Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до Мар`їнського районного суду Донецької області з позовною заявою про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності. В обґрунтування зазначених позовних вимог позивач зазначає, що вона та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , кожний із них має на праві приватної спільної часткової власності по частини квартири, яка складається з двох кімнат,загальною площею 45,9 кв.м, в тому числі жилою площею 30,4 кв.м, за адресою: [ADDRESS] , відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно, видане Курахівською міською радою 26.02.2014 року. У 2016 році [PERSON] (відповідач1), [PERSON] (відповідач2), [PERSON] (відповідач3) переїхали жити до міста Черкаси. У липні 2023 році відповідачі запропонували позивачу придбати їхні частини, на що вона погодилась. У зв`язку з тим, що відповідачам терміново були потрібні гроші, між ними було укладено у письмовій формі договір купівлі-продажу квартири від 10.07.2023 року, на підставі якого [PERSON] (позивач) сплатила кошти [PERSON] (відповідач 1), [PERSON] (відповідач 2), [PERSON] (відповідач 3). Вони віддали їй ключі та свої правовстановлюючі документи на квартиру. Претензій відповідачі до неї не мають. На звернення позивача до [PERSON] (відповідач 1), [PERSON] (відповідач 2), [PERSON] (відповідач 3) щодо завершення оформлення договору купівлі продажу квартири у нотаріальному порядку, у січні 2024 року відповідачі повідомили її про те, що внаслідок активних бойових дій на території Донецької області, у тому числі на території міста Курахове вони не збираються приїжджати, дана ситуація загрожує їхньому життю. Після даної розмови відповідачі уникають дзвінків позивача. Претензій відповідачі до [PERSON] не мають, що підтверджується відеозаписом, який додається до заяви. На підставі вищевикладеного, у зв`язку з неможливістю в інший ніж судовий спосіб оформити права власності на частини квартири, за адресою: [ADDRESS] , позивач змушена звернутись до суду з питання визнання права власності. Позивач у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином, подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідачі у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином. Суд, дослідивши та оцінивши в сукупності докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із таких підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини; створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; інші юридичні факти. Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Частиною 1 ст. 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до\~ст. 655 ЦК України\~за договором купівлі-продажу, одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язовується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Усі істотні умови договору були використані обома сторонами, що підтверджується фактичними обставинами справи. Приписами ч. 1 ст. 657 ЦК України визначено, що договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. \~Відповідно до ч.3\~ст. 334 ЦК України, право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.\~ Згідно протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ч.2\~ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Відповідно до ч.1\~ст. 334 ЦК України, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до\~ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Таким чином, суд, дослідивши надані письмові докази в сукупності, дійшов висновку, що між сторонами виникли договірні відносини з приводу купівлі-продажу земельних ділянок, водночас у зв`язку з тим, що укладення договору купівлі-продажу проведено з порушенням\~обов`язкової нотаріальної форми позивач не має можливості розпоряджатися в повному обсязі своїм власним майном. Судом встановлено, що всі зобов`язання за договором купівлі-продажу нерухомого майна його сторонами виконані у повному обсязі,\~покупцю було передано нерухомість, а продавцю передані грошові кошти, що підтверджується наявними у справі письмовими доказами, в свою чергу відповідач ухиляється від подальшого нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу. На підставі викладеного і

Outcome: approved