Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-13 00:00:00

\~ \~ \~ \~ Сторона позивача звернулися до суду з позовом до ТОВ «ТЕРА АГРО», ФГ «Адапт» про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та її повернення, скасування державної реєстрації. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначили, що [PERSON] , є власником земельної ділянки кадастровий номер 5121881000:01:004:0368 площею 8.9177, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 17 липня 2023 року її представником отримана інформація про те, що даною земельною ділянкою користується ТОВ "ТЕРА АГРО" на підставі договору оренди зареєстрованого 15.01.2020, орган, що здійснив державну реєстрацію права (в державному реєстрі прав) Відділ надання адміністративних послуг Великомихайлівської районної державної адміністрації Одеської області . В свою чергу позивачка зазначає, що нею не підписувався ніякий договір оренди в тому числі договір оренди з TOB «ТЕРА АГРО». Інші докази, які наявні у позивачки, щодо її порушеного права яке стосується земельної ділянки кадастровий номер [PERSON] окрім Інформації з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку станом на дату подачі позовної заяви відсутні. Зазначила, що договір оренди земельної ділянки у неї відсутній, так як вона його не підписувала, тому у разі надання його відповідачем має намір клопотати про призначення почеркознавчої експертизи. Представник відповідача ТОВ «ТЕРА АГРО» подав відзив на позовну заяву та зазначив наступне. Між ТОВ «ТЕРА АГРО» та [PERSON] було укладено договір оренди землі, щодо земельної ділянки кадастровий номер: [PERSON] , площею 8.9177 га та місце розташування якої знаходиться за адресою: Одеська область, Іванівський район, Благоєвська сільська рада. 15.01.2020 року відбулася державна реєстрація права оренди земельної ділянки. Сторона відповідача вважає, що твердження позивачки, що вона не підписувала договір оренди землі є недоречним оскільки, [PERSON] отримувала від ТОВ «ТЕРА АГРО» орендну плату за користування земельною ділянкою у сумі 14490 (чотирнадцять тисяч чотириста дев`яносто) гривень з вирахуванням податку на прибуток та військового збору, що підтверджується копією відомості на виплату орендної плати за 2021-2022 рік . Відповідно до зазначених документів за 2022 рік [PERSON] отримала від ТОВ «ТЕРА АГРО» орендну плату за користування земельною ділянкою у розмірі 28980,00 гривень з вирахуванням податку на прибуток та військового збору. З огляду на вищевказане, сторона відповідача стверджує, що дані посилання позивача є недоречними через свою недоведеність та необґрунтованість. Крім того сторона відповідача у відзиві у порядку ч. 1-5 ст. 93 ЦПК України поставити Стороні Позивачів наступні питання: 1) \~ \~ \~ \~чи отримувала [PERSON] орендну плату від ТОВ «ТЕРА АГРО» відповідно до договору оренди землі? 2) \~ \~ \~ \~хто підписав договір оренди землі укладений з ТОВ «ТЕРА АГРО»? 3) \~ \~ \~ \~коли та як Позивач дізналася про договір оренди землі укладеним з ТОВ «ТЕРА АГРО»? 4) \~ \~ \~ \~чи знала Позивач про те, що з 2020 року ТОВ «ТЕРА АГРО» користується земельною ділянкою кадастровий номер: [PERSON] ? 5) \~ \~ \~ \~якщо між [PERSON] та TOB «ТЕРА АГРО» не було підписано договору оренди землі, то за що вона отримувала грошові кошти протягом 2021-2022 років? 6) \~ \~ \~ \~якщо між [PERSON] та ТОВ «ТЕРА АГРО» не було підписано договору оренди землі, то чому вона ставила підпис? 7) чому позивач лише зараз з моменту підписання Договору виявила зацікавленість щодо речового права пов`язаного з земельною ділянкою? 8) \~ \~ \~ \~якщо право позивача на вільне користування своїм майном було порушене, то чому за захистом своїх прав вона звернулася лише зараз? 9) \~ \~ \~ \~чи є у позивача докази (усні чи письмові) спроби досудового врегулювання даного спору? 10) \~ \~ \~ \~коли саме (із зазначенням дати) позивач намагалася досудово врегулювати даний спір? Також сторона відповідача клопотала про витребування доказів. А саме від Головного управління ДПС в Одеській області інформації стосовно того, чи сплачувало ТОВ «ТЕРА АГРО» податки, а саме: податок на прибуток фізичних осіб, військовий збір та плату за землю за фізичну особу [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) за 2021-2022 роки, яке судом було задоволено. В ході розгляду справи представником позивача надано пояснення по справі та зазначено, що відповідач не наводить беззаперечних доказів факту підписання позивачем оспорюваного договору, що вбачається із тексту відзиву зокрема немає посилання на істотні умови договору якими згідно з частиною першою статті 15 Закону України "Про оренду землі" землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. З наданих доказів не можливо встановити, що саме виконувалось відповідачем оскільки дані документи надані представником відповідача не містять підписів або директора, або касира , або головного бухгалтера також не містить дати документу, та визначеного призначення платежу отже є таким, що не відповідає документам фінансового чи бухгалтерського обліку якій здійснюється суб`єктом господарювання. Стосовно письмового опитування учасників справи як свідків представник позивача зазначив, що можливість письмового опитування учасників справи, як таке, що не заслуговує на увагу оскільки позивач ставить питання про неукладенність договору оренди / не підписання ним договору оренди. Тому окрім як наявністю оригіналу самого договору оренди для можливості проведення відповідної експертизи дана обставина не може бути підтверджена іншими доказами, в тому числі та зокрема поясненнями наданими з питання, які стосуються виключно особи позивача враховуючи положення абзацу першого статті 63 Конституції України. Згідно ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Представником позивача подано клопотання про залучення співвідповідача ФГ «Адапт» на тій підставі, що існує договір суборенди даної земельної ділянки між ТОВ «ТЕРА АГРО» та ФГ «Адапт», яке відповідно до ухвали суду було задоволено та до участі у справі залучено співвідповідача ФГ «Адапт» та прийнято заяву позивача про збільшення позовних вимог з урахування відповідача ФГ «Адапт». В судовому засіданні представник позивача на задоволенні позову наполягав, представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, заслухавши сторін по справі, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити. Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Фактичні обставини, встановлені судом. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна Номер інформаційної довідки: 353253378 згідно тексту якої вбачається: Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1326323951218 Тип об`єкта: земельна ділянка Кадастровий номер: 5121881000:01:004:0368 Опис об`єкта: Площа (га): 8.9177, Цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва Адреса: Одеська обл., Іванівський р., с/рада. Великобуялицька; Актуальна інформація про речове право Номер відомостей про речове право: 29098472 Тип речового права: право власності, документи, подані для державної реєстрації: державний акт на право власності на земельну ділянку, Розмір частки: 1 Власники: [PERSON] . Тобто, позивачка є власницею земельної ділянки Кадастровий номер: 5121881000:01:004:0368. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна також встановлено, що відбулася державна реєстрація речового права за даною земельною ділянкою а саме : 15.01.2020 Державний реєстратор: Очинська Олена Михайлівна, Відділ надання адміністративних послуг Великомихайлівської районної державної адміністрації Одеської області, Одеська обл. Документи, подані для державної реєстрації: договір оренди землі, серія та номер: б/ н, виданий 13.01.2020, видавник: ТОВ "ТЕРА АГРО", [PERSON] , підстава внесення запису: Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 50719263 від 20.01.2020 Вид іншого речового права: право оренди земельної ділянки Зміст, характеристика іншого речового права: Строк дії: договір укладено на 10 (десять) років, з правом пролонгації Відомості про суб`єкта іншого речового права: Орендар: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ТЕРА АГРО", код ЄДРПОУ: 43409674, країна реєстрації: Україна Орендодавець: [PERSON] Додаткові відомості про інші речові права: орендна плата згідно договору Опис об`єкта іншого речового права: земельна ділянка сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 8.9177 га» та 11.10.2021 Державний реєстратор: Очинська Олена Михайлівна, Новоборисівська сільська рада Роздільнянського району Одеської області. Одеська обл. Документи, подані для державної реєстрації: договір суборенди землі, серія та номер: б/н, виданий 27.09.2021, видавник: ТОВ "ТЕРА АГРО", ФГ "Адапт" Підстава внесення запису: Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 60959917 від 18.10.2021, Вид іншого речового права: право суборенди земельної ділянки Зміст, характеристика іншого речового права: Дата укладання договору (після 2013р.) / Дата державної реєстрації (до 2013р.): 27.09.2021, Строк: 8р., Дата закінчення дії: 27.09.2029. з правом пролонгації Відомості про суб`єкта іншого речового права: Суборендар: Фермерське господарство "Адапт", код ЄДРПОУ: 33468089, країна реєстрації: Україна Орендар: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ТЕРА АГРО", код ЄДРПОУ: 43409674, країна реєстрації: Україна Додаткові відомості про інші речові права: суборендна плата згідно договору Опис об`єкта іншого речового права: земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 8.9177 га. Так судом встановлено, що земельною ділянкою кадастровий номер 5121881000:01:004:0368, яка належить позивачці [PERSON] на підставі приватної власності користується ФГ «АДАПТ» (Код ЄДРПОУ 33468089) на підставі договору суборенди землі. Позивачка у справі зазначає, що нею не підписувався договір ордени в тому числі договір оренди між TOB «ТЕРА АГРО». В свою чергу сторона відповідача посилається на ту обставину, що між ТОВ «ТЕРА АГРО» та [PERSON] було укладено договір оренди землі, щодо земельної ділянки кадастровий номер: 5121881000:01:004:0368, площею 8.9177 га та місце розташування якої знаходиться за адресою: Одеська область, Іванівський район, Благоєвська сільська рада та 15.01 2020 року відбулася державна реєстрація права оренди земельної ділянки. Зазначають що твердження позивачки, що вона не підписувала договір оренди землі є недоречним оскільки, [PERSON] отримувала від ТОВ «ТЕРА АГРО» орендну плату за користування земельною ділянкою, що підтверджується копією відомості на виплату орендної плати за 2021-2022 рік . Суд надаючи оцінку доказам сторін прийшов до висновків. Суд вважає, що оскільки позивач стверджує про неукладення спірного договору, то саме на відповідача покладається обов`язок представити докази на підтвердження укладення вищевказаного договору. При цьому, суд виходить з того, що згідно з ч. 4 cт. 81 ЦПК України, у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події, а у разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Водночас, при вирішенні спору, суд керується положеннями ч.1 ст. 13 ЦПК України, якою визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках та положеннями ч.10 ст. 84 ЦПК України, якою визначено, що у разі неподання учасником справи з неповажних причин доказів, витребуваних судом, суд, залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами. За змістом положень статей 102, 103 ЦПК України для з`ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо, суд призначає експертизу. У зв`язку з ненаданням сторонами оригіналу договору оренди сторона позивача в подальшому не порушувала питання про призначення у справі почеркознавчої експертизи. При цьому суд звертає увагу на положення абзацу 3 п. 1.1 Розділу 1 «Почеркознавча експертиза» Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року № 53/5, в якому категорично вказано, що для проведення почеркознавчих досліджень рукописних записів та підписів надаються оригінали документів. Тобто суд констатує, що сторонами не було надано оригінал оскаржуваного договору, що унеможливлювало призначення судом, а також і проведення в подальшому судової почеркознавчої експертизи. Сторона позивача вказувала на ту обставину, що у неї договір відсутність так як вона його не укладала та не підписувала, в свою чергу сторона відповідача заперечуючи ці обставини та зазначаючи їх необґрунтованими доказів своїх заперечень не надали, а саме примірник спірного договору оренди, а згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Подібні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 21 жовтня 2020 року у справі № 130/1503/18 (провадження № 61-6084св19), від 22 травня 2019 року у справі № 130/1508/18 (провадження № 61-6086св19), від 23 жовтня 2019 року у справі № 130/1510/18 (провадження № 61-6004св19), від 24 червня 2020 року у справі № 130/1509/18 (провадження № 61-6087св19), від 20.10.2021 року у справі № 581/39/20 (провадження № 61-1313св21). Стосовно позиції сторони відповідача про допит позивачки в якості свідка, то суд вважає, що можливість письмового опитування учасників справи, як таке, що не заслуговує на увагу оскільки позивач ставить питання про неукладенність договору оренди / не підписання ним договору оренди. Тому окрім як наявністю оригіналу самого договору оренди для можливості проведення відповідної експертизи дана обставина не може бути підтверджена іншими доказами, в тому числі та зокрема поясненнями наданими з питання, які стосуються виключно особи позивача. Згідно ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Також суд ставить під сумнів доведеність факту укладення та підписання договору оренди землі, тими доказами на які вказає сторона відповідача, оскільки дійсно відомість, яка містить підпис позивача про отримання орендної плати, не можуть підтверджувати факт здійснення господарських операцій між відповідачем і позивачем та бартися судом до уваги як належний доказ укладення договору оренди. Суду не надано для дослідження договір оренди землі на який посилаються сторони, тому і невідомі суду всі істотні умови цього договору, які б давали можливість бути підтвердженими в судовому засіданні стороною відповідача. Прийняти докази надані відповідачем щодо сплати орендної плати та податку суд також не може так як суду невідомо згідно договору саме розмір орендної плати, строки її виплати, умови виплати та інші істотні умови договору. Стаття 41 Конституції України гарантує, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Згідно з частиною першою статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно із частиною першою статті 627 ЦК України і відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до частини першої статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною третьою статті 203 ЦК України передбачено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Як вольова дія, правочин являє собою поєднання волі та волевиявлення. Воля сторін полягає в їхній згоді взяти на себе певні обов`язки, вона повинна бути взаємною, двосторонньою і спрямованою на досягнення певної мети. У частині першій статті 215 ЦК України визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 ЦК України. Згідно зі статтею 93 ЗК України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Разом з тим визначення, процедура укладення, вимоги та припинення договору оренди землі урегульовано у спеціальному законі, яким є Закон України «Про оренду землі». Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства (стаття 13 Закону України «Про оренду землі»). Відповідно до частини першої статті 14 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Згідно з частиною другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до частини п`ятої статті 6 Закону України «Про оренду землі» право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Згідно з пунктом 1 частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до частини третьої статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація змін, припинення, набуття речового права здійснюється на підставі судового рішення про визнання недійсним чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав. Згідно зі статтями 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Таким чином, факт укладення оспорюваного договору оренди землі між сторонами зареєстрованого 15.01.2020 не підтверджено належними і допустимими доказами. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц (провадження № 14-499цс19) зазначено, що «відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Зазначена норма кореспондує частинам другій, третій статті 215 ЦК України, висвітлює різницю між нікчемним і оспорюваним правочином і не застосовується до правочинів, які не відбулися, бо є невчиненими. Разом із тим Велика Палата Верховного Суду констатує, що у випадку оспорювання самого факту укладення правочину, такий факт може бути спростований не шляхом подання окремого позову про недійсність правочину, а під час вирішення спору про захист права, яке позивач вважає порушеним шляхом викладення відповідного висновку про неукладеність спірних договорів у мотивувальній частині судового рішення». Отже, судом встановлено, що волевиявлення позивача на укладення договору оренди землі у встановлений законом спосіб не відбулося, оскільки доказів що правочини були ним підписані не надано, тобто цей правочин є неукладеним, а відповідач не спростував цієї обставини, позивач , як власник спірних земельних ділянок, має намір розпорядитися належними йому земельними ділянками на власний розсуд, усунувши перешкоди у користуванні ними та повернувши їх, тому суд вважає , що позовні вимоги підлягають задоволенню. Аналогічний за змістом висновок про те, що відсутність оригіналу договору оренди землі підтверджує доводи позивача про те, що такий договір не укладався, міститься у постановах Верховного Суду від 21 грудня 2021 року у справі № 687/328/20 (провадження № 61-14532св21), від 17 січня 2022 року у справі № 687/358/20 (провадження № 61-8698св21), від 30 листопада 2022 року у справі № 687/182/20 (провадження № 61-4943св21), від 13 лютого 2023 року у справі № 687/329/20 (провадження № 61-14885св21), від 13 березня 2023 року справа № 383/75/21 (провадження № 61-10985св22), від 14 березня 2023 року справа № 383/76/21 (провадження № 61-11001св22). На думку суду, твердження сторони позивача про те, що вона не укладала договір оренди землі, що зареєстрований 15.01.2020 року та не підписувала його, залишились неспростованими відповідачами. Факт реєстрації речового права оренди спірної земельної ділянки не може заміняти договір про таке право, так як згідно положення ст. 6 Закону України «Про оренду землі» орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі. І лише після виникнення речового права оренди таке підлягає державній реєстрації. Доводи представника відповідача про те, що позивачка отримувала орендну плату за вказану вище земельну ділянку, що свідчить про те, що договір оренди був схвалений позивачем та виконувався, а, отже, між сторонами існують орендні відносини, - суд не бере до уваги, оскільки ці обставини не свідчать про укладення між сторонами договору оренди, тобто що виконується істотні умови. У праві України доктрина venire contra