Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-21 00:00:00

10.02.2023 до Вінницького районного суду Вінницької області надійшла вищевказана позовна заява, яку представником позивача умотивовано тим, що [PERSON] є споживачем послуг з розподілу природного газу, які надаються АТ «Оператор газорозподільної системи «Вінннцягаз», з відкритим абонентським рахунком № [NUMBER] . АТ «Оператор газорозподільної системи «Вінннцягаз» здійснює розподіл природного газу споживачам в межах відповідної території Вінницької області на підставі ліцензії, виданої Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 19.06.2017 № 811. Отже, АТ «Вінницягаз» є оператором газорозподільної системи, що надає послугу розподілу природного газу в межах зони ліцензійної діяльності, в тому числі в межах території, де знаходиться нерухомість відповідача, а відтак є надавачем комунальних послуг в розумінні Законів України «Про житлово-комунальні послуги» та «Про ринок природного газу». Вказує, що Типовий договір розподілу затверджуються постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2498, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за № 1384/27829. Умови цього Договору однакові для всіх споживачів України та розроблені відповідно до Закону України «Про ринок природного газу» і Кодексу газорозподільних систем. На виконання Ліцензійних умов, а також вимог Закону про ринок природного газу та Кодексу газорозподільних систем AТ «Вінницягаз» розміщено на власному офіційному веб-сайті договір розподілу природного газу за посиланням https://vn.dsoua.com/ua/services/pidkljuchitі-gaz/distribution-terms?page=2 та опубліковано в друкованому виданні в межах територіальної ліцензованої діяльності, а саме в газеті «Вінниччина» від 23.12.2015. Укладення Договору розподілу природного газу між Оператором ГРМ та Споживачем не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору. Таким чином, для приєднання до умов договору розподілу та фактичного укладення договору споживачу необов`язково мати підписану заяву приєднання, а достатньо здійснити одну із передбачених законодавством дій, а саме: сплатити за послуги Оператора ГРМ, мати документально підтверджене споживання природного газу. Зазначає, що відповідач є споживачем та отримувачем послуги з розподілу природного газу, оскільки: будинок відповідача (об`єкт споживання) газифікований та приєднаний до газорозподільної системи AT «Вінницягаз», в зв`язку із чим в Автоматизованій системі обліку споживання і розрахунків (бази даних абонентів) на нього відкритий особовий рахунок, який зазначено вище, відповідач здійснює фактичний відбір газу, що підтверджується зміною показників лічильника по його особовому рахунку, відображеному у сформованому розрахунку заборгованості, відповідач частково сплачував кошти за отриману послугу розподілу природного газу, що відображено у сформованому розрахунку заборгованості. А відтак, відповідач, здійснюючи зазначені вище дії, приєднався до умов договору розподілу природного газу - акцептував договір, зміст якого розміщений на офіційному веб-сайті позивача та відповідає Типовому договору розподілу природного газу, затвердженого НКРЕКП та є обов`язковим до виконання всіма суб`єктами ринку природного газу. Відповідач не звертався до позивача з заявою про припинення розподілу природного газу, що підтверджує факт використання ним послуг з розподілу природного газу, наданих АТ «Вінницягаз». З розрахунку заборгованості за розподілений природний газ по особовому рахунку відповідача вбачається, що послуги з розподілу природного газу споживачем приймаються та проводиться часткова їх оплата, однак не в повному обсязі. А тому частково сплачений споживачем рахунок Оператора ГРМ підтверджує факт надання йому послуг з розподілу природного газу, а також і є саме тим підтвердженням акцептування відповідачем Типового договору розподілу природного газу побутовим споживачам. Вказує, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово- комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати житлово-комунальних послуг у повному обсязі. Зазначає, що річна замовлена потужність по об`єкту відповідача на 2020 рік визначена з фактичного обсягу споживання природного газу за відповідний газовий рік та станом на 31.01.2023 заборгованість відповідача за послугу розподілу природного газу складає 15\~319,62 грн. Тому, позивач звернувся з даним позовом до суду, яким просить суд стягнути з [PERSON] на користь АТ «Оператор газорозподільної системи «Вінннцягаз», вищевказану заборгованість у загальній сумі 15\~319,62 грн., а також понесені витрати зі сплати судового збору у сумі 2684,00 гривень. Ухвалою судді Вінницького районного суду Вінницької області від 10.04.2023 відкрито провадження даній у справі, яку вирішено розглянути у порядку спрощеного провадження, з викликом сторін. 