Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-18 00:00:00

24 серпня 2024 позивачка [PERSON] в особі представника\~адвоката Семененка Д.В. звернулася до суду зі вказаним позовом та просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 5000,00 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на одну дитину відповідного віку, до досягнення повноліття. В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що з 05.06.2020 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. У шлюбі народилася дитина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося, тому на теперішній час вона проживає з дитиною окремо від відповідача, дочка знаходиться на повному її утриманні, відповідач з дитиною не спілкується і не приймає ніякої участі у забезпеченні матеріальних потреб дитини. 04 вересня 2023 ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова прийнято позов про стягнення аліментів. Вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивачка в судове засідання не з`явилася, надала заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, у поданому відзиві на позовну заяву зазначив, що сума аліментів у розмірі 5000,00 грн., яку просить стягнути позивачка, становить для нього непомірний майновий тягар, оскільки його заробітна плата складає 6700,00 грн. Позивачка не обґрунтувала, не мотивувала і не довела необхідність у додаткових витратах на дитину. Позов просив задовольнити частково, не заперечував проти стягнення з нього аліментів у розмірі 2272,00 грн., що відповідає рекомендованому розміру аліментів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутністю учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, перевіривши обставини у справі, суд вважає необхідним позов задовольнити частково, виходячи з наступного. У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються. Згідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 05 червня 2020, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. Під час перебування у шлюбі у сторін народилася дитина дочка [PERSON] , [INFO] . В свідоцтві про народження [PERSON] в графі «батько» вказаний відповідач [PERSON] , в графі «мати» - [PERSON] . Відповідно до позову та відзиву на позов дитина проживає разом з матір`ю і вказана обставина сторонами не оспорюється. Згідно ст.141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого ч. 5 ст. 157 СК України. У відповідності до\~ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.2 ст.51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч.3 ст.51 Конституції України). Відповідно до ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст.7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. Частинами 1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, передбачено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Статтею 18 вказаної Конвенції ООН передбачено, що суд, повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст.8\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 182 Сімейного Кодексу України\~передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення, при цьому мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно змісту та аналізу наведених вище правових норм, суд зазначає, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Розмір аліментів у разі спору у всіх випадках встановлюється судом, при цьому статтею 182\~Сімейного Кодексу\~України передбачений перелік найбільш вагомих обставин, які мають братися до уваги при визначенні розміру аліментів на дитину. Згідно ст.7\~Закону України\~«Про Державний бюджет України на 2024 рік», встановлений прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років в розмірі 2563, 00 грн. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до роз`яснень, що викладені у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду\~України №3\~від 15.05.2006\~року «Про\~застосування судами\~окремих норм\~Сімейного кодексу\~України при\~розгляді справ\~щодо батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів» судам роз`яснено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до ч.3 ст.181\~СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина. Згідно ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися, як аліменти на дитину, визначається судом. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.3 ст.12, ч.1 ст.81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до ч.1 ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Суд зазначає, що відповідач в цілому не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини, але заперечує проти визначеного позивачкою розміру аліментів - 5000,00 грн., оскільки він працює трактористом з 05.06.2023 і його заробітна плата складає 6700,00 грн., що підтверджується копією довідки, виданої 05.09.2023 відповідачу ФОП [PERSON] . Доказів на спростування дійсності зазначеної довідки позивачкою не надано. Відтак, виходячи з принципів розумності та справедливості, беручи до уваги інтереси та потреби неповнолітньої дитини, а також рівний обов`язок батьків по утриманню дітей, приймаючи до уваги, що мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд доходить висновку щодо можливості стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі у розмірі 2563,00 грн., щомісяця, починаючи з дати звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття, що на думку суду є необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Згідно ч. 1 ст.\~191\~СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч. 1 п. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст.\~5\~Закону України\~«Про судовий\~збір» позивачка звільнена від сплати судового збору за вимогу про стягнення аліментів. У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 1073,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial