Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-12 00:00:00

[PERSON] (зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] ) звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] (зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] ), якою просить змінити розмір аліментів на утримання дітей: на [PERSON] ( [INFO] ) з 1800 гривень на 1/5 частку від усіх видів доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, і до досягнення дитиною повноліття та на [PERSON] ( [INFO] ) з 1500 гривень на 1/5 частку від усіх видів доходу, щомісяця, і до закінчення навчання або досягнення 23 років. Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 29 грудня 2023 року провадження у справі було відкрито та призначено судове засідання на 13 лютого 2024 року на 09 годину 30 хвилин (а.с.24). Стислий виклад позицій учасників спору. Аргументи позивачки. Відповідач сплачує аліменти на підставі рішення суду у розмірі 1800 гривень щомісячно на утримання дочки [PERSON] , та 1500 гривень щомісячно на утримання сина [PERSON] . Але діти сторін потребують значно більшого догляду та матеріальних коштів, у зв`язку з чим збільшуються потреби в навчанні, розвитку та іншому. У зв`язку із чим, просить змінити вид та розмір стягуваних з [PERSON] аліментів. Відповідач правом на подачу відзиву на позов не скористався, і будь-які докази суду не надав; був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, але не з`явився без повідомлення причин; позивач не заперечує проти розгляду справи та вирішення справи у заочному порядку. Щодо заочного розгляду справи. Тому суд, на підставі частини 1 статті 280 ЦПК України, здійснював розгляд справи за відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів (у заочному порядку), про що судом була постановлена ухвала без виходу до нарадчої кімнати. Встановлені судом обставини. [INFO] народилася [PERSON] , батьками якої є: [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 06.08.2009 року, виданого Ценявською сільською радою Коломийського району Івано-Франківської області (а.с.6). [INFO] народився [PERSON] , батьками якого є: [PERSON] та [PERSON] , про що складено відповідний актовий запис № 28, що підтверджується свідоцтвом про народження від 25.02.2004 року серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Коломийського районного управління юстиції Івано-Франківської області (а.с.5). Рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 05 грудня 2022 року, яке набрало законної сили 05 січня 2023 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 7) Рішенням вищевказаного суду від 11 вересня 2020 року, було визначено розмір аліментів, які будуть стягувались із [PERSON] ( [INFO] ; РНОКПП: [NUMBER] ) на користь [PERSON] ( [INFO] ; РНОКПП: [NUMBER] ) на утримання дітей [PERSON] ( [INFO] ) у розмірі 1500 гривень щомісячно та [PERSON] ( [INFO] ), у розмірі 1800 гривень щомісячно, з дня набрання рішенням законної сили (а.с.1-2). Витягом № 1279 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб встановлено, що [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] проживають за адресою [ADDRESS] . (а.с. 10). Відповідно до довідки виданої командиром військової частини [NUMBER] [PERSON] перебуває на військовій службі у військовій частина [NUMBER] (а.с. 12), разом з цим згідно з довідкою про заробітну плату (грошове забезпечення, винагороду за цивільно-правовим договором) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням щодо [PERSON] , судом встановлено, що заробітна плата [PERSON] , за березень 2023 року по листопад 2023 року складає 978025 гривень 34 копійки (а.с. 13). Згідно з довідкою Ценявської гімназії П`ядицької сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області [PERSON] , є учениця 9 класу (а.с. 11), Разом з цим судом встановлено, що [PERSON] , згідно довідки Івано-Франківського Богословського Університету Української Греко-Католицької Церкви також навчається в вказаному Університеті на 2 курсі філософсько-богословського факультету на заочній формі навчання та не отримує стипендії (а.с. 15). Разом з цим, зважаючи на встановлені судом обставини, суд констатує, що у порівнянні із тим майновим становищем, яке мав відповідач на момент ухвалення рішення суду про стягнення аліментів на вищевказаних дітей, нині його матеріальний стан, як платника аліментів змінився у бік покращення. Оцінка суду правовідносин сторін спору. З огляду на встановлені судом обставини, суд констатує, що між позивачем та відповідачем виникли сімейні правовідносини у сфері утримання батьками своїх дітей. І в межах цих правовідносин між ними виник спір з приводу права позивачки на зміну розміру аліментів на утримання дитини, у бік їх збільшення. Оцінка суду щодо стягнення аліментів на утримання дочки. Положення частини 2 статті 51 Конституції України передбачають, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. А згідно з частиною 1 статті 181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Однак, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частина 3 статті 181). Судом встановлено, що рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 11 вересня 2020 року, було встановлено розмір аліментів шляхом стягнення із відповідача на користь позивачки на утримання їх дітей аліментів. В силу положень частини 1 статті 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути згодом збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. В силу положень частини 2 статті 182 СК України, мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Разом з цим суд враховує і положення частини 2 статті 182 СК України у тій частині, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. І оскільки мінімальний рекомендований розмір аліментів у 2024 році, з урахуванням статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" для дітей віком від 6 до 18 років становить: 3196 гривень, а позивачка згідно вищевказаного рішення суду отримує аліменти у розмірі тільки 1800 гривень на утримання [PERSON] , це слід виправити, оскільки такий розмір аліментів вже не відповідає закону, зокрема Сімейному кодексу України та не враховує найкращі інтереси дитини. Тож враховуючи це, суд вважає, що позовні вимоги позивачки слід задовольнити. Зокрема, з відповідача на користь позивачки слід стягувати аліменти у розмірі 1/5 частини з усіх видів його доходу, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця і до досягнення нею повноліття. При цьому приймаючи таке рішення суд виходить із того, що відповідач не надав суду будь-яких доказів того, що він не має можливості сплачувати аліменти у заявленому позивачкою розмірі. Оцінка суду щодо стягнення аліментів на утримання сина який продовжує навчання. Відповідно до положень частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Поряд з цим, згідно з положеннями частини першої статті 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років, за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Отже, тільки за наявності вказаних у частині першій статті 199 Сімейного кодексу України умов, як виключення із загального правила, обов`язок батьків щодо утримання дитини після досягнення нею повноліття, може виникнути знову. При цьому, застосовуючи вказану норму матеріального права, суд враховує роз`яснення надані Пленумом Верховного Суду України у постанові №3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів ", зокрема у пункті 20, в частині того, що: обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. У цій справі судом встановлено, що син позивача і відповідача: [PERSON] , на день звернення позивача до суду досяг повних 20 років, але не досяг 23 років (а.с.5) З 01 вересня 2022 року [PERSON] , навчається в Івано-Франківському Богословському Університеті Української Греко-Католицької Церкви, і станом на листопад 2023 року він навчається на 2 курсі (а.с.15). Згідно з довідкою про заробітну плату (грошове забезпечення, винагороду за цивільно-правовим договором) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням щодо [PERSON] , судом встановлено, що заробітна плата [PERSON] , за березень 2023 року по листопад 2023 року складає 978025 гривень 34 копійки (а.с. 13). Суд вважає встановленою і ту обставину, що [PERSON] , у зв`язку із навчанням має потребу у матеріальній допомозі, оскільки: він навчається на очній формі, що потребує постійного додаткового витрачання часу на навчання, що виключає за загальним правилом, можливість отримання заробітку своєю працею для забезпечення себе навіть мінімально необхідними потребами для звичайної життєдіяльності кожної людини (мінімальний набір продуктів харчування та набір непродовольчих товарів, а також мінімальний набір послуг), а матеріали справи не містять належних, достовірних та допустимих доказів того, що [PERSON] , як виключення із загального правила, працює та отримує за це дохід або має будь-яке власне джерело доходу від яких-небудь активів. Що стосується рівня вартості визначених судом вище мінімально необхідних потреб, то тут суд послуговується положеннями статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" якими встановлено розмір прожиткового мінімуму на одну особу, на місяць (який є вартісної величиною достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, непродовольчих товарів, набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості - стаття 1 Закону України "Про прожитковий мінімум"). Також, суд вважає доведеним і те, що [PERSON] , як батько [PERSON] , має можливість надавати синові матеріальну допомогу, оскільки є працездатною особою (суду не надано інформації про обмеження його працездатності чи обмеження його дієздатності) та може отримувати дохід (а.с.1-28). Тож за таких обставин, суд вважає що у відповідача, як батька [PERSON] , дійсно виник обов`язок з його утримання, внаслідок продовження сином навчання та потребою у зв`язку із цим у матеріальній допомозі, оскільки забезпечити себе самостійно роботою із власним доходом, через характер навчання, він себе не може. В силу положень частини третьої статті 199 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів на повнолітню доньку чи сина, які продовжують навчання, мають як самі дочка чи син, які продовжують навчання, так і той із батьків, з якими вони проживають. Враховуючи викладене та те, що [PERSON] проживає разом з матір`ю (а.с.10), яка і подала позов (а.с.1-2), суд вважає, що вона має право на стягнення аліментів з відповідача, на утримання сина [PERSON] , як такого, що продовжує навчання, після повноліття, і потребує у зв`язку із цим матеріальну допомогу, з дати подання позову і до припинення навчання, але не більше як до досягнення ним двадцяти трьох років. Вирішуючи питання про розмір аліментів, які підлягають присудженню з відповідача, суд виходить з наступного: Відповідно до положень частини 1 статті 200 Сімейного Кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітнього сина у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених статтею 182 Сімейного Кодексу України. Згідно з частиною другою статті 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, а сам їх розмір повинен бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитину. Отже, оскільки позивач просить суд захистити її порушене право способом, який передбачений законом шляхом заміни розміру стягуваних аліментів з відповідача на утримання їх дитини (сина): [PERSON] , з 1500 гривень щомісячно на 1/5 частину усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, суд вважає, що вказані вимоги підлягають задоволенню. Висновок суду щодо судових витрат. З огляду на те, що позов підлягає задоволенню на користь позивача, але вона звільнена від сплати судового збору, в силу положень частини 1 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача у дохід держави Україна, підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1073 гривні 60 копійок, як сума судового збору. Таким чином, на підставі викладеного та

Outcome: approved