Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до Обухівського районного суду Київської області з позовною заявою до [PERSON] , у якій просив суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором позики у розмірі 300 000 грн. 00 коп., інфляційні втрати у сумі 900 грн. 00 коп., три проценти річних у сумі 3 156 грн. 16 коп., а всього стягнути 304 056 грн. 16 коп., а також витрати зі сплати судового збору у розмірі 3 040 грн. 56 коп. Заочним рішенням Обухівського районного суду Київської області від 25.12.2023 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість у розмірі 300 000 грн. 00 коп., інфляційні втрати у сумі 900 грн. 00 коп., три проценти річних у сумі 3 156 грн. 16 коп., а всього стягнуто 304 056 грн. 16 коп. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] витрати зі сплати судового збору у розмірі 3 040 грн. 56 коп. До Обухівського районного суду Київської області 10.01.2024 року надійшла заява адвоката Рибачковського К.Е., який діє в інтересах позивача [PERSON] про ухвалення додаткового рішення. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] заяву про ухвалення додаткового рішення підтримав та просив задовольнити. У судове засідання відповідач та його представник не з`явились, про причини неявки суд не повідомили. Дослідивши матеріали справи, розглянувши подану заяву, суд дійшов висновку про наступне. Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до частини 3 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно з положеннями частин першої - п`ятої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. На підтвердження розміру витрат на правничу допомогу до суду надано копії укладеного між Адвокатським об`єднанням «Адвокатська фірма «Столичний адвокат» та [PERSON] , як клієнтом, договору про надання професійної правничої допомоги № 2023-09-25 від 25.09.2023 року та протоколу доручення № 1 (додаток № 1 до договору), за умовами пункту 3 якого клієнт зобов`язується сплатити Адвокатській фірмі винагороду (гонорар). У протоколі дорученні № 2 до договору визначено вид надання професійної правничої допомоги. Згідно з пунктом 3 протоколу доручення № 2 до договору винагорода (гонорар) Адвокатської фірми за виконання визначених у п.1.1-1.6 протоколу доручень є фіксованою та становить 39 200,00 грн. На підтвердження здійснення [PERSON] оплати за договором про надання професійної правничої допомоги № 2023-09-25 від 25.09.2023 року до заяви долучено копію квитанції про оплату № 234919187 від 19.10.2023 року на суму 39 200,00 грн. та виписки по рахунку Адвокатського об`єднання «Адвокатська фірма «Столичний адвокат» від 19.10.2023 року. 02.01.2024 року сторонами договору про надання професійної правничої допомоги № 2023-09-25 від 25.09.2023 року підписано акт виконаних доручень № 1. Виходячи з аналізу положень статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту адвокат отримує винагороду у вигляді гонорару, обчислення якого, підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При цьому адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката у залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв (аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 07.09.2020 у справі №910/4201/19). При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц). Оцінюючи заявлений до відшкодування розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу адвоката, суд виходить з того, щоб відповідні витрати не мали надмірний характер, а також відповідали критеріям співмірності, розумності та обґрунтованості такого розміру з урахуванням обставин справи. Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. У додатковій постанові Верховного Суду від 8 вересня 2021 року в справі № 206/6537/19 зазначено, що попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених частиною четвертою статті 137 ЦПК України. Тобто у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині четвертій статті 137 ЦПК України. Таким чином, виходячи з критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), розумності їхнього розміру та обсягу наданих послуг, приймаючи до уваги ціну позову, конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін, суд дійшов висновку зменшити розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу до 13 066,67 грн. Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Оскільки рішенням Обухівського районного суду Київської області від 25.12.2023 року в справі № 372/5485/23 позов задоволено повністю, витрати позивача на професійну правничу допомогу адвоката покладаються на відповідача у визначеному судом до розподілу обсязі.

Outcome: partial