Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-19 00:00:00

У грудні 2023 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», треті особи приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк Олена Василівна, приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Якименко Андрій Олександрович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позову зазначено, що 02.08.2019 між [PERSON] та ПАТ «ПУМБ», правонаступником якого є АТ «ПУМБ», був укладений кредитний договір №\~2001370610301. 24.05.2021 приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк О.В. був вчинений виконавчий напис № 49957 про стягнення з [PERSON] на користь АТ «ПУМБ» заборгованості за вказаним вище договором. Запропоновано задовольнити вимоги в загальному розмірі 38\~638,76 грн. 29.06.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Чубаревим Олександром Олександровичем, на підставі вищевказаного виконавчого напису, відкрито виконавче провадження № 65920567. На підставі Договору заміщення приватного виконавця № 1 від 20.03.2023, виконавче провадження передане приватному виконавцю виконавчого округу Запорізької області Якименку А.О. З урахуванням викладеного, позивач вважає, що виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню, оскільки вчинений з порушенням вимог ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», адже вчиняючи виконавчий напис, нотаріус керувався нечинним законодавством, не перевіривши безспірність вимог. На підставі викладеного, просив суд визнати спірний виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, стягнути з відповідача всі понесені ним витрати. Ухвалою судді Заводського районного суду м. Запоріжжя Яцуна О.С. від 25.12.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження, справу призначено до судового розгляду по суті на 20.02.2024. Ухвалою судді Заводського районного суду м. Запоріжжя Яцуна О.С. від 18.12.2023 за клопотанням позивача забезпечено позов в рамках виконавчого провадження № 65920567. Від позивача в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Від представника відповідача надійшла заява про визнання позовних вимог в порядку ст.\~206 ЦПК України, просив розгляд справи здійснювати без участі представника Банку та, з урахуванням визнання позову, стягнути з відповідача лише 50% судового збору. Треті особи в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причини своєї неявки суду не повідомили, пояснень та будь-яких клопотань не подали. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 24.05.2021 приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк О.В. був вчинений виконавчий напис № 49957 про стягнення з [PERSON] на користь АТ «ПУМБ» заборгованості за вказаним вище договором. Запропоновано задовольнити вимоги в загальному розмірі 38138,76 грн (а.с. 7). 29.06.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Чубаревим\~О.О., на підставі вищевказаного виконавчого напису, відкрито виконавче провадження № 65920567. На підставі Договору заміщення приватного виконавця № 1 від 20.03.2023, виконавче провадження передане приватному виконавцю виконавчого округу Запорізької області Якименку А.О. (а.с. 8-9). Постановою приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Якименка\~А.О. при примусовому виконанні зазначеного виконавчого напису звернуто стягнення на доходи боржника. Як зазначено у постанові приватного виконавця про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, загальна сума, що підлягає стягненню з боржника за виконавчим провадженням складає 38\~638,76 грн (а.с. 10). Відповідно до ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат», виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому, вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень ст.ст.\~87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 27.03.2019 у справі № 137/1666/16-ц та від 02.07.2019 у справі № 916/3006/17. Матеріали справи не містять доказів про належне повідомлення стягувачем боржника про порушення кредитних зобов`язань. Крім того, АТ «ПУМБ», звертаючись до приватного нотаріуса за виконавчим написом, не надало підтвердження про отримання [PERSON] вимоги про сплату боргу, тому позивач був позбавлений можливості дізнатись про наявність такої вимоги, надати на неї свої заперечення та перевірити підстави виникнення цієї вимоги. Відповідно до п. 2 Розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» Переліку документів в редакції змін, внесених Постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014, встановлено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитним договором, за яким боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подаються оригінал кредитного договору та засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою КМУ від 29.06.1999 № 1172 у редакції станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису приватним нотаріусом стосувався лише нотаріально посвідчених договорів, оскільки п. 2 Переліку з 22.02.2017 визнаний нечинним відповідно до постанови Київського апеляційного адміністративного у справі №\~826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017, якою визнано незаконною та не чинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», в частині, зокрема, п. 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, якими доповнено перелік новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Таким чином, станом на 24.05.2021 у приватного нотаріуса були відсутні правові підстави для вчинення виконавчого напису щодо стягнення з позивача на користь відповідача заборгованості. Враховуючи вищевикладене, та приймаючи до уваги ту обставину, що відповідачем в частині визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню позовні вимоги визнаються, суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису № 49957, вчиненого 24.05.2021 приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк О.В. про стягнення з [PERSON] на користь АТ «ПУМБ» заборгованості в загальному розмірі 38\~638,76 грн. Разом з цим, відповідно до ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved