Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-25 00:00:00

15 березня 2022 року Ізмаїльський міський голова Ізмаїльського району Одеської області звернувся до суду з позовом, яким просив позбавити батьківських прав [PERSON] , [PERSON] відносно дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] ; просив стягувати з [PERSON] , [PERSON] щомісячно, з кожного окремо, на користь опікуна або дитячого закладу, в якому буде перебувати дитина, аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дати подачі позовної заяви, а саме з 15 березня 2022 року, і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . Також просили стягнути з [PERSON] , щомісячно на користь батька [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач [PERSON] не працевлаштована, проживає за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до листа КНП Ізмаїльської міської ради «Ізмаїльська міська центральна лікарня» №04-01-04-235 від 01 лютого 2022 року [PERSON] перебуває під наглядом лікаря-психіатра з 1998 року у зв`язку з психіатричною патологією. Відповідно до листа КНП Ізмаїльської міської ради «Ізмаїльська міська центральна лікарня» №04-01-04-236 від 01 лютого 2022 року [PERSON] на обліку у лікаря-нарколога не перебуває. Згідно з інформацією Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області [PERSON] зловживає спиртними напоями та неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за ст. ст. 173, 173-2, 178, 182 КУпАП. На підставі рішення виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району «Про влаштування малолітнього [PERSON] , [INFO] до дитячого закладу на повне державне забезпечення» №498 від 25 червня 2021 року, [PERSON] влаштовано до КНП «Ізмаїльський спеціалізований будинок дитини» Одеської обласної ради», де він перебуває по теперішній час. Малолітня [PERSON] , [INFO] з 2020 року проживає разом з батьком [PERSON] [PERSON] вихованням доньки не займається, матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, ухиляється від виховання малолітньої [PERSON] . Станом на 15 березня 2022 року [PERSON] та [PERSON] до служби у справах дітей виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради не звертались, не виявляли бажання повернути дитину у сім`ю та не провідували її у державному закладі. Відповідно до акту про результати відвідування та піклування дитиною КНП «Ізмаїльський спеціалізований будинок дитини» Одеської обласної ради» №02/06-165 від 20 грудня 2021 року, за весь час перебування малолітнього [PERSON] , [INFO] , батьки жодного разу дитину не відвідали, не цікавились її долею, станом здоров`я ні в усній, ні в письмовій формі, тобто самоусунулись від виховання та утримання дитини. Згідно висновку від 15 березня 2022 року за № 01/21-251 органу опіки та піклування виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області встановлено доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] [INFO] , [PERSON] , [INFO] відносно малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . В судовому засіданні представник позивача органу опіки та піклування виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області вимоги позовної заяви підтримала на наполягала на її задоволенні. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнала, просила не позбавляти її батьківських прав відносно малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , вказала, що буде виконувати батьківські обов`язки відносно дітей. Пояснила, що у 2021 та 2022 році приїжджала до доньки, з серпня 2023 року вона бачила її 7-8 разів, привозила дитячі речі та іграшки. Зараз вона працює прибиральницею, та намагається створити необхідні умови та життя та здоров`я дітей. При цьому, [PERSON] , [INFO] вже тривалий час з будинком дитини перебуває у Румунії. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні вимоги позовної заяви підтримав в повному обсязі, просить позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої [PERSON] . Вказав, що у 2023 році [PERSON] кілька разів відвідувала доньку [PERSON] , привозила дитячі речі та кілька іграшок. Згідно ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають електронного кабінету, за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому суду адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає, не перебуває або не знаходиться. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, що підтверджено відповідними поштовими повідомленнями, про причину неявки суду не повідомив, заяв не надав. Представник третьої особи - комунального закладу «Ізмаїльський спеціалізований будинок дитини» в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, якою позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти ухвалення по справі рішення. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволення з наступних підстав. Ухвалою судді від 17 березня 2022 року відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі. Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 01 лютого 2023 року позовну заяву Органу опіки та піклування виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області в інтересах дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , до [PERSON] , [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: [PERSON] , комунальне неприбуткове підприємство «Ізмаїльський спеціалізований будинок дитини» Одеської обласної ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів в частині п. 4 позовних вимог щодо стягнення аліментів з [PERSON] , [INFO] щомісячно на користь [PERSON] на утримання [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15.03.2022 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] - залишено без розгляду. Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 07 березня 2023 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 23 грудня 2014 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, батьками [PERSON] , 08 грудня 2014 року зазначені [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження серії від 18 червня 2021 року, виданого Ізмаїльським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), батьками [PERSON] , [INFO] зазначені [PERSON] та [PERSON] . Мати дітей [PERSON] , [INFO] проживає за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до листа КНП Ізмаїльської міської ради «Ізмаїльська міська центральна лікарня» №04-01-04-235 від 01 лютого 2022 року [PERSON] перебуває під наглядом лікаря-психіатра з 1998 року у зв`язку з психіатричною патологією. Відповідно до листа КНП Ізмаїльської міської ради «Ізмаїльська міська центральна лікарня» №04-01-04-236 від 01 лютого 2022 року [PERSON] на обліку у лікаря-нарколога не перебуває. Згідно з інформацією Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області [PERSON] , зловживає спиртними напоями та неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за ст. ст. 173, 173-2, 178, 182 КУпАП, зокрема: - 13.01.2021 року за ч.1 ст. 178 КУпАП, за результатами якого на [PERSON] накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 51 грн.; - 08.02.2021 року за ч.1 ст. 173-2 КУпАП, за результатами якого на [PERSON] накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 грн.; - 27.02.2021 року за ч.2 ст. 178 КУпАП, за результатами якого на [PERSON] накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 51 грн.; - 27.02.2021 року за ст. 173 КУпАП, за результатами якого на [PERSON] накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 85 грн.; - 25.10.2021 року за ч.2 ст. 173-2 КУпАП, за результатами якого на [PERSON] накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 грн.; - 03.02.2022 року за ч.2 ст. 173-2 КУпАП, за результатами якого на [PERSON] накладено адміністративне стягнення. [PERSON] , [INFO] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] але проживає разом із батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] з 11 березня 2020 року по теперішній час. Згідно з службовим листом комунального дошкільного навчального закладу комбінованого типу ясла-садок «Аист» № 20 від 13.03.2020 року, у присутності адміністрації та вихователів закладу гр. [PERSON] дала згоду на те, що малолітню доньку із навчального закладу забере батько, [PERSON] , для подальшого проживання з ним. Відповідно до листа центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Ізмаїльської районної державної адміністрації № 06/01-88 від 17.03.2020 року, малолітня [PERSON] проживає разом з батьком, [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] . Згідно з актом обстеження, [PERSON] разом з малолітньою донькою, [PERSON] , проживають у батьківському будинку разом з родиною рідної сестри, [PERSON] . Умови проживання відповідають санітарним вимогам: приватний будинок складається з 4 кімнат, кухні, ванної кімнати, опалення пічне. Родина гр. [PERSON] та гр. [PERSON] мають спільне підсобне господарство. Батько взяв на себе відповідальність за життя та здоров`я малолітньої доньки, мати, [PERSON] , не бере участь у вихованні дитини, не цікавиться життям та успіхами доньки, не надає матеріальної допомоги батькові на утримання малолітньої, свідомо нехтує своїми обов`язками, не проявляє до дитини батьківської уваги та турботи, родинні стосунки не підтримує, не цікавиться успіхами дитини ні в письмовій, ні в усній формі, тобто фактично самоусунулася від виконання батьківських обов`язків. Разом з тим мати дитини, [PERSON] відвідувала доньку у 2021, 2022, 2023 роках, що не спростовується батьком дитини [PERSON] , приносила дитячі речі та іграшки, тобто бере участь у вихованні дитини, цікавиться життям та успіхами доньки. [PERSON] , [INFO] перебуває у КНП «Ізмаїльський спеціалізований будинок дитини» Одеської обласної ради» з 02.07.2021 року по теперішній час. На адресу служби у справах дітей Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області надійшло повідомлення від адміністрації КНП Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області «Ізмаїльська міська центральна лікарня» № 01/04-443 від 31.05.2021 року про те, що гр. [PERSON] , [INFO] народила дитину чоловічої статі, за якою не в змозі самостійно доглядати. 