04.05.2023 на електронну адресу суду відповідач [PERSON] скерував заяву, в якій зазначив, що стягувач помилково вважає його споживачем послуг розподілу природного\~газу та не надав фактичних документальних доказів того, що він йому дійсно ці послуги надав, а він їх прийняв добровільно на договірних взаємовигідних умовах. Як і не надав письмово підписаної ним заяви-приєднання до публічного договору, але насильно бездоказово вважає його споживачем послуг. Також стягувач безпідставно і незаконно використовує особовий рахунок іншої компанії за оплату за його послугу. Відповідно до законодавства, послуга з постачання та послуга розподілу природного газу -абсолютно окремі послуги, що вдаються окремими суб`єктами господарювання, відтак, використання AT «Вінницягаз» особового рахунку іншої компанії, який призначений для сплати за послугу з постачання природного газу - є протиправним. 06.02.2024\~всудове засідання представник позивача [PERSON] не з`явився, проте через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи у відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] до судового засідання також повторно не з`явився по невідомим суду причинам, про час, дату та місце проведення судового засідання повідомлявся завчано та належним чином. Заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності нез`явившихся осіб. Вивчивши позов, дослідивши та оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та такий, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом установлено, що відповідач [PERSON] є споживачем природного газу з відповідним обсягом споживання протягом періоду з 01.01.2020 по 31.01.2023, має заборгованість за послуги з розподілу природного газу в сумі 15319,62 грн, період виникнення заборгованості з 01.01.2020 по 31.01.2023, про що свідчить розрахунок заборгованості за розподілений природній газ, який містить інформацію (відомості) про особу відповідача, адресу газифікованого об`єкту, його особовий рахунок, газові прилади, засіб обліку, присвоєний ЕІС код, про обсяги наданих послуг з розподілу природного газу та їх вартість (а.с.10). На підтвердження здійснення діяльності з розподілу природного газу позивачем надано копії постанов Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 19.06.2017, 11.06.2019, 24.12.2019, 24.06.2020, 30.12.2020, 22.12.2021 та копію Статуту АТ «Оператор газорозподільної системи «Вінницягаз» (а.с.13-21). Застосовуючи норми матеріального та процесуального права суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 205 ЦК України, правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 40 Закону України «Про ринок природного газу», розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. За договором розподілу природного газу оператор газорозподільної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу. Типовий договір розподілу природного газу затверджується Регулятором. Відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 19.06.2017 № 811 «Про видачу ліцензії на розподіл природного газу АТ «Вінницягаз» (зі змінами), АТ «Вінницягаз» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу в межах території Вінницької області (крім сіл Якушинці і Зарванці Вінницького району, смт Кирнасівка, сіл Одая, Нестерварка, Федьківка, Дранка, Тиманівка, Клебань, Копіївка, хутір Марково Тульчинського району, сіл Пилипи-Борівські, Калинка Томашпільського району, сіл Сокіл, Моївка, Борівка, хутір Грабовець Чернівецького району, села Махаринці Козятинського району, сіл Бухни, Морозівка Погребищенського району), а також території м. Гайворон Кіровоградської області, де знаходиться газорозподільна система, що перебуває у власності, господарському віданні, користуванні чи експлуатації Акціонерного товариства «Оператор газорозподільчої системи «Вінницягаз». Відповідно до п. 1.3 Типового договору розподілу природного газу, затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30.09.2015 № 2498, цей договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного Кодексу України на невизначений строк. Фактом приєднання Споживача до умов цього Договору (акцептування договору) є вчинення Споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти Договір, зокрема надання підписаної Споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 (для побутових споживачів) або у додатку 2 (для споживачів, що не є побутовими) до цього Договору, яку в установленому порядку Оператор ГРМ направляє Споживачу Інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього Договору, та/або сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу. Згідно з п. 4 глави 3 розділу VI Кодексу газорозподільних систем, затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2494 (далі Кодексу газорозподільних систем), договір розподілу природного газу між Оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті Регулятора та Оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору. Відповідно до п. 6.1, 6.2 Типового договору розподілу природного газу, оплата вартості послуги Оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється Споживачем за тарифом, встановленим Регулятором для Оператора ГРМ, що сплачується як плата за річну замовлену потужність, з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем. Тариф, встановлений згідно з пунктом 6.1 цього розділу, є обов`язковим для Сторін з дати набрання чинності постановою Регулятора щодо його встановлення. Згідно з абз. 2 пункту 6.6 розділу VI Типового договору розподілу природного газу, оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим Договором здійснюється Споживачем, який є побутовим, до 20 числа (включно) місяця, в якому надаються послуги з розподілу природного газу, на підставі рахунка Оператора ГРМ. Відповідно до п. 6.3 розділу VI Типового договору розподілу природного газу, величина річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) Споживача на розрахунковий календарний рік визначається відповідно до Кодексу ГРМ. Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений Регулятором для відповідного Оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності. Згідно з абз. 1 п. 2 глави 6 розділу VI Кодексу газорозподільних систем, річна замовлена потужність (за замовчуванням) об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається Оператором ГРМ виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, який визначається відповідно до вимог цього Кодексу, крім випадків, передбачених цією главою. За змістом ст. 162 ЖК України, плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Плата за комунальні послуги має вноситись своєчасно. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 7 та ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Положеннями п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що до комунальних послуг належать в тому числі послуги з постачання та розподілу природного газу. Частиною 1 статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, відповідно до пункту 1 частини першої статті 7 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини другої статті 7 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 4 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», з пропозицією про укладання договору про надання комунальних послуг або про внесення змін до нього (крім індивідуальних договорів, укладених відповідно до частини п`ятої цієї статті) може звернутися будь-яка сторона, надавши письмово другій стороні проект відповідного договору (змін до нього), складений згідно з типовим договором. Якщо споживач (інша особа, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), який отримав проект договору (змін до нього) від виконавця комунальної послуги, не повідомив протягом 30 днів про свою відмову від укладання договору (внесення змін) та не надав своїх заперечень або протоколу розбіжностей до нього, а вчинив дії, які засвідчують його волю до отримання (продовження отримання) відповідної комунальної послуги від цього виконавця (у тому числі здійснив оплату наданих послуг), договір (зміни до нього) вважається укладеним у редакції, запропонованій виконавцем комунальної послуги, якщо інше не передбачено цим Законом. Про наявність обов`язку споживача оплатити житлово-комунальні послуги, якщо він фактично користувався ними при відсутності підписаного договору про надання таких послуг, неодноразово зазначалось у правових позиціях сформованих у постановах ВСУ від 26.04.2016 року у справі № 6-2951цс15 та у постанові ВС від 06.11.2019 року у справі № 642/2858/16 (провадження № 61-26204св18). Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає, що позивач виконав взяті на себе договірні зобов`язання перед відповідачем та надав послуги розподілу природного газу, водночас відповідач своїх зобов`язань не виконав та не оплатив послуги розподілу природного газу в повному обсязі, чим порушив умови договору. Доводи відповідача щодо відсутності доказів того, що він є споживачем природнього газу, спростовуються наданим розрахунком заборгованості за розподілений природній газ (а.с.10), з якого вбачається зміна показників лічильника в сторону зростання, що відображено у відповідній колонці фінансового стану, що свідчить про використання споживачем розподіленого природнього газу, а отже відповідач акцептував договір про надання послуг з розподілу природного газу, згідно п. 1.3 Типового договору розподілу природного газу, який також долучено до позовної заяви. Таким чином, за наявності доведеного позивачем та не спростованого відповідачем факту споживання відповідачем природного газу, надання позивачем заяви-приєднання до умов договору розподілу природного газу на підтвердження існування договірних відносин не вимагається, та надання таких послуг позивачем в межах с. Бохоники на законних підставах доведено наданими позивачем доказами, тому суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення вимог позивача про стягнення з відповідача заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу, при цьому відповідачем жодними належними та допустимими доказам не спростовано факту споживання ним природного газу, газифікованого об`єкту за адресою: [ADDRESS] . З огляду на вищезазначені обставини, позовні вимоги позивача підлягають до задоволення та стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача суму заборгованості за послугу розподілу природного газу у розмірі 15 319,62 грн. Крім цього, при подачі позову до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 2684,00 грн., тому відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, сума сплаченого судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Також суд вважає за необхідне роз`яснити учасникам справи положення ч.ч.4, 5 ст. 268 ЦПК України, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved