Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-19 00:00:00

Стислий виклад суті спору Позивач ТОВ "Новий колектор" в собі представника - адвоката Титаренка В.М. звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором від 28.03.2021 в сумі 12 000 грн. та судового збору в сумі 2147,20 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що між ТОВ «Споживчий Центр» та ТОВ «Новий Колектор» укладено договір факторингу №301121-1 від 30.11.2021, згідно якого ТОВ «Новий Колектор» набуло право вимоги до боржника на всі суми, відступлені йому ТОВ «Споживчий Центр». На виконання умов договору укладено реєстр № 1, згідно з яким відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором № 28.03.2021-100003131 від 28.03.2021 на залишок основної суми кредиту, відсотків, нарахованих за користування кредитом, та інших, передбачених договором платежів, боржником за яким являється [PERSON] . Так, між ТОВ «Споживчий Центр», правонаступником якого є ТОВ «Новий Колектор» та [PERSON] 28.03.2021 укладено кредитний договір (оферти) № 28.03.2021-100003131, шляхом підписання заявки, що є невід`ємною частиною даного договору. Відповідно до умов Договору відповідачу надано кредит у розмірі 4000 грн. строком на 14 календарних днів за процентною ставкою «Економ»/«Стандарт». Ставка «Економ» - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 2% за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом первинного періоду та протягом періоду «Економ». В свою чергу ставка «Стандарт» - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 2,5 % за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит, окрім первинного періоду та періоду «Економ». Первинний період користування кредитом - 14 днів з дня його надання, а черговий період користування кредитом кожні наступні 14 днів з дня закінчення первинного періоду. ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за Договором виконано в повному обсязі. В свою чергу [PERSON] свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на 24.11.2023, утворилась заборгованість у розмірі 12000 грн., що складається з заборгованості по тілу кредиту у розмірі - 4000 грн. та заборгованості по відсотках у розмірі - 8000 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача та стягнути судові витрати, що складаються з судового збору у розмірі 2147,20 грн. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії Ухвалою Брусилівського районного суду Житомирської області від 10.11.2023 відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою Брусилівського районного суду Житомирської області від 30.01.2024 постановлено витребувати докази, а саме: в ТОВ «Новий колектор» оригінал договору факторингу № 301121-1 від 30.11.2021 між ТОВ «Новий колектор» та ТОВ «Споживчий центр» з додатком 2 до такого, які надано суду 16.02.2024. В судове засідання представник позивача ТОВ «Новий Колектор» не з`явився, в позовній заяві просить суд справу розглядати у його відсутності. Відповідач у судове засідання 20.02.2024 не з`явився, в заяві від 30.01.2024 вказав, що позов визнає частково, погодився сплатити тіло кредиту, а з розміром і нарахуванням відсотків не погодився. Просив повідомити про прийняте рішення. На підставі ст. 211, 223 ЦПК України, суд розглядає справу без участі осіб, що не з`явились та при наявних матеріалах справи, яких достатньо, щоб вирішити питання про права та обов`язки сторін, з ухваленням рішення. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, суд вважає за можливе не здійснювати фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що буде відповідати приписам ст. 247 ч. 2 ЦПК України. Фактичні обставини встановлені судом Вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши та оцінивши в судовому засіданні письмові докази в їх сукупності, встановивши таким чином фактичні обставини справи, суд прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 28.03.2021 між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено кредитний договір (оферти) № 28.03.2021-100003131 шляхом підписання Заявки, що є невід`ємною частиною даного Договору. Відповідно до умов договору та заявки від 28.03.2021, [PERSON] надано кредит у розмірі 4000 грн., з первинним строком користування 14 календарних днів з дати отримання за процентною ставкою «Економ»/ «Стандарт». Ставка «Економ» - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 2% за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом первинного та періоду «Економ». В свою чергу ставка «Стандарт» - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 2,5 % за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит, окрім первинного періоду та періоду «Економ». Первинний період користування кредитом - 14 днів з дня його надання, а черговий період користування кредитом кожні наступні 14 днів з дня закінчення первинного періоду (а.с.8-9, 10-11). Також позивачем до матеріалів справи додано паспорт споживчого кредиту від 28.03.2021 (підписаний [PERSON] одноразовим ідентифікатором), в якому зазначено основні умови кредитування, інформацію щодо процентної ставки, порядок повернення кредиту (а.с.7); підтвердження укладання кредитного договору № 28.03.2021-100003131 від 28.03.2021 (а.с.6); Згідно квитанції № 1603676434 за призначенням платежу - видача по договору 28.03.2021-100003131 28.03.2021 перераховано на рахунок [NUMBER] *44 4000 грн. (а.с. 21). Згідно довідки, за період з 28.03.2021 по 29.11.2023 відповідачем взагалі не сплачувалися кошти з кредитом (а.с.15-16). 30.11.2021 року між ТОВ «Споживчий Центр» та ТОВ «Новий Колектор» укладено договір факторингу № 301121-1, згідно якого ТОВ «Новий Колектор» набуло право вимоги до відповідача за кредитним договором № 28.03.2021-100003131 від 28.03.2021 (а.с.12-14). На виконання умов договору укладено реєстр № 1, згідно з яким відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором № 28.03.2021-100003131 від 28.03.2021 на залишок основної суми кредиту, відсотків, нарахованих за користування кредитом, та інших, передбачених договором платежів, боржником за яким являється [PERSON] , загальна сума - 12 000 гривень (а.с. 23). 30.11.2021 позивачем було направлено на адресу відповідача повідомлення про відступлення права вимоги та вимогу про сплату заборгованості (а.с.24, 25), однак відповідачем борг не погашено. З наданої представником позивача довідки №5681/23-ДПЗ від 24.11.2023, заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 28.03.2021-100003131 від 28.03.2021, станом на 14.11.2023 року становить 12000 грн., з яких: 4000 грн. заборгованість за тілом кредиту, 8000 грн. заборгованість за відсотками (а.с.20). Оцінка доводів сторін, мотиви застосування норм права та висновки суду по суті спору Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом. За вимогами статей 12, 80, 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до положень ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статями 1049, 1050 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути кредитодавцю кредит у такій самій сумі у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Частиною 1 ст.1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ч. 1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст.610 ЦК України порушення зобов`язання є його невиконання або виконання із порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно із ч.1 ст.614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх належних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Крім цього відповідно до ч. 1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності через неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Частиною першою статті 10 Закону України «Про електронну комерцію» в редакції від 19.04.2020, що діяла на момент укладення Договору, встановлено, що електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт). Відповідно до ч.3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч.4 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно ч.1 ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Виходячи з вищевказаних норм закону, умов кредитного договору та договору факторингу, зважаючи на порушення відповідачем взятих на себе зобов`язань, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. Заперечення відповідача щодо сплати відсотків за користування кредитом в зв`язку з пандемією коронавірусу та військовим діями суд відхиляє, оскільки вказані обставини не спростовують обізнаність відповідача з умовами, на яких отримувалися кредитні кошти, а правових підстав для позбавлення відповідача обов`язку сплатити обумовлені відсотки за користування кредитом - не вбачається. За таких обставин суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором № 28.03.2021-100003131 від 28.03.2021 в розмірі 12000 грн., яка складається із: заборгованості за тілом кредиту - 4000 грн., заборгованості за відсотками - 8000 грн. Розподіл судових витрат Крім цього, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені та документально підтверджені судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 2147,20 грн. Таким чином, суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. На підставі викладеного, ст.ст.525, 526, 527, 530, 1054 ЦК України,

Outcome: approved