Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-21 00:00:00

Позивач 27.02.2023 року звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на наступні обставини. Свої вимоги мотивує тим, що вони з [PERSON] перебували у шлюбі та мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . 09 лютого 2022 року шлюб було розірвано. Ще до розірвання шлюбу з [PERSON] на її користь були стягнуті аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку та доходів на підставі виконавчого листа, виданого Нікопольським міськрайонним судом 14.01.2015 року у цивільній справі №182/9938/14ц. [INFO] старшому сину виповнилося 18 років. У зв`язку з цим стягнення аліментів на його утримання з відповідача припинено. Проте, вона продовжувала отримувати аліменти у тому ж розмірі, оскільки у батька дітей існувала заборгованість по сплаті аліментів. З січня 2023 року розмір отриманих нею аліментів зменшився. Після її звернення до державного виконавця, в провадженні якого перебуває виконавче провадження про стягнення аліментів на утримання дітей, їй було роз`яснено положення ч.3 ст.183 СК України, якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Таким чином, на утримання молодшого сина припадає 1/6 частка доходів, отриманих відповідачем. Згідно довідки ДВС від 23.02.2023 року заборгованість по сплаті аліментів у відповідача на 01.01.2023 року відсутня. [PERSON] працює на АТ «НЗФ», регулярно отримує заробітну плату. Враховуючи вищевикладене, вважає можливим\~збільшення аліментів\~на неповнолітнього\~сина до\~1/4\~частини заробітку\~відповідача,\~щомісячно починаючи\~з дня\~звернення до\~суду з\~позовом,\~до досягнення\~сином повноліття. Ухвалою про відкриття провадження від 29.03.2023 року позовна заява прийнята до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідачу був наданий строк 15 днів з дня отримання ним такої ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву. Вказана ухвала з копією позову та додатками до нього була направлена за зареєстрованим місцем проживання відповідача (а.с.21), до суду повернувся конверт з копією цієї ухвали, як не вручений у зв`язку із відсутністю адресата за вказаною адресою (а.с.29). Ухвала про відкриття провадження у відповідності до ч. 8 ст. 128, ч. 1 ст. 131 ЦПК України, вважається доставленою. Крім того, відповідача [PERSON] було сповіщено про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін на сайті Судової влади України, згідно вимог ч. 11 ст. 128 ЦПК України. Ухвалою від 25.08.2023 року позовну заяву прийнято до свого провадження, продовжено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с.39). Вказана ухвала була направлена за зареєстрованим місцем проживання відповідача (а.с.21), до суду повернувся конверт з копією цієї ухвали, як не вручений у зв`язку із відсутністю адресата за вказаною адресою (а.с.43). Крім того, відповідача [PERSON] було сповіщено про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін на сайті Судової влади України, згідно вимог ч. 11 ст. 128 ЦПК України. У судове засідання сторони не з`явилися. Позивач, згідно поданої заяви, просить справу розглядати без її участі, на позовних вимогах наполягає в повному обсязі (а.с.16). Відповідача про розгляд справи було сповіщено належним чином, причини неявки суду не відомі. Від представника третьої особи надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника Нікопольського відділу державної виконавчої служби у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Одеса) (а.с.44). Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Також суд зазначає, що згідно ч.1 ст.223 ЦПК України, неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється за відсутністю сторін, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст. 180-183,191 СК України підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 24.04.1999 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який 09.02.2022 року було розірвано (а.с.5). Від цього шлюбу сторони мають двох дітей - [PERSON] ,\~ [INFO] \~та [PERSON] ,\~ [INFO] (а.с.4). На\~підставі виконавчого\~листа \~№182/9938/14-ц\~Нікопольського міськрайонного\~суду від\~14.01.2015\~року з\~ [PERSON] \~на користь\~ [PERSON] \~стягнуто аліменти\~на утримання\~двох дітей:\~ [PERSON] ,\~ [INFO] \~та [PERSON] ,\~ [INFO] у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину певного віку щомісяця, починаючи з 23.12.2014 року (а.с.7). Станом на сьогоднішній день старший син [PERSON] , [INFO] досяг повноліття, тому з відповідача на користь позивача на утримання молодшого сина стягуються аліменти в розмірі 1/6 частки доходів відповідача. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно\~ст.180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3\~ст. 181 СК України). Відповідно до\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень\~ст.183 СК України\~розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Частина перша\~статті 192 СК України\~передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Згідно\~ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Заявлений позивачем розмір аліментів не суперечить діючому законодавству, оскільки максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника, відповідно до законодавства про виконавче провадження, про що також відзначено в п.17\~Постанові Пленуму ВСУ №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Як зазначено в п.23\~Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе збільшити розмір аліментів стягнутих з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] з 1/6 до 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня набрання данним рішенням законної сили до повноліття дитини. В силу ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на відповідача.

Outcome: approved