faktum proprium (заборони суперечливої поведінки) проявляється, зокрема, у кваліфікації певних поведінкових актів (так званих конклюдентних дій) особи - сторони правочину (наприклад, прийняття оплати за товар за договором купівлі-продажу) як волевиявлення, яке свідчить про вчинення правочину, зокрема про його схвалення (постанова Верховного Суду України від 19 серпня 2014 року у справі №3-59гс14). Відповідно до ч. 2 ст. 205 ЦК України правочин, для якого не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. Отже, конклюдентними діями може підтверджуватися лише укладення договору в усній формі. Разом з тим, статтею 14 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що договір оренди землі укладається в письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Зазначена норма виключає можливість укладення спірних договорів шляхом вчинення конклюдентних дій. Аналогічний правовий висновок викладено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 16 червня 2020 року у справі №145/2047/16-ц (провадження № 14-499цс19). Відповідно до ч. 2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Враховуючи ту обставину, що договір оренди між [PERSON] та ТОВ «ТЕРА АГРО» є неукладеним, тому і відсутні законні підстави для користування земельною ділянкою суборендарем «ФГ «Адапт» на підставі договору суборенди, оскільки договір суборенди укладається на підставі договору оренди. У випадку припинення іншого речового права оренди, право суборенди, яке є похідним від оренди, припиняється автоматично. Зайняття земельних ділянок фактичним користувачем (тимчасовим володільцем) треба розглядати як таке, що не є пов`язаним із позбавленням власника його права володіння на цю ділянку. Тож, у цьому випадку ефективним способом захисту права, яке позивач як власник земельних ділянок, вважає порушеним, є усунення перешкод у користуванні належним йому майном, зокрема шляхом заявлення вимоги про повернення таких ділянок. Більше того, негаторний позов можна заявити впродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця відповідних земельних ділянок (постанова Великої Палати Верховного Суду від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц провадження №14-499цс19). Отже, відповідачами ТОВ «ТЕРА АГРО» та ФГ «Адапт» прав та обов`язків за спірним договором оренди землі не набуто і правовідносини за ними не виникли, а тому зайняття земельної ділянки кадастровий номер 5121881000:01:001:0425, яка належить [PERSON] , фактичним користувачем - відповідачем ФГ «Адапт» є неправомірним. Таким чином, суд дійшов висновку, що зайняття земельних ділянок фактичним користувачем треба розглядати як таке, що не є пов`язаним із позбавленням власника [PERSON] його права володіння на ці ділянки. Тож, у цьому випадку ефективним способом захисту права, яке позивач як власник земельної ділянки, вважає порушеним, є усунення перешкод у користуванні належним йому майном, зокрема шляхом заявлення вимоги про повернення таких ділянок. Враховуючи встановлено, суд вважає, що усунення перешкод у користуванні належної [PERSON] земельної ділянки шляхом витребування її у відповідача ФГ «Адапт» та повернення спірної земельної ділянки її власнику, з огляду на те, що права та обов`язки сторін договором оренди землі не виникли через їх неукладеність, є ефективним способом захисту порушених прав позивача, тому позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Оскільки факт укладення договору оренди землі не підтверджено належними та достатніми доказами, державна реєстрація права оренди ТОВ «ТЕРА АГРО» та суборенди ФГ «Адапт» на підставі договору оренди, існування якого суду не підтверджено, не може вважатись законною. Реєстрація в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно права оренди на спірні земельні ділянки за відповідачем на підставі неукладеного договору не відповідає вимогам закону, порушує права та законні інтереси [PERSON] вільно володіти, користуватися та розпоряджатися належною їй земельною ділянкою, а тому суд вважає, що позовні вимоги про скасування державної реєстрації іншого речового права (права оренди, суборенди ) щодо земельної ділянки кадастровий номер 5121881000:01:004:0368 є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до приписів ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Так, позивачем при подачі позову було сплачено судовий збір в сумі 3220,80 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки, позов задоволено в повному обсязі, суд вважає за необхідне стягнути судовий збір в розмірі 3220,80 грн. з відповідачів солідарно. На підставі викладеного, ст. ст. 11, 202, 203, 205, 207, 215, 627, 638, 317, 319, 391 ЦК України, ст. ст. 90, 93, 124, 125, 126, 152 ЗК України, Закону України «Про оренду землі», Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»

Outcome: approved