Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , третя особа приватний нотаріус Богодухівського районного нотаріального округу Харківської області Левчук Сергій Васильович, про тлумачення заповіту. В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що 22 травня 2008 року секретарем виконавчого комітету Благодатненської сільської ради Валківського району Харківської області Минко Г.М. посвідчено та зареєстровано в реєстрі за номером 431 заповіт за яким належну [PERSON] на прав приватної власності земельну ділянку (пай) згідно державного акту на право приватної власності серії ІІІ-ХР № 059029, виданого на підставі рішення Валківської державної адміністрації від 18.09.2002 року за № 144 а також сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХА № 0259592 від 09.02.2001 року остання заповідає своєму синові [PERSON] . 20.02.2018 року була відкрита спадкова справа № 10/2018 до майна померлої [PERSON] . Позивач спадщину прийняв, але реалізувати свої права спадкоємця у повному обсязі не має можливості незважаючи на наявність заповіту, оскільки нотаріус вважає, що до складу спадкового майна входять земельна ділянка, кадастровий номер 6321281000:02:000:0293 та земельна ділянка, кадастровий номер 6321281000:02:000:0294 а не право на земельну ділянку (пай) і тим більше не сертифікат на право на земельну частку (пай), як це вказано в заповіті. Позивач зазначає, що згідно законодавства, яке діяло на час видачі правовстановлюючих документів на землю - спочатку був отриманий сертифікат. Потім на частку землі (ріллю) був виданий державний акт, а інші земельні ділянки кадастровий номер 6321281000:02:000:0293 та кадастровий номер 6321281000:02:000:0294 залишилися «за сертифікатом». На думку позивача, зміст заповіту матері є не цілком зрозумілим, логічним, послідовним, оскільки заповідається не земельна ділянка, а лише сертифікат, який дає право на земельну ділянку, тобто дане формування вказує на прогалини у реалізації волі заповідача щодо долі спадщини, що відповідно, дає підстави вважати про необхідність тлумачення даного правочину, зокрема у судовому порядку, зміст якого не містить чітке виявлення волі заповідача щодо належного йому майна. Беручи до уваги викладене, просить розтлумачити, що в заповіті вчиненому [PERSON] , яка померла [INFO] посвідченому секретарем виконавчого комітету Благодатненської сільської ради Валківського району Харківської області Минко Г.М. 22 травня 2008 року, зареєстрованого в реєстрі за № 431 виявленням її волі є розпорядження, згідно якого вона заповіла земельну частку (пай) по сертифікату ХА № 0259592 від 09.02.2001 року своєму синові [PERSON] , а саме: земельну ділянку, кадастровий номер 6321281000:02:000:0293 та земельну ділянку, кадастровий номер 6321281000:02:000:0294. Ухвалою Валківського районного суду Харківської області від 26 грудня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Призначено проведення підготовчого судового засідання. Ухвалою суду від 25 січня 2024 року витребувано у приватного нотаріуса Богодухівського районного нотаріального округу Харківської області Левчука Сергія Васильовича належним чином завірену копію спадкової справи № 10/2018 до майна померлої [PERSON] . Ухвалою суду від 12 лютого 2024 року закрито підготовче провадження по справі, призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Позивачу судовому засіданні заявлені вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач [PERSON] звернулася до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності. Проти задоволення позовних вимог не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом надсилання рекомендованим листом судових повісток за адресою реєстрації, які повернулися до суду без вручення з позначкою «адресат відсутній за вказаною адресою». Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив. Приватний нотаріус Богодухівського районного нотаріального округу Харківської області Левчук С.В. в судове засідання не з`явився, звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи за його відсутності. Згідно ч. 1 ст.\~223\~ЦПК України неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених вимог, дослідивши матеріали справи і докази в їх сукупності, приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підстав і доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною першою статті 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України). Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (стаття 1233 ЦК України). Згідно ст.\~1218ЦК\~України до складу спадщини входять всі права і обов`язки, що належали спадкодавцю у момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1223ЦК\~України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин (ст. 1235 ЦК України). Згідно ст.\~1236 ЦК України заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Чинність заповіту щодо складу спадщини встановлюється на момент відкриття спадщини. Відповідно до ст. 56 Закону України № 3425-ХІІ від 02.09.1993 року «Про нотаріат» (в редакції на час посвідчення заповіту) нотаріуси та інші посадові особи, які вчиняють нотаріальні дії, посвідчують заповіти дієздатних громадян, складені відповідно до вимог законодавства України і особисто подані ними нотаріусу чи іншій посадовій особі, яка вчиняє нотаріальні дії. Серед вимог щодо заповіту в пункті 161 розділу 17 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженої Наказом Міністерства юстиції України\~від 03.03.2004\~року №\~20/5 (в редакції на час посвідчення заповіту) зазначено, що заповіт має бути складений так, щоб розпорядження заповідача не викликало незрозумілостей чи суперечок після відкриття спадщини. Згідно долученої до матеріалів справи копії заповіту посвідченого 22 травня 2008 року секретарем виконавчого комітету Благодатненської сільської ради Валківського району Харківської області Минко Галиною Миколаївною (зареєстровано в реєстрі за № 431) вбачається, що [PERSON] , [INFO] , на випадок смерті робить розпорядження «належну мені на праві приватної власності земельну частку (пай) згідно державного акту на право приватної власності серія ІІІ-ХР № 059029, виданий на підставі рішення Валківської держадміністрації від 18.09.2002 року за № 144, а також сертифікат на право на земельну частку (пай) ХА № 0259592 від 09.02.2001 року я заповідаю своєму синові [PERSON] , який проживає за адресою: [ADDRESS] ». Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 50978282 від 20 лютого 2018 року за параметрами пошуку [PERSON] наявний чинний заповіт: номер в реєстрі нотаріальних дій 431, посвідчений 22 травня 2008 року Благодатненською сільською радою Валківського району Харківської області. Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого виконкомом Благодатненської сільської ради Валківського району Харківської області, [PERSON] , [INFO] , [INFO] у віці 83 років, про що складено відповідний актовий запис № 14. 20 лютого 2018 року відповідно до поданої [PERSON] заяви приватним нотаріусом Валківського районного нотаріального округу Харківської області Левчуком С.В. відкрита спадкова справа 10/2018 до майна померлої [INFO] [PERSON] (номер спадкової справи у спадковому реєстрі 62033809). Як вбачається з матеріалів спадкової справи № 10/2018 до майна померлої [INFO] [PERSON] наданої приватним нотаріусом Валківського районного нотаріального округу Харківської області Левчуком С.В. на виконання ухвали суду від 25 січня 2024 року, [PERSON] 07 червня 2018 року отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на частину спадкового майна, а саме на земельну ділянку площею 1.2833 гектарів, кадастровий номер 6321281000:00:01:000:0032, що знаходиться за адресою: Харківська область, Валківський район, сільська рада Благодатненська і належала спадкодавцю на підставі державного акту на право приватної власності серії ІІІ-ХР № 059029, виданого Валківськоюрайонною державною адміністрації Харківської області 19 листопада 2002 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 46. При зверненні 18 липня 2023 року до приватного нотаріуса Валківського районного нотаріального округу Харківської області Левчука С.В. із заявою дооформити спадщину на земельну ділянку згідно сертифікату ХА № 0259592 від 09.02.2001 року позивачу було надано інформацію щодо оформлення спадкових прав до майна померлої [INFO] [PERSON] (№ 01-16/284 від 18.07.2023 року). Приватним нотаріусом зазначено, що до складу спадкового майна входять земельна ділянка площею 1,3332 гектарів, кадастровий номер 6321281000:02:000:0293 та земельна ділянка площею 0,3434 гектарів, кадастровий номер 6321281000:02:000:0294,а не право на земельну ділянку (пай) і тим більше не сертифікат на право на земельну частку (пай). Тобто земельна ділянка, кадастровий номер 6321281000:02:000:0293 та земельна ділянка, кадастровий номер 6321281000:02:000:0294 не зазначені в заповіті, посвідченому секретарем виконавчого комітету Благодатненської сільської ради Валківського району Харківської області Минко Г.М. 22 травня 2008 року за реєстровим № 431. Також зазначено, що за умови подачі всіх необхідних документів (державних актів на право власності на земельну ділянку) позивач може отримати на ці земельні ділянки, що неохоплені заповітом, свідоцтва про право на спадщину за законом на частку спадкового майна. Відповідно до пункту 17 Перехідних положень\~ЗК України сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правостановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Згідно статті 1254\~ЦК України заповідач має право у будь-який час скасувати заповіт. Заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить. Кожний новий заповіт скасовує попередній і не відновлює заповіту, який заповідач склав перед ним. Якщо новий заповіт, складений заповідачем, був визнаний недійсним, чинність попереднього заповіту не відновлюється, крім випадків, встановлених статями 225 і 231 цього Кодексу. Заповідач має право у будь-який час внести до заповіту зміни. Скасування заповіту, внесення до нього змін провадяться заповідачем особисто. Скасування заповіту, внесення до нього змін провадяться у порядку, встановленому цим Кодексом для посвідчення заповіту. Відповідно до положень статті 213\~ЦК України зміст правочину може бути юридично