Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-26 00:00:00

АТ «ТАСКОМБАНК» звернувся до Київського районного суду м. Харкова із позовом до відповідача [PERSON] , відповідно до якого просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за Кредитним договором №8615221380 від 18.02.2021, що в частині тіла кредиту, річних процентів, щомісячних процентів станом на 24.10.2023 становить 115686,67 гривень, а саме: заборгованість по тілу кредиту (в тому числі прострочена) 70599,63 грн., заборгованість по річним процентам (в тому числі прострочена) 3,80 грн.; заборгованість по щомісячним процентам (в тому числі прострочена) 45083,24 грн.. В обґрунтування позовних вимог, посилається на те, що 18 лютого 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 8615221380, відповідно до умов відповідачу надано грошові кошти на наступних умовах: сума кредиту 85754,21 гривень; строк користування - 48 місяців; річні проценти - 0,01 % від суми боргу за договором; щомісячні проценти 2,49 % від суми кредиту. Кредит відповідачем було отримано шляхом безготівкового перерахування коштів у спосіб, зазначений в Паспорті кредиту, отже кредитодавець свої обов`язки за Кредитним договором виконав в повному обсязі. Разом із тим, умови Кредитного договору відповідачем не виконані, кредитні кошти у встановлені договором (Графіком погашення кредиту) строки не повернуті. Як наслідок, станом на 24.10.2023 заборгованість відповідача за Кредитним договором становить 115686,67 гривень. Зазначає, що відповідно до Договору та Витягу з Реєстру прав вимоги до Договору відступлення права вимоги №ТАСЦФР-10-2016, позивач є новим кредитором [PERSON] за кредитним договором №8615221380 від 18 лютого 2021 року з всіма наступними додатками та змінами. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Київського районного суду м. Харкова від 27.11.2023 справу передано для розгляду головуючій судді Лисиченко С.М. Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 29 листопада 2023 відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням (викликом) сторін. 22.01.2024 до Київського районного суду м. Харкова поштовим шляхом надійшов відзив на позов зі змісту якого вбачається, що відповідач визнає позовні вимоги частково, без урахування суми процентів нарахованих позивачем після пред`явлення досудової вимоги про дострокове погашення боргу. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про час, день та місце слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку. В позовній заяві представник позивача - Виноградов Ю. просив провести розгляд даної справи без участі сторони позивача. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час, день та місце слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку. 23.02.2024 поштовим шляхом до суду надійшла заява від відповідача про розгляд справи без його участі. Згідно із ч.1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. З огляду на зазначене, суд вважає за можливе розглянути справу по суті на підставі наявних в справі доказів. Фіксація судового розгляду справи технічними засобами не проводилась, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові заяви по суті справи, докази наявні в матеріалах справи та оцінивши їх у сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 18 лютого 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень», як кредитодавцем, та [PERSON] , як позичальником, укладено Кредитний договір № 8615221380 (надалі - Кредитний договір). Відповідно до п. 1.1. Кредитного договору кредитодавець зобов`язується надати кредит у розмірі та на умовах, встановлених цим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. Відповідно до п.1.2. Кредитного договору кредит надається позичальнику на наступних умовах: тип кредиту - кредит; сума кредиту - 85754, 21 гривень; строк, на який надається кредит - 48. Згідно з п. 1.3. Кредитного договору позичальник зобов`язується сплачувати проценти за користування кредитом та здійснювати повернення кредиту на умовах передбачених в Паспорті кредиту № 5221380, який є невід`ємною частиною цього Договору. Згідно з п. 2.1. Кредитного договору всі інші умови кредитного договору викладені в Паспорті кредиту та в Умовах отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР», редакція від 04 травня 2020 року, які розміщені на сайті ТОВ «ФК «ЦФР» та з якими позичальник ознайомився до укладання цього договору та до яких позичальник приєднується підписавши цей Договір. Відповідно до п. 2.2. Кредитного договору цей Договір, паспорт кредиту № 5221380 та Умови отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР», редакція від 04 травня 2020 року, складають єдиний кредитний договір. Відповідно до основних умов кредитування з урахуванням побажань позичальника, які містять положення Паспорту кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР» № 5221380, які особисто підписав відповідач, сума кредиту - 85754, 21 гривень, строк користування - 48 місяців, річні проценти - 0,01 % від суми боргу за договором, щомісячні проценти 2,49 % від суми кредиту. Кредит надається безготівковим шляхом, протягом 3 банківських днів від дня укладення договору (п. 4 Паспорта кредиту). Судом встановлено та не заперечується відповідачем, що ТОВ «ФК ЦФР» на виконання умов договору надано кредитні кошти у розмірі 85754, 21 гривень. Зазначений факт\~ також\~підтверджується даними виписки по особовому рахунку за період з 18.02.2021 по 24.10.2023. Згідно даних розрахунку за відповідачем рахується заборгованість станом на 24.10.2023 у розмірі 115686,67 гривень, яка складається із: заборгованості по тілу кредиту (в тому числі прострочена) 70599,63 гривень, заборгованості по річним процентам (в тому числі прострочена) 3,80 гривень, заборгованості по щомісячним процентам (в тому числі прострочена) 45083,24 гривень. Відповідач не заперечує факт наявності за ним заборгованості за Кредитним договором, разом з цим не погоджується із розміром нарахованих відсотків за період з 03.05.2023 по 24.10.2023. 07 жовтня 2016 року між ТОВ «ФК «ЦФР» та ПАТ «ТАСКОМБАНК» було укладено договір №ТАСЦФР-10-2016 про відступлення прав вимоги (далі - договір відступлення прав вимоги), відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ЦФР» передає (відступає) ПАТ «ТАСКОМБАНК» свої Права вимоги до Позичальників, а Новий кредитор набуває Права вимоги Первісного кредитора за Кредитними договорами та Договорами забезпечення до них та сплачує Первісному кредитору за відступлення Права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки, встановлені цим Договором. (п. 2.1). Відповідно до витягу з реєстру права вимоги до договору № ТАСЦФР-10-2016 про відступлення прав вимоги від 22 лютого 2021 року АТ «ТАСКОМБАНК» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №8615221380 від 18.02.2021, укладеним з ТОВ «ФК «ЦФР» в сумі 86059, 32 гривень, з яких, сума основного боргу за кредитом - 85754,21 гривень, сума щомісячного проценту (плати за кредитом) 305, 04 гривень. Можливість заміни кредитора в зобов`язанні передбачена положеннями ст. 512 ЦК України, відповідно до якої кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимогами цивільного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу. При цьому, відступлення права вимоги призводить до заміни сторони за кредитним договором (кредитора) та не змінює умови укладеного кредитного договору. Факт сингулярного правонаступництва, тобто за яким до АТ «ТАСКОМБАНК» перейшло право кредитора за Кредитним договором №8615221380 підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами: договором № ТАСЦФР-10-2016 про відступлення прав вимоги та реєстром права вимоги до договору № ТАСЦФР-10-2016 про відступлення прав вимоги від 22 лютого 2021 року; платіжними інстанціями банку №№690467935, 690475692,690475693,690475694 від 22.02.2021, 1247699279 , 1247699278,1247699277від 18.02.2021 Суд, оцінивши надані ПАТ «ТАСКОМБАНК» докази вважає, що перехід права вимоги до позивача за Договором №8615221380 відбувся із дотриманням вимог законодавства. Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. За змістом положень ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст.530 ЦК України). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Положеннями ст. 611 цього Кодексу передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За нормами ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. За змістом ст. 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою ст. 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно із ч.1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Згідно із ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Судом встановлено, що 18 лютого 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 8615221380. Сторонами кредитного договору в належній формі було погоджено умови кредитування, зокрема, розмір кредиту, порядок його надання і повернення, розмір відсотків за користування кредитом. ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» виконало взяті на себе зобов`язання, натомість відповідач умови договору належним чином не виконав, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість, яка відповідно до розрахунку заборгованості по кредитному договору та виписки по особовому рахунку станом на 24.10.2023 становить 115686,67 грн., яка складається з наступного: заборгованості по тілу кредиту (в тому числі прострочена) 70599,63 грн., заборгованості по річним процентам (в тому числі прострочена) 3,80 гривень, заборгованості по щомісячним процентам (в тому числі прострочена) 45083,24 гривень. Судом встановлено, Кредитний договір між сторонами укладено на строк 48 місяців. Згідно графіку платежів останній платіж відповідач повинен був здійснити 18.02.2025. Разом з цим, 05.05.2023 позивачем було направлено відповідачу повідомлення-вимогу №10364/70.21 від 03.05.2023 про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором № 8615221380 від 18.02.2021 ,яке повинно бути проведено протягом 30 днів з дати отримання вимоги. Тобто, позивачем було змінено строк повернення кредитних коштів встановлений Кредитним договором. Суд зазначає, що зі спливом строку кредитування чи пред`явлення кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту кредит позичальнику не надається, позичальник не може правомірно не повертати кошти, а тому кредитор вправі вимагати повернення кредиту разом із процентами, нарахованими відповідно до встановлених у договорі термінів погашення періодичних платежів на час спливу строку кредитування чи пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту у межах цього строку. Тобто, позичальник у цьому разі не отримує від кредитора відповідне благо на період після закінчення строку кредитування чи після пред`явлення кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту, а тому й не повинен сплачувати за нього нові проценти відповідно до ст.1048 ЦК України. Зазначене узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, яка викладена у постанові від 05.04.2023 у справі № 910/4518/16. З огляду на зазначене суд приходить до висновку, що позивач не мав права нараховувати відповідачу відсотки за користування кредитними коштами за період з 05.05.2023 по 24.10.2023. Статтями 13, 81\~ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню, оскільки правовідносини, які склалися між сторонами по даній справі, виникають з договірних відносин, які є обов`язковими для виконання сторонами в повному обсязі та з відповідача підлягає стягненню сума заборгованості за Кредитним договором в розмірі 104\~773 грн. 21 коп., яка складається із: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 70599,63 грн. та заборгованості за відсотками у розмірі 34173,58 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 2430,21 грн. ( 2684 грн. х 90.56%: 100 %).

Outcome: partial