МІСТО БАНК» на підставі договорів купівлі-продажу, які посвідчені приватним нотаріусом Корой І.Ф., передав у власність відповідачів [PERSON] та [PERSON] в рівних частках вищевказану ділянку та будинок і на підставі цих договорів за останніми було зареєстроване право власності на зазначене нерухоме майно. В своєму позові позивачка [PERSON] просить скасувати вищевказані свідоцтва про право власності на земельну ділянку та садовий будинок від 31.10.2011 року, скасувати записи про державну реєстрацію права власності Банка на земельну ділянку та садовий будинок, які здійснені на підставі зазначених свідоцтв, визнати недійсними договори купівлі-продажу цих об`єктів нерухомого майна від 28.10.2020 року та скасувати записи про державну реєстрацію права власності [PERSON] та [PERSON] , які здійснені на підставі цих договорів. В обгрунтування своїх позовних вимог позивачка посилається на те, що акти та постанови державного виконавця від 29.08.2011 року, на підставі яких Банку видані свідоцтва про право власності були скасовані рішенням апеляційного суду Одеської області від 15.09.2015 року, а тому земельна ділянка та садовий будинок вибула із власності позивачки незаконним шляхом і відсутні законні підстави для передачі цього майна у власність Банку та для видачі Банку свідоцтв про право власності на це нерухоме майно. Суд не погоджується з цими доводами позивачки та зазначає, що рішення апеляційного суду Одеської області від 15.09.2015 року, яким були скасовані акти та постанови виконавця від 29.08.2011 року, і на яке посилається позивачка в обгрунтування своїх вимог, було скасоване ухвалою Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.03.2016 року, після чого ухвалою апеляційного суду Одеської області від 17.11.2016 року було залишено без змін рішення Овідіопольського районного суду від 20.11.2014 року, яким [PERSON] було відмовлено в повному обсязі у задоволенні позову про визнання недійсним та скасування виконавчого напису приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Філімоновою Г.М. від 13.07.2009 року, визнання недійними результатів проведення прилюдних торгів від 30.05.2011 року та 28.07.2011 року, скасування постанов державного виконавця про передачу непроданого предмета іпотеки (садового будинку та земельної ділянки) банку від 29.08.2011 року та актів про реалізацію зазначеного майна від 29.08.2011 року. Цим рішенням Овідіопольського районного суду від 20.11.2014 року, яке набрало законної сили 17.11.2016 року, окрім іншого встановлено, що ПАТ «МІСТО БАНК» законно, у встановленому законом порядку - набув право власності на садовий будинок з господарчими будівлями та спорудами, розташований за адресою : [ADDRESS] , який належить на праві власності Публічному акціонерному товариству «МІСТО БАНК» згідно нотаріального свідоцтва про право власності від 31.10.2011 р. (реєстр. № 956), виданого на підставі ст. 62 Закону України "Про виконавче провадження" на підставі акту про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу, затвердженого Овідіопольським районним управлінням юстиції 29.08.2011 р. та на земельну ділянку, площею 0,060 га з цільовим призначенням для ведення садівництва, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яка належить на праві власності Публічному акціонерному товариству «МІСТО БАНК» згідно нотаріального свідоцтва про право власності від 31.10.2011 р. (реєстр. № 958) виданого на підставі ст. 62 Закону України "Про виконавче провадження" на підставі акту про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу, затвердженого Овідіопольським районним управлінням юстиції 29.08.2011 р. Суд приходить до висновку, що постанови державного виконавця про передачу непроданого предмета іпотеки Банку від 29.08.2011 року та акти про реалізацію зазначеного майна від 29.08.2011 року є чинними, окрім того правомірність цих документів підтверджена рішенням суду, яке набрало законної сили. На даний час відсутнє будь-яке судове рішення, що набуло законної сили, яким вказані акти та постанови були б скасовані, визнані нечинними або визнані незаконними, окрім того позивачка не заявляє цих вимог. Рішення суду, на яке посилається позивачка в обгрунтування неправомірності актів та постанов виконавця, було скасоване рішенням суду касаційної інстанції. З цього суд приходить до висновку про те, що нотаріус на законних підставах у повній відповідності до вимог ст. 62 ЗУ «Про виконавче провадження» (у редакції, що діяла станом на 31.10.2011 року) видала ПАТ «МІСТО БАНК» свідоцтва про право власності на земельну ділянку та садовий будинок від 31.10.2011 року. Враховуючи те, що позивачкою не доведена неправомірність набуття ПАТ «МІСТО БАНК» у власність спірної ділянки та будинку, не доведена неправомірність видачі ПАТ «МІСТО БАНК» свідоцтв про право власності на земельну ділянку та садовий будинок від 31.10.2011 року суд вважає, що відсутні будь-які підстави для визнання недійсними договорів купівлі-продажу від 28.10.2020 року, на підставі яких ПАТ «МІСТО БАНК» передав у власність відповідачів [PERSON] та [PERSON] в рівних частках вищевказану ділянку та будинок, так як в даному випадку ПАТ «МІСТО БАНК», як законний власник на власний розсуд правомірно розпорядився належним йому на праві власності майном. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Суд дійшов висновку, що позов є необґрунтованим, позивачка не довела ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, доводи позивачки не підтверджені достатніми та достовірними доказами, а тому у задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі.

Outcome: dismissed