розтлумачений. Оскільки правочином відповідно до законодавства є дія особи, що спрямовується на придбання, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків, необхідність тлумачення змісту правочинів виникає у випадках нечіткого виявлення волі сторонами. У таких випадках необхідно встановити дійсні наміри сторін. Це означає, що суб`єкт тлумачення повинен встановити загальне для усіх сторін значення слів і понять. Особливості тлумачення заповіту викладені у статті 1256 ЦК України. Згідно статті 1256\~ЦК України тлумачення заповіту може бути здійснене після відкриття спадщини самими спадкоємцями. У разі спору між спадкоємцями, тлумачення заповіту здійснюється судом відповідно до статті 213 ЦК України. Проте, тлумачення заповіту судом не повинно змінювати волі заповідача, тобто підміняти собою сам заповіт. Суд не може брати на себе права власника щодо розпоряджання його майном на випадок смерті. Тлумачення заповіту є лише інструментом з`ясування волі заповідача після його смерті. Отже, суд, здійснюючи тлумачення заповіту, не повинен виходити за межі цього процесу та змінювати (доповнювати) зміст заповіту, що може спотворити волю заповідача. Неточне відтворення в заповіті власної волі заповідача щодо долі спадщини може бути зумовлене, перш за все, неоднаковим використанням у ньому слів, понять та термінів, які є загальноприйнятими у сфері речових, зобов`язальних, спадкових відносин тощо. Цьому також можуть сприяти й певні неузгодженості між змістом окремих частин заповіту і змістом заповіту в цілому, що ускладнюють розуміння волі заповідача щодо долі спадщини. При тлумаченні змісту правочину береться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів. Якщо буквальне значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів не дає можливості з`ясувати зміст окремих частин правочину, останній встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін. При цьому, зміст статті 213\~ЦК України не допускає, щоб при тлумаченні правочину здійснювався пошук волі учасника правочину, який не знайшов відображення у тексті самого правочину при тлумаченні заповіту, не допускається і внесення змін у зміст заповіту, ураховуючи також, що заповіт - це особисте розпорядження фізичної особи щодо належного їй майна, яким вона відповідно до законодавства має право розпоряджатися на момент укладення заповіту. Зі змісту заповіту вбачається, що об`єктом спадкування спадкодавець визначив сертифікат на право на земельну частку (пай), що в розумінні положень земельного законодавства, чинного на момент укладення заповіту, є правовстановлюючим документом на реалізацію його володільцем права вимоги на відведення земельної частки в натурі. Згідно копії витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-6305749182018 від 19.03.2018 року, який міститься в матеріалах спадкової справи, земельна ділянка площею 1,3332 гектарів, кадастровий номер 6321281000:02:000:0293 розташована на території Благодатненської сільської ради Валківського району Харківської області, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, зареєстрована управлінням Держкомзему у Валківському районі Харківської області 22 жовтня 2012 року на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 02.08.2012 року та належить на праві приватної власності [PERSON] . Земельна ділянка площею 0,3434 гектарів, кадастровий номер 6321281000:02:000:0294 розташована на території Благодатненської сільської ради Валківського району Харківської області,цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, зареєстрована управлінням Держкомзему у Валківському районі Харківської області 22 жовтня 2012 року на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 02.08.2012 року та належить на праві приватної власності [PERSON] , що підтверджується копією витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-6305749212018 від 19.03.2018 року. Після набуття статусу власника земельної ділянки, кадастровий номер 6321281000:02:000:0293 та земельної ділянки, кадастровий номер 6321281000:02:000:0294, воля заповідача щодо зазначених земельних ділянок у заповіті не висловлена, до заповіту посвідченого 22 травня 2008 року не були внесені відповідні зміни щодо спадкового майна та не складено новий заповіт на користь позивача. Отже, за життя спадкодавець не скористалася правом, передбаченим статтею 1254 ЦК України, згідно з якою заповідач мав право у будь-який час скасувати заповіт, скласти новий заповіт чи внести до заповіту зміни. Також, матеріали цивільної справи не містять доказів, що земельні ділянки кадастровий номер 6321281000:02:000:0293, кадастровий номер 6321281000:02:000:0294 було отримано у власність спадкодавцем в результаті реалізації нею права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) ХА № 0259592 від 09.02.2001 року. Приймаючи до уваги викладене, ураховуючи, що текст заповіту не містить ані суперечностей, ані неточностей, складений зі слів заповідача, а також з урахуванням того, що при тлумаченні заповіту не допускається внесення змін у зміст заповіту, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: dismissed