Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом. Позов обґрунтовує\~тим,\~що з\~29.10.2016\~року перебувала\~в зареєстрованому\~шлюбі,\~який на\~підставі рішення\~Луцькогоміськрайонного суду\~від 12.03.2020\~року було\~розірвано. Від спільного шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з позивачем. Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13.03.2020 року з відповідача стягуються аліменти на утримання малолітньої дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 гривень щомісячно, починаючи з дати подання позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі відповідно до ст.184 СК України відбувалось з огляду на те, що відповідач не працював. Позивач зазначає, що на даний час розмір аліментів, який був визначений за рішенням суду, не достатній на утримання доньки, оскільки суттєво змінились обставини, а саме погіршився стан здоров`я доньки, дитина хворіє часто та перебуває на обліку в невролога, ортопеда, алерголога, кардіолога та нефролога. Тому для підтримання належного стану здоров`я дитини та повноцінного розвитку донька повинна отримувати якісне вітамінізовавне харчування та оздоровлення. Також розмір витрат на утримання доньки значно зросли, оскільки збільшились потреби дитину в розвитку, а також у зв`язку із зростанням цін на продукти та одяг, підвищенням прожиткового рівня на дитину відповідного віку. Крім того, зазначає, що зі слів відповідача, останній проходить службу в Збройних силах України і має можливість сплачувати більше коштів на дитину. Іншої допомоги відповідач не надає. Враховуючи наведене та покращення матеріального становища платника аліментів, позивачка просить суд змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються з відповідача на її користь на підставі заочного рішення Луцького міськрайонного суду від 13.03.2020 року на утримання ннеповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , визначивши розмір аліментів в розмірі частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати подання позову і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою судді від 12.01.2024 відкрито спрощене позовне провадження у справі. Представник позивача [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся шляхом надсилання судової повістки, у додаток «Viber». Клопотань про відкладення на адресу суду не надходило. Дослідивши матеріли справи та подані докази на підтвердження обґрунтованості заявлених вимог, суд установив таке. Сторони у справі є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] (а.с. 4). Дитина проживає з матір`ю, що підтверджується відомостями Реєстру територіальної громади міста Луцька (а.с.9) Відповідно до рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13.03.2020 з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання малолітньої дитини доньки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи з 26.12.2019 року і до досягнення дитиною повноліття. (а.с.6зв.-8). З довідки Комунального закладу «Луцька міська дитяча поліклініка» № 01-09/749 від 28.12.2023 року вбачається, що дитина [PERSON] , [INFO] спостерігається в поліклініці з народження. З 2020 року спостерігається неврологом з приводу афективно-респіраторного синдрому, синдрому пірамідної недостатності, ортопедом з приводу рахітичної варусної деформації гомілок, алергологом з приводу загрози бронхіальної астми. З 2022 року спостерігається кардіологом з приводу відкритого овального вікна; нефрологом з приводу інфекції сечовидних шляхів, нейрогенного сечового міхура. Звернення до лікаря педіатра з приводу ГРВІ: у 2020 році 4 рази, 2021 році 6 разів, у 2022 році -3 рази, у 2023 році 5 разів. 06.04.2023 року амбулаторне лікування з приводу поствірусного ентериту. З 07.08.2023 року по 14.08.2023 року стаціонарне лікування з приводу нейрогенного сечового міхура, рецидивуючої інфекції сечовивідних шляхів, хронічного періодонтиту, карієсу зубів (а.с.10). Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд враховує наступне. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою ВР України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. В силу ст.180\~СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181\~СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Так, ст.192\~СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п.23 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~15\~травня 2006\~року №\~3\~«Про застосування\~судами окремих\~норм Сімейного\~кодексу України\~при розгляді\~справи щодо\~батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст.181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно до ст.ст.183, 184\~СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс\~України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч.3\~ст.181СК України). Стаття 192\~СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.ст.181,192\~СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Такий висновок також узгоджується із правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові від 5 лютого 2014 року у справі № 6-143цс-13, яка відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України врахована судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, відповідно до якої вимоги зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватись, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182 - 184 СК України, не може обумовлюватись разовим її здійсненням й відповідно з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192\~СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження., Позивач, як одержувач аліментів в інтересах дитини, довела свої вимоги щодо необхідності зміни способу стягнення аліментів. Враховуючи наведене, приймаючи до уваги, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, зважаючи на обов`язок обох батьків утримувати своїх дітей, імперативну норму про можливість зміни розміру стягнення аліментів, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги ґрунтуються на положеннях Сімейного кодексу України, відповідають інтересам дитини, його рівню життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку сина. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили. Оскільки позивач за даною категорією справ звільнена від сплати судового збору, відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 1211,20 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved