Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-11 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту належності правовстановлюючих документів. Свої вимоги мотивує тим, що при зверненні до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області з заявою про призначення пенсії, рішенням Головного управління Пенсійного фонду у Полтавській області від 18.12.2023 року їй було відмовлено у зв`язку з розбіжностями в написанні прізвища в правовстановлючих документах. Просить встановити факт належності [PERSON] диплому серії [NUMBER] від 28 червня 1989 року, реєстраційний номер [NUMBER] , який виданий Київським державним університетом ім. Т.Г.Шевченка на ім`я [PERSON] . Ухвалою судді Луцького міськрайонного суду від 19 січня 2024 року відкрито окреме провадження у справі та призначено судове засідання. 12 лютого 2024 року від заявника надійшло клопотання про розгляд справи у її відсутності. Від представника Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області 12 лютого 2024 року надійшли письмові пояснення та клопотання про розгляд справи за його відсутності. Враховуючи, що в судове засідання всі учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог частини другої\~статті 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Всебічно, повно і об`єктивно з`ясувавши обставини справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов до такого висновку. Предметом розгляду заяви є встановлення факту належності правовстановлюючих документів. Пунктом 5 ч. 2\~ст. 293 ЦПК України\~визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п. 1 ч. 1\~ст. 315 ЦПК України\~суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Аналіз даних норм дає підстави для висновку, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: 1) факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них повинні залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; 2) встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право; 3) заявник не має іншої можливості одержати або відновити документ, що засвідчує факт, що має юридичне значення; 4) чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. Пунктом 6 частини 1 статті 256 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Із свідоцтва про народження заявника серії [NUMBER] , вбачається, що [PERSON] народилась [INFO] . 01 грудня 1982 року [PERSON] була зарахована слухачем підготовчого відділення денної форми навчання по факультету журналістики Київського ордена Леніна державного університету ім. Т.Г. Шевченка. З 25 липня 1983 року [PERSON] була зарахована до складу студентів першого курсу денного відділення факультету журналістики Київського ордена Леніна державного університету ім. Т.Г. Шевченка. 24 серпня 1985 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] , після чого змінила прізвище на « [PERSON] ». Судом встановлено,\~що в\~дипломі серії\~ [NUMBER] \~від 28\~червня 1989\~ року,\~реєстраційний номер\~ [NUMBER] ,\~який виданий\~ Київським\~державним університетом\~ім.\~Т.Г.Шевченкавказано прізвище заявника « [PERSON] » замість вірного « [PERSON] ». Наведене свідчить про наявність розбіжностей у написанні прізвища заявника, які ставлять під сумнів, належність їй диплому та позбавляє її можливості підтвердити трудовий стаж. Таким чином, як встановлено у ході розгляду справи, заявнику підтвердження факту належності правовстановлюючих документів необхідне для реалізації свого права на оформлення пенсії за віком. Положеннями ст. ст.\~80,\~81 ЦПК України\~визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин справи та відповідно до зазначених норм процесуального права, а також враховуючи, що розбіжності у правовстановлюючих документах унеможливлюють використання заявником цих документів для реалізації свого права, надані заявником докази на підтвердження факту належності цих документів у контексті положень\~статей 77-80 ЦПК України\~є належними, допустимими, достовірними та достатніми, то суд дійшов висновку, що заява [PERSON] є підставною та її належить задовольнити.

Outcome: approved