01.06.2021 року у присутності медичної сестри відділення новонароджених, спеціалістів служби у справах дітей Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області та Ізмаїльського міського центру соціальних служб, [PERSON] власноруч написала заяву про тимчасове влаштування малолітньої дитини до КНП «Ізмаїльський спеціалізований будинок дитини» Одеської обласної ради» у зв`язку із станом свого здоров`я (не може самостійно доглядати за малолітньою дитиною). На підставі рішення виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області «Про влаштування малолітнього [PERSON] , [INFO] , до дитячого закладу на повне державне забезпечення» № 498 від 25.06.2021 року, малолітню дитину було влаштовано до КНП «Ізмаїльський спеціалізований будинок дитини» Одеської обласної ради», де вона перебуває по теперішній час. Згідно з висновком про стан здоров`я, фізичний і розумовий розвиток дитини, малолітній [PERSON] , [INFO] , має діагноз: «Ураження головного мозку неуточненої етіології G93.9». Згідно з наказом № 58 від 18.06.2021 року служби у справах дітей Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області, малолітній [PERSON] , [INFO] , перебуває на обліку дітей, які опинились в складних життєвих обставинах. Згідно з актом обстеження умов проживання від 07.07.2021 року, [PERSON] разом з співмешканцем, [PERSON] проживають за адресою: [ADDRESS] . Приватизована квартира розміщена на 2 поверсі 4-х поверхового будинку, складається з 1 кімнати, кухні, ванної кімнати, опалення центральне, в наявності всі комунікації. Умови проживання відповідають санітарним нормам. Відповідно до листа Ізмаїльського міського центра соціальних служб № 01-03/471 від 13.07.2021 року, [PERSON] неодноразово перебувала в алкогольному сп`янінні, внаслідок чого виникали сварки між нею та співмешканцем, [PERSON] [PERSON] не прислухалась до рекомендацій фахівців ІМЦСС та не мала бажання змінити свій спосіб життя. Разом з тим, інших доказів зловживання відповідачем [PERSON] спиртними напоями суду надано не було, не встановив ознаки останнього суд і в судових засіданнях. Крім цього, відповідно по пояснень відповідача [PERSON] вона працевлаштована, але не офіційно. Питання щодо повернення малолітнього [PERSON] , [INFO] , із державного закладу у сім`ю батьків розглядалось на комісії з питань захисту прав дитини 14.12.2021 року, протокол № 22. Членами комісії прийнято рішення про недоцільність повернення малолітнього [PERSON] , [INFO] , у сім`ю батьків. Враховуючи термін перебування малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у КНП «Ізмаїльський спеціалізований будинок дитини» Одеської обласної ради», проведеної роботи спеціалістами служби у справах дітей Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області, Ізмаїльського міського центру соціальних служб з матір`ю, [PERSON] , щодо проходження медичного обстеження, створення належних умов для проживання та виховання дитини, з батьком, [PERSON] , [INFO] , щодо належного виконання батьківських обов`язків, працевлаштування, однак, станом на 01.02.2022, батьки не створили умов для повернення дитини в сім`ю, протягом всього періоду батьки не відвідували дитину в дитячому державному закладі та не мають бажання повернути дитину в сім`ю з дитячого закладу. Згідно з актом про результати відвідування та піклування дитиною КНП «Ізмаїльський спеціалізований будинок дитини» Одеської обласної ради» № 02/06-165 від 20.12.2021року, протягом всього періоду перебування малолітнього [PERSON] , [INFO] , у державному дитячому закладі, ані мати, [PERSON] , ані батько, [PERSON] , [INFO] , жодного разу не відвідали дитину, не цікавились його долею, станом здоров`я ні в усній, ні в письмовій формі не виявили бажання повернути в сім`ю, тобто самоусунулись від виховання та утримання дитини. Разом з тим, відповідач [PERSON] в судовому засіданні просила не позбавляти її батьківських прав відносно сина [PERSON] , [INFO] , вказала, що буде створювати необхідні умови для життя та здоров`я дитини і в даний час не може відвідувати дитину, так як будинок дитини знаходиться з дітьми у Румунії. В судовому засіданні представник позивача пояснив, що [PERSON] , [INFO] , з 03.08.2022 року перебуває разом з комунальним неприбутковим підприємством «Ізмаїльський спеціалізований будинок дитини» Одеської обласної ради у Румунії. Статтею 51 Конституції України, ст. ст. 150, 180 Сімейного кодексу України встановлено для батьків обов`язки виховувати та утримувати дітей до їх повноліття піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, належних чином виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім' та родини, свого народу, Батьківщини, батьки зобов`язані забезпечувати здобуття дитинок повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя, батьки зобов`язані поважати дитину. Стаття 12 Закону України «Про охорону дитинства» зобов`язує батьків виховувати дітей, піклуватись про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дітей, готувати їх до самостійного життя, праці, розвивати їх особистість, повагу до прав, свобод людини та громадянина. У статті 19 Конвенції про права дитини зазначено, що держави-учасниці, які її підписали, взяли на себе зобов`язання вживати усіх необхідних законодавчих та інших заходів з метою захисту дитини від усіх форм насильства, образи чи зловживань, відсутності належного піклування чи недбалого і брутального поводження або експлуатації з боку батьків чи будь-якої іншої особи. Статтею 3 Конвенції про права дитини, яка набрала чинності для України 27 лютого 1991 року, проголошено, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно із ч. ч. 1, 2, 3 ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Поряд з цим, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Пленум Верховного Суду України в пунктах 15, 16 постанови від 30 березня 2007 р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавленні батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Факт оскарження відповідачем заяви про позбавлення батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (рішення від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України»). Згідно положення п. 8 ст. 7 Сімейного кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Як було встановлено в судовому засіданні мати [PERSON] проявляє інтерес до дітей, працює неофіційно, умови проживання поступово змінює. Висновок органу опіки та піклування носить рекомендаційний характер, а тому суд не погоджується з цим висновком, на підставі всіх встановлених судом фактичних обставин та зібраних доказів. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] , малолітньої [PERSON] , [INFO] , що могло б бути виправданим для захисту інтересів дітей. Мотиви для позбавлення батьківських прав не є доречними і достатніми, рішення суду про позбавлення батьківських прав не забезпечить належний захист дітей. Разом з тим, суд вважає, що зібраними по справі доказами підтверджено, що відповідач [PERSON] протягом тривалого часу ухиляється від своїх батьківських обов`язків по вихованню та утриманню сина, протягом всього періоду перебування малолітнього [PERSON] , [INFO] , у державному дитячому закладі, [PERSON] , [INFO] , жодного разу не відвідав дитину, не цікавився його долею, станом здоров`я, не виявив бажання повернути дитину в сім`ю, не бере участь у вихованні дитини, свідомо нехтує своїми обов`язками, не проявляє до дитини батьківської уваги та турботи, родинні стосунки не підтримує, притягався до адміністративної відповідальності за розпивання алкогольних напоїв, вчинення домашнього насильства, а тому суд приходить до висновку про наявність підстав для позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Крім цього, суд звертає увагу на те, що відповідно до ч. 1 ст. 169 Сімейного кодексу України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Відповідно до ч. 4 зазначеної статті суд при поновленні батьківських прав перевіряє наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини. Враховуючи, що малолітній [PERSON] , [INFO] , в даний час, перебуває в комунальному неприбутковому підприємстві «Ізмаїльський спеціалізований будинок дитини» Одеської обласної ради, підлягають задоволенню вимоги позивача про стягення з [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , щомісячно, з кожного окремо, на користь опікуна або дитячого закладу, в якому буде перебувати дитина, аліменти на утримання малолітнього [PERSON] , [INFO] , у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дати подачі позовної заяви, а саме з 15 березня 2022 року, і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . Відповідно до ст.141 ЦПК України та згідно ст.9 Закону України "Про судовий збір", з відповідачів [PERSON] та [PERSON] підлягає стягненню судовий збір в розмірі 992,40 грн. із зарахування його до спеціального фонду Державного бюджету України. Згідно ч. 1ст. 430 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial