Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів про скасування рішення про державну реєстрацію та визнання недійсним правочинів, повернення земельної ділянки. Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що 14.07.2017 державним реєстратором - приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Губерською Н.Л., прийнято рішення, індексний номер 36145381, про реєстрацію за [PERSON] права власності на гараж № [NUMBER] , загальною площею 21.3кв.м по [ADDRESS] . Право власності на зазначений об`єкт зареєстровано за вказаним громадянином на підставі довідки від 25.06.2017 №91 виданої ОК «Ремторгсервіс-Інвест» про членство особи в кооперативі та внесення таким членом кооперативу пайового внеску в повному обсязі. У подальшому, 09.12.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шишкіною А.О., прийнято рішення, індексний номер 62154134, про реєстрацію за обслуговуючим кооперативом «Автокооператив по будівництву та експлуатації гаражів, автостоянок для зберігання транспортних засобів громадян Деснянського району міста Києві «Ремторгсервіс-Інвест» права власності на зазначений об`єкт нерухомого майна. Право власності на гараж № [NUMBER] , загальною площею 21,3кв.м зареєстровано за обслуговуючим кооперативом на підставі акта приймання-передачі від 06.12.2021 №3396,3397, згідно з яким [PERSON] передав даний об`єкт нерухомого майна в якості цільового внеску як члена кооперативу. Крім того, 21.11.2017 державним реєстратором філії комунального підприємства «Добробут» Литвинівської сільської ради в м. Київ Донським Я.С. прийнято рішення, індексний номер 38262407, про реєстрацію за [PERSON] права власності на гараж № [NUMBER] , загальною площею 104,9кв.м по [ADDRESS] . Право власності на зазначений об`єкт зареєстровано за вказаним громадянином на підставі технічного паспорту від 14.11.2017 №14/1117-1, виданого ТОВ «Укртехекспект» та довідки від 13.11.2017 №111, виданої ОК «Ремторгсервіс-Інвест». У подальшому 17.12.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шишкіною А.О. прийнято рішення, індексний номер 62364576, про реєстрацію за ОК «Ремторгсервіс-Інвест», права власності на зазначений об`єкт нерухомого майна. Право власності на гараж № [NUMBER] , загальною площею 104,9кв.м зареєстровано за вказаним обслуговуючим кооперативом, на підставі акта приймання-передачі від 13.12.2021 № 3445, 3446, згідно з яким [PERSON] передав даний об`єкт нерухомого майна в якості цільового внеску як члена кооперативу. Також 21.11.2017 державним реєстратором філії комунального підприємства «Добробут» Литвинівської сільської ради у м. Київ Донським Я.С. прийнято рішення, індексний номер 38262045, про реєстрацію за [PERSON] права власності на гараж № [NUMBER] , загальною площею 70,7кв.м по [ADDRESS] . Право власності на зазначений об`єкт зареєстровано за вказаним громадянином на підставі технічного паспорту від 14.11.2017 №14/1117-2, виданого ТОВ «Укртехекспект» та довідки від 13.11.2017 № 112, виданої ОК «Ремторгсервіс-Інвест». У подальшому, 17.12.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шишкіною А.О. прийнято рішення, індексний номер 62365401, про реєстрацію за ОК «Ремторгмервіс-Інвест» права власності на зазначений об`єкт нерухомого майна. Право власності на гараж № [NUMBER] , загальною площею 707кв.м зареєстровано за вказаним обслуговуючим кооперативом на підставі акта приймання-передачі від 13.12.2021 № 3447, 3448, згідно з яким [PERSON] передав даний об`єкт нерухомого майна в якості цільового внеску як члена кооперативу. У ході вивчення питання законності набуття права власності на спірні об`єкти нерухомого майна встановлено, що гаражі № [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , розташовані на частині земельної ділянки площею 0,7824га, з кадастровим номером 8000000000:62:701:0030 по [ADDRESS] . Згідно з інформацією Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) від 23.06.2022 раніше вказана земельна ділянка перебувала в оренді Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації для експлуатації та обслуговування автостоянки на підставі договору оренди земельної ділянки від 16.12.2003 № 62-6-00105, термін дії якого закінчився 16.12.2008. В подальшому, рішенням Київської міської ради від 23.06.2022 №4864/4905 земельну ділянку, площею 0,7824га, з кадастровим номером 8000000000:62:701:0030, передано ОК «Ремторгмервіс-Інвест» в оренду на 15 років для експлуатації та обслуговування автостоянки по [ADDRESS] , із земель комунальної власності територіальної громади м. Києва у зв`язку з набуттям права власності на зазначені об`єкти нерухомого майна. За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, на сьогодні, за даним обслуговуючим кооперативом не зареєстровано право оренди зазначеної земельної ділянки. Таким чином, зважаючи, що земельна ділянка з кадастровим номером 8000000000:62:701:0030 по [ADDRESS] , для будівництва гаражів ОК «Ремторгмервіс-Інвест», відповідачам [PERSON] , [PERSON] не надавалась, об`єкти нерухомого майна - гаражі [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] є об`єктами самочинного будівництва. А тому відповідачі ОК «Ремторгмервіс-Інвест», [PERSON] , [PERSON] не набули права власності на самочинно збудовані нежитлові будівлі (гаражі), не мали права його відчужувати шляхом підписання актів приймання-передачі від 06.12.2021 та 13.12.2021 із ОК «Ремторгмервіс-Інвест». А тому, з огляду на викладене, державна реєстрації права власності на гаражі, не відповідає вимогам законодавства та підлягає їх скасуванню. На підставі вищенаведеного просять: 1.Скасувати рішення державного реєстратора про державну реєстрацію трав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) від 14.07.2017, індексний номер 36145381, та здійсненої на його підставі у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації права приватної власності за [PERSON] на гараж [NUMBER] загальною площею 21,3кв.м по [ADDRESS] . 2.Скасувати рішення державного реєстратора про державну реєстрацію трав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) від 21.11.2017, індексний номер 38262407, та здійсненої на його підставі у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації права приватної власності за [PERSON] на гараж № [NUMBER] , загальною площею 104,9кв.м по [ADDRESS] . 3.Скасувати рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) від 21.11.2017, індексний номер 38262045, та здійсненої на його підставі у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації права приватної власності за [PERSON] на гараж № [NUMBER] , загальною площею 70,7кв.м по [ADDRESS] . 4.Скасувати рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 09.12.2021, індексний номер 62154134, та здійсненої на його підставі у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації права власності за обслуговуючим кооперативом «Автокооператив по будівництву та експлуатації гаражів, автостоянок для зберігання транспортних засобів громадян Деснянського району міста Києва «Ремторгсервіс-Інвест» на гараж № [NUMBER] , загальною площею 21,3кв.м по [ADDRESS] , припинивши вказане право обслуговуючому кооперативу «Автокооператив по будівництву та експлуатації гаражів, автостоянок для зберігання транспортних засобів громадян Деснянського району м. Києва «Ремторгсервіс-Інвест». 5.Скасувати рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 17.12.2021, індексний номер 62364576, та здійсненої на його підставі у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації права власності за обслуговуючим кооперативом «Автокооператив по будівництву та експлуатації гаражів, автостоянок для зберігання транспортних засобів громадян Деснянського району міста Києва «Ремторгсервіс-Інвест» на гараж № [NUMBER] , загальною площею 104,9кв.м по [ADDRESS] , припинивши вказане право обслуговуючому кооперативу «Автокооператив по будівництву та експлуатації гаражів, автостоянок для зберігання транспортних засобів громадян Деснянського району міста Києва «Ремторгсервіс-Інвест». 6.Скасувати рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 17.12.2021, індексний номер 62365401, та здійсненої на його підставі у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації права власності за обслуговуючим кооперативом «Автокооператив по будівництву та експлуатації гаражів, автостоянок для зберігання транспортних засобів громадян Деснянського району міста Києва «Ремторгсервіс-Інвест» на гараж № [NUMBER] , загальною площею 70,7кв.м по [ADDRESS] , припинивши вказане право обслуговуючому кооперативу «Автокооператив по будівництву та експлуатації гаражів, автостоянок для зберігання транспортних засобів громадян Деснянського району міста Києва «Ремторгсервіс-Інвест». 7.Визнати недійсним акт приймання-передачі від 06.12.2021 № 3396, 3397, згідно з яким [PERSON] передав у власність обслуговуючому кооперативу «Автокооператив по будівництву та експлуатації гаражів, автостоянок для зберігання транспортних засобів громадян Деснянського району міста Києва «Ремторгсервіс-Інвест» в якості цільового внеску як члена і кооперативу гараж № [NUMBER] , загальною площею 21,3кв.м по [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 1300798080000). 8.Визнати недійсним акт приймання-передачі від 13.12.2021 № 3445, 3446, згідно з яким [PERSON] передав у власність обслуговуючому кооперативу «Автокооператив по будівництву та експлуатації гаражів, автостоянок для зберігання транспортних засобів громадян Деснянського району міста Києва «Ремторгсервіс-Інвест» в якості цільового внеску як члена кооперативу гараж № [NUMBER] , загальною площею 104,9кв.м по [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 1414422380000). 9.Визнати недійсним акт приймання-передачі від 13.12.2021 № 3447, 3448, згідно з яким [PERSON] передав у власність обслуговуючому кооперативу «Автокооператив по будівництву та експлуатації гаражів, автостоянок для зберігання транспортних засобів громадян Деснянського району міста Києва «Ремторгсервіс-Інвест» в якості цільового внеску як члена кооперативу гараж № [NUMBER] , загальною площею 70,7кв.м по [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 1414407080000). 10.Зобов`язати обслуговуючий кооператив «Автокооператив по будівництву та експлуатації гаражів, автостоянок для зберігання транспортних засобів громадян Деснянського району міста Києва «Ремторгсервіс-Інвест» повернути територіальній громаді міста Києва в особі Київської міської ради частину земельної ділянки з кадастровим номером 8000000000:62:701:0030 площею 22,8кв.м по [ADDRESS] , перевівши її у придатний для використання стан шляхом звільнення від споруди гаража № [NUMBER] , загальною площею 21,3кв.м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1300798080000). 11. Зобов`язати обслуговуючий кооператив «Автокооператив по будівництву та експлуатації гаражів, автостоянок для зберігання транспортних засобів громадян Деснянського району міста Києва «Ремторгсервіс-Інвест» повернути територіальній громаді міста Києва в особі Київської міської ради частину земельної ділянки з кадастровим номером 8000000000:62:701:0030 площею 113.6кв.м по [ADDRESS] , привівши її у придатний для використання стан шляхом звільнення від споруди - гаража № [NUMBER] , загальною площею 104,9кв.м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1414422380000). 12.Зобов`язати обслуговуючий кооператив «Автокооператив по будівництву та експлуатації гаражів, автостоянок для зберігання транспортних засобів громадян Деснянського району міста Києва «Ремторгсервіс-Інвест» повернути територіальній громаді міста Києва в особі Київської міської ради частину земельної ділянки з кадастровим номером 8000000000:62:701:0030 площею 46,7кв.м по [ADDRESS] , привівши її у придатний для використання стан ,шляхом звільнення від споруди - гаража № [NUMBER] , загальною площею 70,7кв.м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1414407080000). 13.Судові витрати покласти на відповідачів. 22.03.2023 до суду від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, та заява про застосування строків позовної давності. У відзиві відповідач зазначає, що відповідно до Закону України «Про прокуратуру» прокурор може представляти інтереси держави у двох випадках: а саме: якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, та у разі відсутності такого органу. З огляду на викладене, закон не передбачає права прокурора на представництва інтересів суспільства загалом у цілому. Крім того, позивачем порушені норми щодо представництва у суді, а саме представництво у суді позивач здійснював без відповідної довіреності та інших нормативів ЦПК, посилаючись на Закону України «Про прокуратуру», надаючи посвідчення працівника (службовця) прокуратури, не будучи першою особою. Також у відзиві відповідач зазначає, що твердження позивача про незаконну реєстрацію прав та їх обтяжень (в відкритому розділі) від 14.07.2017, індексний номер 36145381, та здійсненої на його підставі у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації прав приватної власності за [PERSON] на гараж № [NUMBER] , загальною площею 21,3кв.м по [ADDRESS] , не відповідає дійсним обставинам справи. Оскільки право власності на гараж № [NUMBER] , було зареєстровано ще в 2017 році, що підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи. Також відповідач зазначає, що позивач пропустив строк позовної давності, оскільки він закінчився 13.07.2020, через три роки після державної реєстрації права приватної власності за [PERSON] 14.07.2017. Також підтвердженням пропуску строку позовної давності є те, що у 2018 році через представника, Акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства №18-0026-03, від 13.03.2018, надавався Прокуратурі Деснянського району, яка по системі діловодства передавала її до районного управління поліції Деснянського району. На підставі вищевикладеного, вважають вимоги позивача щодо скасування реєстрації права власності на гараж № [NUMBER] , загальною площею 21,3кв.м по [ADDRESS] , які не оскаржувались з 2017 року є незаконними та необґрунтованими, а також такими, що подані з пропуском строків позовної давності. Від Першого заступника керівника Київської міської прокуратури, який діє в інтересах держави в особі Київської міської ради, 25.04.2023 до суду надійшли заперечення на заяву [PERSON] про застосування строків позовної давності. Відповідно до заяви зазначено, що ні Київська міська прокуратура, ні Київська міська рада не були учасниками правовідносин щодо реєстрації спірних об`єктів нерухомості у зв`язку з чим останні не могли самостійно дізнатись про вчинення 14.07.2017 та 21.11.2017 незаконних реєстраційних дій щодо реєстрації права власності на нежитлові будівлі - гаражі № [NUMBER] , [NUMBER],[NUMBER] по вул. Оноре де Бальзака, 3-а в м. Києві . Про те, що вказані реєстраційні дії вчинені з порушенням вимог законодавства Київській міській прокуратурі стало відомо в ході здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №42022102030000204 від 18.08.2020, про що повідомлено Київську міську раду листом від 22.08.2022. Таким чином, є безпідставними доводи відповідача, що у 2018 році, під час проведення Департаментом земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради перевірки дотримання вимог земельного законодавства по [ADDRESS] , Київська міська рада знала про незаконну реєстрацію спірних об`єктів нерухомості. Оскільки в Акті вказано, що на спірній земельній ділянці розміщені автостоянки, будівлі та споруди на які зареєстровано право власності, без зазначення точних адресу та площі об`єктів нерухомості, їх власників та документів, на підставі яких виникло таке право. А інформація щодо [PERSON] у вищевказаному Акті відсутня. Водночас, про факт реєстрації за ОК «Ремторгсервіс-Інвест» права власності на об`єкти нерухомості, за відсутності переданої у власність чи користування в установленому законом порядку земельної ділянки, на якій вони розташовані, Київській міській раді та Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) могло стати відомо з клопотання даного обслуговуючого кооперативу від 23.12.2021 про відведення земельної ділянки за вказаною адресою. Проте про незаконність реєстрації права власності на нерухомість Київська міська рада не могла знати, оскільки ОК «Ремторгсервіс-Інвест» не був першим власником спірного майна, а лише з витягу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, не можна встановити порушення при здійсненні державної реєстрації. Тому лише при отриманні та дослідженні документів, які стали підставою для проведення первинної реєстрації права власності на гаражі за [PERSON] та [PERSON] можливо встановити, що її проведено в порушення вимог чинного законодавства. На підставі вищенаведеного, просять відмовити у задоволенні заяви про застосування строків позовної давності. Від Першого заступника керівника Київської міської прокуратури, який діє в інтересах держави в особі Київської міської ради, 25.04.2023 до суду надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої зазначено, що порушення інтересів держави, в даному випадку полягає в тому, що всупереч встановленому законодавством порядку, право власності на об`єкти нерухомого майна зареєстровано за фізичними особами з подальшою передачею права власності на них обслуговуючому кооперативу. А тому порушення інтересів держави у даній справі є очевидним, у зв`язку з чим прокурор, відповідно до ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» звернувся до суду з даним позовом. Щодо незаконної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, у відповідь на відзив позивач зазначає, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно у 2017 році за [PERSON] , [PERSON] зареєстровано право власності на нежитлові будівлі - гаражі [NUMBER],[NUMBER],[NUMBER] по [ADDRESS] . У подальшому зазначені об`єкти нерухомого майна на підставі актів приймання-передачі передано ОК «Ремторгсервіс-Інвест». Державну реєстрацію права власності на вказані об`єкти нерухомого майна здійснено з порушенням вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» за відсутності обов`язкових документів, зокрема документа про присвоєння поштової адреси та документа, що посвідчує речове право на земельну ділянку, на якій розташоване зазначене майно. Таким чином, відповідачі, зайнявши комунальну земельну ділянку без правовстановлюючих документів, забудувавши її об`єктами самочинного будівництва, здійснили протиправне втручання у вільне володіння та розпорядження територіальною громадою своїм майном (землею). Зазначають, що позовна давність обчислюється з дня, коли про порушення права або про особу, яка його порушила, довідався, або міг довідатися прокурор, зокрема, як в даному випадку під час кримінального провадження №42022102030000204 від 18.08.2022. На підставі вищенаведеного позов просять задовольнити в повному обсязі. 03.05.2023 від Обслуговуючого кооперативу «Автокооператив по будівництву та експлуатації гаражів, автостоянок для зберігання транспортних засобів громадян Деснянського району міста Києві «Ремторгсервіс-Інвест» до суду надійшов відзив на позовну заяву та заява про застосування строків позовної давності. Відповідач зазначає, що твердження прокурора про те, що за ОК «Ремторгсервіс-Інвест», згідно з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, на сьогодні не зареєстровано право оренди земельної ділянки - не відповідає дійсності. Оскільки відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, індексний номер витягу 318239601, на земельну ділянка з кадастровим номером 8000000000:62:701:0030, було зареєстровано право оренди земельної ділянки за ОК «Автокооператив по будівництву та експлуатації гаражів, автостоянок для зберігання транспортних засобів громадян Деснянського району міста Києві «Ремторгсервіс-Інвест». Твердження прокурора стосовно того, що ділянка вибула з державної, комунальної власності, не відповідає дійсності, так як організація отримала земельну ділянку в оренду. У відзиві зазначають, що відповідачі не мають жодного відношення до кримінального провадження, на яке посилається прокурор. А результати аналізу чинного законодавства дають підстави вважати, що прокуратура не мала законних повноважень на подачу позовів і представництво в суді інтересів територіальних громад в особі місцевих рад. Також у відзиві зазначають, що в матеріалах справи відсутні докази фактів самочинного будівництва. Вказують, що власник земельної ділянки надав обслуговуючому кооперативу в оренду земельну ділянку, а до цього погодив місце розташування, внесли їх до Київського земельного кадастру та погодивши завдання на проектування. Крім того Рішенням від 12.05.1995 № 41 Київської ради народних депутатів про внесення змін та доповнень, земельна ділянка була вилучена з користування голів УКБ площею 50.50га та передана ДКБ Київелектротранс для будівництва трамвайної лінії та обслуговуючих споруд. Розпорядженням Київської міської адміністрації від 19.08.1996 № 1306 про влаштування платних автостоянок вздовж траси лівобережної лінії швидкісного трамваю: п. 2.1. для влаштування автостоянок залучити інвесторів на конкурсній основі у встановленому порядку та укласти договори на облаштування автостоянок. Відповідно до Договору на право користування земельною ділянкою від 06.06.1995 між Київською міською радою та державним комунальним підприємством «Електротранс», їх асоційований член ПП «Фірма Ремторгсервіс» виграла конкурс на забудову даної земельної ділянки, відповідно до Договору про сумісну діяльність від 30.12.1997, як інвестор 70 відсотків. Згідно Договору їх асоційований член ПП «Фірма Ремторгсервіс» залишила собі в право власності приміщення КПП та сітчасту огорожу. Після закінчення Договору, вказана земельна ділянка не була повернута до Київської міської ради народних депутатів, акти прийому передач відсутні. В зв`язку з тим, що в період з 2013 року Київська міська рада не надавала оренду земельної ділянки Товариствам та Приватним підприємством, первинні засновники кооперативу юридичні та фізичні особи, які будували стоянку № 14 та без зупинки експлуатували та експлуатують по сьогодні, щоб сплачувати оренду землі. Тому було прийнято рішення створити обслуговуючий кооператив, ввійти в склад засновників та членів асоційованих членів зі своїм майном та правовими документами. А оскільки обслуговуючий кооператив набув в установленому порядку право оренди земельною ділянкою, то застосування терміну самовільне зайняття земельної ділянки, не доречний. У відзиві вказують, що прокурором пропущений строк позовної давності. А доказів застосування позовної давності з посиланням на ст. 24 Закону України «Про прокуратуру» прокурором не надано. Вважають позов незаконними та необґрунтованими, а також такими, що поданий з пропуском строків позовної давності. 28.06.2023 до суду від представника відповідачів - адвоката Дивака В.В. надійшов відзив на позовну заяву. У відзиві адвокат зазначає, що твердження прокурора про те, що три гаражі № [NUMBER] , [NUMBER], [NUMBER] були забудовані відповідачами [PERSON] та [PERSON] незадовго до проведення їх реєстрації - не правильне. Насправді ці гаражі були побудовані нинішніми членами Автокооперативу ще за радянських часів і введені в експлуатацію в 1991 році. Підтвердження цього є довідки видані членам Автокооперативу. Назви організацій, до яких входили власники цих гаражів з того часу неодноразово змінювались, а власники гаражів переходили від однієї організації до іншої, аж поки в 2014 році не опинились в складі Обслуговуючого кооперативу «Автокооператив по будівництву та експлуатації гаражів, автостоянок для зберігання транспортних засобів громадян Деснянського району міста Києві «Ремторгсервіс-Інвест». Попередником Автокооперативу у обслуговуванні цих гаражів, розміщених на земельній ділянці, було ТОВ «Ремторгсервіс-Інвест», створене 15.01.1999. ТОВ «Ремторгсервіс-Інвест», в свою чергу, отримало ці гаражі, від ТОВ «Поділ.Арт.Проект» створеного 22.12.1992, яке в подальшому 13.12.2004 було перереєстровано в ТОВ «Діа-регіон». Вказує, що Автокооператив правовим шляхом отримав земельну ділянку, площею 0,7824га, з кадастровим номером 8000000000:62:701:0030 по [ADDRESS] . Так рішенням Київради від 18.01.1991 № 56 «Про затвердження «Схеми розміщення в м. Києві гаражів та відкритих стоянок для транспортних засобів індивідуальних власників на період 1995 року» по [ADDRESS] , було заплановано розміщення автостоянки під яку виділили земельну ділянку. 24.07.1995 Київрада прийняла рішення № 229 «Про затвердження скоригованої схеми розміщення в м. Києві гаражів та автостоянок для транспортних засобів індивідуальних власників на період до 2000 року». Згідно цього рішення, по [ADDRESS] , планувалось знесення приватних гаражів і побудова для власників капітальної багатоповерхової автостоянки манежного типу. Однак цей проект не реалізований і гаражі залишились цілими. Під час будівництва на Троєщину швидкісного трамваю, Київрада, рішенням від 15.01.1995 № 41, виділила під цей проект земельну ділянку, яка надавалась в користування ДКП «Київелектротранс». Тому гаражі, які знаходились на трасі швидкісного трамваю, були перенесені на земельну ділянку по [ADDRESS] , тобто на територію, яку займає земельна ділянка. Роботу по перенесенню гаражів здійснювало ТОВ «Поділ.Арт.Проект» спільно з ТОВ «Ремторгсервіс-Інвест», у якості експлуатуючого субпідрядника, яке для цього уклало Договір від 30.12.1998 про спільну діяльність із ДКП «Київелектротранс». Згідно Акту приймання в експлуатацію закінченого будівництва об`єкта від 14.04.1999, автостоянка № 14 була введена в експлуатацію. Земля вздовж ліній швидкісного трамваю в Деснянському районі, на якій розміщувалась автостоянка № 14, по [ADDRESS] , рішенням Київради від 28.03.2002 № 380-1/1814 була передана в оренду Деснянській РДА для експлуатації та обслуговування 16 автостоянок. А 16.12.2003 Деснянською РДА було укладено Договір №62-6-001 про передачу в оренду цієї земельної ділянки ТОВ «Ремторгсервіс-Інвест». Розпорядженням Деснянської РДА від 27.01.2003 №61, виданим на виконання п. 2 рішення Київради від 28.03.2002 №380-1/1814 для забезпечення прав підприємців-інвесторів, які інвестували у створення цих автостоянок, автостоянкам були присвоєні поштові адреси. В їх числі був і ТОВ «Ремторгсервіс-Інвест», по вул. Оноре де Бальзака, 3-А. В подальшому 23.01.2009 земельна ділянка була передана ТОВ «Ремторгсервіс-Інвест» в суборенду. А вже 31.10.2014 засновниками ТОВ «Ремторгсервіс-Інвест» був створений Обслуговуючого кооперативу «Автокооператив по будівництву та експлуатації гаражів, автостоянок для зберігання транспортних засобів громадян Деснянського району міста Києві «Ремторгсервіс-Інвест». З метою легітимізації земельної ділянки, Автокооператив 25.04.2016 подав до Київради клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для експлуатації та обслуговування гаражів та автостоянок по [ADDRESS] . Так як уповноважені особи Київради в місячний строк не надали відповіді, відповідно до Земельного кодексу України, Автокооператв замовив розроблення документації із землеустрою без надання такого дозволу, про що повідомив Київраду листом. Розроблений проект землеустрою був погоджений заступником начальника Управління ринку землі КМДА і дано завдання на проектування з включенням Автокооперативу до чергового плану Реєстру земельних ділянок в м. Києві. Одночасно з діями Автокооперативу по узаконенню використання ділянки, яка фактично перебувала в його користуванні, члени кооперативу [PERSON] та [PERSON] здійснили реєстрацію права власності на гаражі № [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] . Дані правочини здались незаконними Департаменту захисту економіки у м. Києві Національної поліції України та на підставі цього було відкрито кримінальне провадження, в рамках якого була проведене перевірка дотримання вимог земельного законодавства. Згідно Акту перевірки, порушення земельного законодавства Автокооперативом не виявлено. Наведене свідчить про те, що прокурором пропущений строк позовної давності. Також у відзиві зазначають, що твердження прокурора, про те що на час подання позову за Автоокоперативом не зареєстровано право на оренду Ділянки не відповідає дійсності. На підставі вищенаведеного в задоволенні позовних вимог просять відмовити в повному обсязі. 22.06.2023 до суду від Київської міської ради надійшли письмові пояснення, відповідно до яких зазначено, що єдиною підставою набуття права власності чи права користування земельними ділянками комунальної власності в м. Києві для громадян та юридичних осіб є відповідне рішення Київської міської ради. Згідно з інформацією Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), вищевказана земельна ділянка перебувала в оренді Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації для експлуатації та обслуговування автостоянки на підставі договору оренди земельної ділянки від 16.12.2003 №62-6-00105, термін дії якого закінчився 16.12.2008. Рішенням Київської міської ради від 23.06.2022 №4864/4905 земельну ділянку площею 0,7824га передано Обслуговуючого кооперативу «Автокооператив по будівництву та експлуатації гаражів, автостоянок для зберігання транспортних засобів громадян Деснянського району міста Києві «Ремторгсервіс-Інвест» в оренду на 15 років для експлуатації та обслуговування автостоянки по [ADDRESS] із земель комунальної власності територіальної громади м. Києва у зв`язку з набуттям права власності на зазначені об`єкти нерухомого майна. Позовні вимоги прокуратури просять задовольнити. Від Першого заступника керівника Київської міської прокуратури, який діє в інтересах держави в особі Київської міської ради, 31.05.2023 до суду надійшла відповідь на відзив Обслуговуючого кооперативу «Ремторгсервіс-Інвест», відповідно до якого зазначено, що рішенням Київської міської ради від 23.06.2022 №4862/4905 ОК «Ремторгсервіс-Інвест» передано в оренду на 15 років земельну ділянку, для експлуатації та обслуговування автостоянки на [ADDRESS] . Підставою прийняття зазначеного рішення стала державна реєстрація в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно - гаражі. За таких обставин, Київська міська рада, як власник земельної ділянки у зв`язку з наявністю на ній зареєстрованого спірного нерухомого майна, позбавлена була можливості реалізації земельної ділянки або права на неї на конкурентних засадах. Прокурор у відповіді на відзив зазначає, що порушення інтересів держави, в даному випадку полягає в тому, що всупереч встановленому законодавством порядку, право власності на самочинно збудовані об`єкти нерухомого майна зареєстровано за фізичними особами, з подальшою передачею права власності на них обслуговуючому кооперативу. Вказують, що гаражі є об`єктами самочинного будівництва, оскільки відповідача, зайнявши земельну ділянку без правовстановлюючих документів, забудувавши її об`єктами самочинного будівництва, здійснили протиправне втручання у вільне володіння та розпорядження територіальною громадою своїм майном. На противагу доводам ОК «Ремторгсервіс-Інвест» зазначають, що Договір від 28.12.2006 №14/2007, укладений між Деснянською районною у м. Києві державною адміністрацією та ТОВ «Поділ.Арт.Проєкт», останньому надано дозвіл здійснювати господарську діяльність по експлуатації та обслуговуванні автостоянки по [ADDRESS] . При цьому вказаний договір не є договором оренди земельної ділянки, а стосується лише виключно дозволу ТОВ «Поділ.Арт.Проєкт» на експлуатацію об`єкта дорожнього сервісу - автостоянки, тобто можливості надавати платні послуги по зберіганню автомобілів на певній території. 31.05.2023 до суду від Київської міської ради надійшли заперечення на заяву Обслуговуючого кооперативу «Автокооператив по будівництву та експлуатації гаражів, автостоянок для зберігання транспортних засобів громадян Деснянського району міста Києві «Ремторгсервіс-Інвест» про застосування строків позовної давності. У своїх запереченнях зазначають, що даний позов пред`явлений на захист інтересів територіальної громади, як власника землі в межах м. Києва. При цьому, чинним законодавством на Київську міську раду не покладено обов`язку проведення моніторингу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо реєстрації майна. Лише при отриманні та дослідженні документів, які стали підставою для первинної реєстрації права власності на гаражі за фізичними особами [PERSON] та [PERSON] можливо встановити, що її проведено в порушення вимог чинного законодавства. А тому строк позовної давності не пропущений. 01.08.2023 до суду від представника відповідачів - адвоката Дивака В.В., надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого зазначено, що [PERSON] в цілому підтримує правові позиції висловлені в відзивах та заявах [PERSON] та Обслуговуючого кооперативу «Автокооператив по будівництву та експлуатації гаражів, автостоянок для зберігання транспортних засобів громадян Деснянського району міста Києві «Ремторгсервіс-Інвест» та вважає позов прокурора надуманим та безпідставним. У задоволенні позову просить відмовити в повному обсязі. Прокурор Ханчич Г.О. в судове засідання, призначене на 27.02.2024 з`явилась. Позовні вимоги підтримувала в повному обсязі та просила задовольнити. Представник відповідачів - адвокат Дивак В.В в судове засідання, призначене на 27.02.2024 з`явився. Подав до суду письмові тези виступу у судових дебатах. Позов не визнає та просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. В судому засіданні 14 грудня 2023 року судом було заслухано свідка - [PERSON] . Свідок [PERSON] надав свідчення, що він з 1997 року був керівником ТОВ «Ремторгсервіс-Інвест» та саме ним укладались договори з адміністрацією міста щодо інвестиції стоянки. Зазначав, що в наявності є всі документи, які підтверджують правомірність будівництва гаражів. Стаття 263 ЦПК України регламентує, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, вислухавши учасників справи та взявши до уваги свідчення свідка, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позов не підлягає до задоволення, з таких підстав. Судом встановлені такі факти та їх правовідносини. 18.02.1991 Рішенням Виконавчого комітету Київської міської ради народних депутатів №56 «Про затвердження «Схеми розміщення в м. Києві гаражів та відкритих стоянок для транспортних засобів індивідуальних власників на період 1995 року» з метою забезпечення місцями збереження власних автомобілів, передбачалось розширення будівництва багатоповерхових і підземних гаражів на нових майданчиках, на місцях існуючих відкритих автостоянок та місцях розташування металевих бокових гаражів, а також на схилах ярів та вздовж залізничних колій, що сприятиме більш раціональному використанню земель міста. Так, відповідно до Додатку до рішення виконкому міськради від 18.02.1991 №56, у Ватутінському районі по вул. Оноре де Бальзака в м. Києві, було заплановано розміщення підземної автостоянки під яку виділили земельну ділянку 0,7га. 24.07.1995 Рішенням Виконавчого комітету Київської міської ради народних депутатів прийнято рішення № 229 «Про затвердження скоригованої схеми розміщення в м. Києві гаражів та автостоянок для транспортних засобів індивідуальних власників на період до 2000 року» з метою задоволення зростаючого попиту населення на гаражі та автостоянки Акціонерним товариством «Київпроект» виконано коригування «Схеми» на період 2000 року, яку було затверджено. Встановлено, що по ділянках включених до «Схеми» погодження місця розташування надається міською держадміністрацією за заявками замовників без збору матеріалів попереднього погодження. По ділянкам, не передбачених «Схемою» та запропонованих винкомом районних Рад народних депутатів в процесі її погодження, питання розміщення гаражів та автостоянок вирішується на загальних підставах. Заборонено виконкомом районних Рад народних депутатів реєструвати колективи громадян з наданням їм статусу кооперативів, якщо збудовані ними гаражі або автостоянки розміщені на ділянках, не відведених у встановленому порядку. 06.06.1995 між Київською міською радою народних депутатів та Державним комунальним підприємством «Київелектротранс» було укладено Договір на право користування землею (в тому числі на умовах оренди). 12.01.1995 Рішенням Київської міської ради народних депутатів від № 41 «Про внесення змін та доповнень до рішення Київської міської ради народних депутатів», надано ДКП «Київелектротранс», земельну ділянку, для будівництва першої черги трамвайної лінії швидкісного руху житлового масиву Вигурівщина - Троєщина. Відповідно до Договору, Київська міська рада народних депутатів, на підставі рішення від 12.01.1995 надає, а ДКП «Київелектротранс» приймає в тимчасове користування земельну ділянку площею 34,3123кв.м строком на 5 років для прокладання інженерних мереж, організаційних робіт та благоустрою прилеглих територій при будівництві трамвайної лінії швидкісного руху з житлового масиву Вигурівщина до проспекту Возз`єднання у Ватутінському районі м. Києва. 19.08.1996 Розпорядженням Київської державної держадміністрації № 1306 «Про влаштування платних автостоянок у вздовж траси Лівобережної лінії швидкісного трамваю» дозволено ДКП «Київелектротранс» побудувати вздовж лінії швидкісного трамваю тимчасові платні автостоянки по [ADDRESS] . На виконання розпорядження Київської державної держадміністрації від 19.08.1996 №1306 «Про влаштування платних автостоянок у вздовж траси Лівобережної лінії швидкісного трамваю» та з метою пошуку додаткових коштів на будівництво цієї лінії, раціонального використання земельних ділянок, які у відповідності з рішенням міськради від 12.01.1995 №41 надані ДКП «Київелектротранс» на тимчасове користування строком на 5 років, між Державним комунальним підприємством «Київелектротранс» то ТОВ «Поділ.Арт.Проект» укладено Договір про сумісну діяльність від 30.12.1998. Відповідно до умов Договору сторони зобов`язуються шляхом об`єднання сумісних зусиль, майна, грошових коштів, побудувати та ввести в експлуатацію автостоянку по [ADDRESS] , вздовж лінії швидкісного трамваю для розміщення та зберігання автотранспортних засобів населення та в першу чергу тим, чиї автомобілі знаходять на автостоянках, які необхідно винести з траси будівництва лінії швидкісного трамваю. Згідно із Акту приймання в експлуатацію закінченого будівництва об`єкта від 14.04.1999, затвердженого Директором ДКП «Київелектротранс» та зареєстрованого в Управлінні Держархбудконтролю, автостоянка [ADDRESS] , була введена в експлуатацію. 27.01.2003 Розпорядженням Деснянської районної у місті Києві державної адміністрації від № 61, на виконання п. 2 рішення Київської міської ради від 28.03.2002 №380-1/1814 «Про надання і вилучення земельних ділянок та припинення права користування землею», враховуючи звернення підприємств - інвесторів, що за свої кошти побудували автостоянки вздовж лінії швидкісного трамваю по [ADDRESS] , щодо необхідності їх функціонування присвоєно автостоянкам, вздовж лінії швидкісного трамваю по [ADDRESS] поштову адресу «№14 - ПП «Фірма «Ремторгсервіс» - [ADDRESS] ». Правонаступником ТОВ «Поділ.Арт.Проект» є ТОВ «Ремторгсервіс-Інвест», на підставі Актів від 02.01.2009, 23.01.2009 про передачу основних засобів, зокрема Автостоянки № 14 по [ADDRESS] . 16.12.2003 Деснянською РДА було укладено Договір №62-6-001 про передачу в оренду цієї земельної ділянки ТОВ «Ремторгсервіс-Інвест». 31.10.2014 засновниками ТОВ «Ремторгсервіс-Інвест», був створений Обслуговуючого кооперативу «Автокооператив по будівництву та експлуатації гаражів, автостоянок для зберігання транспортних засобів громадян Деснянського району міста Києві «Ремторгсервіс-Інвест». 25.04.2016, з метою легітимізації земельної ділянки, Автокооператив подав до Київської міської ради клопотання К-26753 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для експлуатації та обслуговування гаражів та автостоянок по [ADDRESS] . Однак не дочекавшись відповіді на клопотання від Київської міської ради, скориставшись правом мовчазної згоди, Обслуговуючий кооператив «Автокооператив по будівництву та експлуатації гаражів, автостоянок для зберігання транспортних засобів громадян Деснянського району міста Києві «Ремторгсервіс-Інвест», замовив розроблення документації із землеустрою без надання такого дозволу, про що листом від 06.06.2016 № 46 повідомив Київську міську раду. Начальником Управління ринку землі КМДА Ю.Кулаківським, дано завдання на проектування №ЗВП-1913 з включенням Автокооперативу до чергового плану Реєстру земельних ділянок м. Києві. Згідно із Довідки № 91 від 25.06.2017 виданої власнику [PERSON] Обслуговуючим кооперативом по будівництву та експлуатації гаражів, автостоянок по зберіганню транспортних засобів громадян Деснянського району м. Києва «РемторгСергвіс-Інвест», про те що власником гаража № [NUMBER] з 1991 року був [PERSON] . 21.06.2017 від [PERSON] поступила заява про те, що він вийшов з членів обслуговуючого кооперативу «Автокооператив по будівництву та експлуатації гаражів, автостоянок для зберігання транспортних засобів громадян Деснянського району міста Києві «Ремторгсервіс-Інвест», та передав свій гараж № [NUMBER] [PERSON] , який був прийнятий в асоційовані члени обслуговуючого кооперативу «Автокооператив по будівництву та експлуатації гаражів, автостоянок для зберігання транспортних засобів громадян Деснянського району міста Києві «Ремторгсервіс-Інвест». Відповідно до заяви, як власник гаражу № [NUMBER] на загальних зборах членів кооперативу (протокол № 52 від 21.06.2017). [PERSON] є власником гаражу № [NUMBER] , площею 21,3кв.м, за адресою: [ADDRESS] , побудований господарчим способом та введений в експлуатацію 21.07.1991. Відповідно до Довідок № 111, 112 від 13.11.2007 виданих власнику [PERSON] . Обслуговуючим кооперативом по будівництву та експлуатації гаражів, автостоянок по зберіганню транспортних засобів громадян Деснянського району м.Києва «РемторгСергвіс-Інвест», про те що власником гаражів № [NUMBER],[NUMBER] з 1991 року був [PERSON] . 21.06.2017 від [PERSON] поступила заява про те, що він вийшов з членів обслуговуючого кооперативу «Автокооператив по будівництву та експлуатації гаражів, автостоянок для зберігання транспортних засобів громадян Деснянського району міста Києві «Ремторгсервіс-Інвест», та передав свої гаражі № [NUMBER] , [NUMBER] громадянину [PERSON] , який був прийнятий в асоційовані члени обслуговуючого кооперативу «Автокооператив по будівництву та експлуатації гаражів, автостоянок для зберігання транспортних засобів громадян Деснянського району міста Києві «Ремторгсервіс-Інвест». Відповідно до заяви, як власник гаражів № [NUMBER] , [NUMBER] на загальних зборах членів кооперативу (протокол № 52 від 21.06.2017). [PERSON] визнано власником гаражів № [NUMBER] , [NUMBER] , загальною площею 104,9кв.м та 70,7кв.м, побудовані господарчим способом та введений в експлуатацію 21.07.1991. 14.07.2017 державним реєстратором - приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Губерською Н.Л., прийнято рішення, індексний номер 36145381, про реєстрацію за [PERSON] права власності на гараж № [NUMBER] , загальною площею 21.3кв.м по [ADDRESS] . Право власності на зазначений об`єкт зареєстровано за вказаним громадянином на підставі довідки від 25.06.2017 [NUMBER] виданої ОК «Ремторгсервіс-Інвест», про членство особи в кооперативі та внесення таким членом кооперативу пайового внеску в повному обсязі. 21.11.2017 державним реєстратором філії комунального підприємства «Добробут» Литвинівської сільської ради в м. Київ, Донським Я.С. прийнято рішення, індексний номер 38262407, про реєстрацію за [PERSON] права власності на гараж № [NUMBER] , загальною площею 104,9кв.м по [ADDRESS] . Право власності на зазначений об`єкт зареєстровано за вказаним громадянином на підставі технічного паспорту від 14.11.2017 №14/1117-1, виданого ТОВ «Укртехекспект» та довідки від 13.11.2017 № 111, виданої ОК «Ремторгсервіс-Інвест». 21.11.2017 державним реєстратором філії комунального підприємства «Добробут» Литвинівської сільської ради в м. Київ, Донським Я.С. прийнято рішення, індексний номер 38262045, про реєстрацію за [PERSON] права власності на гараж № [NUMBER] , загальною площею 70,7кв.м по [ADDRESS] . Право власності на зазначений об`єкт зареєстровано за вказаним громадянином на підставі технічного паспорту від 14.11.2017 №14/1117-2, виданого ТОВ «Укртехекспект» та довідки від 13.11.2017 № 112, виданої ОК «Ремторгсервіс-Інвест». Дана інформація підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження майна щодо об`єкта нерухомого майна. Разом з тим вищевказані правочини здались незаконними поліції, та на підставі цього було відкрито кримінальне провадження ЄРДР № 1201810000300002235. Згідно відповіді т.в.о. начальника СВ Деснянського УП ГУНУ у м. Києві, Євгенія Бишевича, в даному кримінальному провадженні Заїменко О.Д. має процесуальний статус свідка. 13.08.2018 посадовою особою Департаменту земельних ресурсів, головним спеціалістом відділу землеустрою та моніторингу земель Деснянського району Івановою Валентиною Петрівною, було проведено перевірку, дотримання вимог земельного законодавства під час використання земельної ділянки по [ADDRESS] , код ділянки 62:701:0030, яка перебуває у користуванні Обслуговуючого кооперативу «Автокооператив по будівництву та експлуатації гаражів, автостоянок для зберігання транспортних засобів громадян Деснянського району міста Києві «Ремторгсервіс-Інвест». Згідно із Акту перевірки №18-0026-03 встановлено, що відповідно до Бази даних міського земельного кадастру, земельна ділянка по [ADDRESS] , код ділянки 62:701:0030, площею 0,7824га обліковується за обслуговуючим кооперативом «Автокооператив по будівництву та експлуатації гаражів, автостоянок для зберігання транспортних засобів громадян Деснянського району міста Києві «Ремторгсервіс-Інвест» на підставі технічного звіту встановлення зовнішніх меж земельної ділянки. З наданих письмових пояснень голови правління авто-кооперативу «Ремторгсервіс-Інвест» встановлено, що відповідно до рішення Київської міської ради від 18.02.1991 № 56 «Про затвердження «Схеми розміщення в м. Києві гаражів та відкритих стоянок для транспортних засобів індивідуальних власників на період 1995 року» по [ADDRESS] планувалась підземна автостоянка, орієнтовною площею 0,7га. Рішенням Київської міської ради від 24.07.1995 №229 «Про затвердження скоригованої схеми розміщення в м. Києві гаражів та автостоянок для транспортних засобів індивідуальних власників на період до 2000 року» по [ADDRESS] планувалась багатоповерхова автостоянка манежного типу, орієнтовною площею 2,4га, але організувалась автостоянка. При будівництві лінії швидкісного трамваю по [ADDRESS] (згідно з рішенням Київради від 12.01.1995 №41, земельна ділянка надавалась в тимчасове користування ДКП «Київелектротранс» для будівництва трамвайної лінії швидкісного руху) створена автостоянка була частково перенесена з траси будівництва та відповідно до договору про спільну діяльність, укладеного з ДКП «Київелектротранс» від 30.12.1998 ТОВ «Поділ.Арт.Проект» була перебудована автостоянка для громадян, автомобілі яких знаходились та переносились з траси будівництва лінії швидкісного трамваю. Згідно акту про приймання в експлуатацію закінченого будівництва об`єкта від 14.04.1999, автостоянка № 14 введена в експлуатацію. Земельна ділянка по вул. Оноре де Бальзака вздовж лінії швидкісного трамваю (Троєщина-Осокорки) у Деснянському районі , площею 0,7824га на підставі рішення Київської міської ради від 28.03.2002 № 380-1/1814 передавалось в оренду на 4 роки 11 місяців Деснянській районній у м. Києві державній адміністрації, для експлуатації та обслуговування автостоянки (№14). Договір оренди зареєстрований від 16.12.2003 №62-6-00105 скасовано. На підставі договору від 28.12.2006 №14/2007, укладеного з Деснянською районною у м. Києві державною адміністрацією, ТОВ «Поділ.Арт.Проект» надано дозвіл здійснювати господарську діяльність по експлуатації та обслуговуванню автостоянки (№14) площею 0,7824га на [ADDRESS] . Відповідно до Акту від 23.01.2009 автостоянка № 14 на [ADDRESS], була передана від ТОВ «Поділ.Арт.Проект» до ТОВ «Ремторгсервіс-Інвест». ТОВ «Ремторгсервіс-Інвест» є співзасновником обслуговуючого кооперативу «Автокооператив по будівництву та експлуатації гаражів, автостоянок для зберігання транспортних засобів громадян Деснянського району міста Києві «Ремторгсервіс-Інвест», ТОВ «Поділ.Арт.Проект» є асоційований член кооперативу. На земельній ділянці розміщені автостоянка, будівлі і споруди. Право приватної власності на будівлі та споруди зареєстровано в державному реєстрі прав на нерухоме майно. В Департаменті земельних ресурсів зареєстровано клопотання від 25.04.2016 № К-26753 обслуговуючого кооперативу Автокооператив по будівництву та експлуатації гаражів, автостоянок для зберігання транспортних засобів громадян Деснянського району міста Києві «Ремторгсервіс-Інвест», та отримано повідомлення про право мовчазної згоди щодо розроблення проекту землеустрою про відведення земельної ділянки для експлуатації та обслуговування гаражів та автостоянки по [ADDRESS] . Проект землеустрою (справа № Д-7697) на цей час погоджується відповідно до ст. 186-1 Земельного кодексу України. 13.12.2019 сертифікований інженер-землевпорядник [PERSON] та Автокооператив підписали Акт приймання-передачі межових знаків ділянки, за адресою: [ADDRESS] . Згідно із витягу з державного земельного кадастру про Земельну ділянку від 28.02.2020 №НВ №00004669252020 цільовим призначенням земельної ділянки є 12.04 розміщення та експлуатація будівель та споруд автомобільного транспорту та дорожнього господарства. 09.12.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шишкіною А.О. прийнято рішення, індексний номер 62154134, про реєстрацію за обслуговуючим кооперативом «Автокооператив по будівництву та експлуатації гаражів, автостоянок для зберігання транспортних засобів громадян Деснянського району міста Києві «Ремторгсервіс-Інвест» права власності на зазначений об`єкт нерухомого майна. Право власності на гараж № [NUMBER] , загальною площею 21,3кв.м зареєстровано за обслуговуючим кооперативом на підставі акта приймання-передачі від 06.12.2021 № 3396, 3397, згідно з яким [PERSON] передав даний об`єкт нерухомого майна в якості цільового внеску як члена кооперативу. 17.12.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шишкіною А.О. прийнято рішення, індексний номер 62364576, про реєстрацію за ОК «Ремторгсервіс-Інвест» права власності на зазначений об`єкт нерухомого майна. Право власності на гараж № [NUMBER] , загальною площею 104,9кв.м зареєстровано за вказаним обслуговуючим кооперативом, на підставі акта приймання-передачі від 13.12.2021 №3445, 3446, згідно з яким [PERSON] передав даний об`єкт нерухомого майна в якості цільового внеску як члена кооперативу. 17.12.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шишкіною А.О. прийнято рішення, індексний номер 62365401, про реєстрацію за ОК «Ремторгмервіс-Інвест» права власності на зазначений об`єкт нерухомого майна. Право власності на гараж № [NUMBER] , загальною площею 707кв.м зареєстровано за вказаним обслуговуючим кооперативом на підставі акта приймання-передачі від 13.12.2021 №3447, 3448, згідно з яким [PERSON] передав даний об`єкт нерухомого майна в якості цільового внеску як члена кооперативу. Дана інформація підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження майна щодо об`єкта нерухомого майна. Згідно із Довідками про оціночну вартість об`єкта нерухомості, від 27.04.2023, оціночна вартість нежитлової нерухомості, гаражів в гаражному кооперативі, за адресою [ADDRESS] , - загальною площею 70,70кв.м. становить 126131,21грн; - загальною площею 104,90кв.м. становить 460002,38грн; - загальною площею 21,30кв.м. становить 73733,18грн. 23.06.2022 Київська міська рада ухвалила рішення № 4864/4905 «Про передачу обслуговуючому кооперативу «Автокооператив по будівництву та експлуатації гаражів, автостоянок для зберігання транспортних засобів громадян Деснянського району міста Києві «Ремторгсервіс-Інвест» земельної ділянки в оренду для експлуатації та обслуговування автостоянки на [ADDRESS] ». 20.12.2022 Київська міська рада та Обслуговуючий кооператив «Автокооператив по будівництву та експлуатації гаражів, автостоянок для зберігання транспортних засобів громадян Деснянського району міста Києві «Ремторгсервіс-Інвест» уклали Договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером 8000000000:62:701:0030, площею 0,7824га на 15 років. Згідно із Витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, земельна ділянка з кадастровим номером 8000000000:62:701:0030, площею 0,7824га, на праві оренди земельної ділянки, зареєстрована на орендаря Обслуговуючий кооператив «Автокооператив по будівництву та експлуатації гаражів, автостоянок для зберігання транспортних засобів громадян Деснянського району міста Києві «Ремторгсервіс-Інвест». Відповідно до Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Обслуговуючий кооператив «Автокооператив по будівництву та експлуатації гаражів, автостоянок для зберігання транспортних засобів громадян Деснянського району міста Києві «Ремторгсервіс-Інвест» знаходиться за адресою м. Київ, вул.Бальзака, 3-А. Дата та номер запису в Єдиному державному реєстрі 22.11.2022 №1000661070015011013. Особи, які мають право вчиняти дії від імені юридичної особи: [PERSON] - керівник, [PERSON] , [PERSON] - представники. З листа Головного управління ДПС у м. Києві Державної податкової служби України, від 18.03.2021 № 29260/6/26-15-12-15-13 вбачається, що Обслуговуючий кооператив «Автокооператив по будівництву та експлуатації гаражів, автостоянок для зберігання транспортних засобів громадян Деснянського району міста Києві «Ремторгсервіс-Інвест» сплачує платежі по земельному податку з юридичних осіб у Деснянському районі м. Києва з 2017 по 2021 роки. 18.08.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань №42022102030000204, були внесені відомості, кваліфіковані за ч. 2 ст. 358 КК України, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а саме 14.07.2017 та 21.11.2017 приватним нотаріусом та державним реєстратором внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, завідомо неправдиві відомості, які виразились у незаконній реєстрації за [PERSON] права власності на гараж 21,3кв.м, а за [PERSON] на гаражі 104,9кв.м та 70,7кв.м, які розташовані по [ADDRESS] . Судом установлено, що адвокат Болдирєва Д.І., яка представляє інтереси [PERSON] , зверталась з адвокатськими запитами до Офісу Генерального прокурора, Київської міської прокуратури, Начальника Деснянського УП ГУНП у м. Києві, з проханням надати копії матеріалів справи та інформацію щодо кримінального провадження №42022102030000204. 22.08.2022 Київська міська прокуратура, направила запит № 15/1-538вих-22 до Київської міської ради та Департаменту земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації з вимогою наданні інформації про факти порушень законодавства при реєстрації за громадянами [PERSON] , [PERSON] та ОК Автокооператив по будівництву та експлуатації гаражів, автостоянок для зберігання транспортних засобів громадян Деснянського району міста Києві «Ремторгсервіс-Інвест» права власності на об`єкти нерухомого майна, що розташовані по [ADDRESS] . Також прокуратура просила зазначити, чи вживались або чи будуть вживатись Київрадою, як власником земельної ділянки, заходи реагування для усунення вказаних порушень законодавства, та якщо такі заходи не вживались, зазначити причину. Одночасно повідомляла, що за наявності підстав для судового захисту інтересів держави, такі заходи будуть вжиті Київською міською прокуратурою. 29.08.2022 Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) листом № 0570202/3-10468 надав відповідь Київські міській прокуратурі, про те що на підставі заяви ОК «Ремторгсервіс-Інвест» від 23.12.2021 №64035-006561542-031-03, у зв`язку з набуттям права власності на нерухоме майно, Департаментом було підготовлений проект рішення Київської міської ради про передачу обслуговуючому кооперативу «Автокооператив по будівництву та експлуатації гаражів, автостоянок для зберігання транспортних засобів громадян Деснянського району міста Києві «Ремторгсервіс-Інвест»» в оренду земельної ділянки 07824га (кадастровий номер 8000000000:62:701:0030) для експлуатації та обслуговування автостоянки по [ADDRESS] », який після погодження в установленому порядку разом зі справою № 439445819, відповідно до Регламенту Київської міської ради, затвердженого її рішенням від 04.11.2021 №3135/3176 передані до Київської міської ради для розгляду та прийняття рішення. Постійною комісією Київської міської ради з питань архітектури, містобудування та земельних відносин листом від 12.07.2022 №08/281-792 повернуто вищезазначений проект рішення Київської міської ради з матеріалами справи № 439445819, як такі, що були прийняті на пленарному засіданні ІІ сесії Київської міської ради ІХ скликання 23.05.2022 та 09.06.2022. На сьогодня рішення Київської міської ради, належним чином оформлене, до департаменту не надходило. Зазначають, що не вживались заходи щодо усунення порушень законодавства при реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, розташованого на земельній ділянці по [ADDRESS] . Інформація про вжиття таких заходів Київською міською радою в Департаменті відсутня. 26.12.2022 Київська міська прокуратура, листом № 51/1-9376-22 повідомила Київську міську раду, що 22.08.2022 № 15/1-538вих-22 Київська міська рада повідомлялась про порушення вимог законодавства при реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна А також повідомлялось, що за наявності підстав для судового захисту інтересів держави, такі заходи будуть вжиті Київською міською прокуратурою. Проте, до теперішнього часу Київською міською радою належних заходів цивільно-правового характеру щодо захисту порушених інтересів держави, у тому числі про скасування рішення про державну реєстрацію права власності на зазначені об`єкти нерухомого майна, не вжито. Ураховуючи викладене, та те що інтереси держави залишаються незахищеними, на виконання ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» Київською міською прокуратурою підготовлено позовну заяву в інтересах держави в особі Київської міської ради до [PERSON] , [PERSON] , ОК «Ремторгсервіс-Інвест» про скасування рішення про державну реєстрацію та визнання недійсним правочинів, повернення земельної ділянки. Пунктом 3 ст. 131-1 Конституції України визначено, що прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Відповідно до ч. 3, 4, 5 ст. 56 ЦПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює, або неналежним здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обгрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті. Отже, виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. Ключовим для застосування цієї норми є поняття «інтерес держави». З метою встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в особі Київської міської ради, Київської міською прокуратурою скеровано лист про надання інформації чи вживалися Департаментом земельних ресурсів та Київської міською радою, як власника земельної ділянки, на які розташовані об`єкти нерухомості, гаражі, заходи реагування для усунення порушень законодавства, шляхом скасування рішення про державну реєстрацію права власності на об`єкти нерухомого майна. Крім того, оскільки Київської міською радою не були вжиті заходи реагування для усунення порушень законодавства, у тому числі шляхом скасування рішення про державну реєстрацію, а інтереси держави залишились незахищеними Київська міська прокуратура повідомила Київську міську раду про подачу даної позовної заяви до суду. Конституційний Суд України у своєму рішенні від 08 квітня 1999 року № 3-рп/99 зазначив, що із врахуванням того, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. Як вказує Верховний Суд у постанові від 08.02.2019 у справі № 915/20/18, «інтереси держави» охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному конкретному випадку звернення прокурора з позовом. Надмірна формалізація «інтересів держави», особливо у сфері публічних правовідносин, може призвести до необґрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист суспільно значущих інтересів там, де це дійсно потрібно (аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 25.04.2018 зі справи N 806/1000/17). В контексті правовідносин у даній справі, інтереси держави полягають не тільки у захисті прав державних органів влади чи тих, які відносяться до їх компетенції, а також захист прав та свобод місцевого самоврядування, яке не носить загальнодержавного характеру, але направлене на виконання функцій держави на конкретній території та реалізуються у визначеному законом порядку та способі, який відноситься до їх відання. Органи місцевого самоврядування є рівними за статусом носіями державної влади, як і державні органи. Верховний Суд в постанові від 08.02.2019 у справі № 915/20/18 зазначає, що «інтереси держави полягають не тільки у захисті прав державних органів влади чи тих, які відносяться до їх компетенції, а також захист прав та свобод місцевого самоврядування, яке не носить загальнодержавного характеру, але направлене на виконання функцій держави на конкретній території та реалізуються у визначеному законом порядку та способі, який відноситься до їх відання. Органи місцевого самоврядування є рівними за статусом носіями державної влади, як і державні органи». Крім цього, як вказує Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20.07.2022 у справі № 911/5201/19 за позовом заступника прокурора міста Києва в інтересах держави до Київської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю "Енерджі-ВМ", про визнання незаконним та скасування рішення, позов у справі «поданий в межах спору про право користування земельною ділянкою, у якому територіальна громада міста Києва є учасником цивільних відносин та стороною спору. Територіальна громада здійснює свої цивільні права та обов`язки через орган місцевого самоврядування в межах його компетенції, встановленої законом, - Київраду, замість якої й діє прокурор, а не в межах відносин, зазначених у статті 1 Закону N 963-IV». Таким чином, наведені вище норми законодавства та Рішення Конституційного Суду України надають прокуророві право звертатися до суду з позовами про захист інтересів держави, обґрунтовуючи при цьому, в чому саме полягає таке порушення. Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України). Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»). Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з частиною першою статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Частиною другою статті 386 ЦК України передбачено, що власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з частиною першою статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради є органом місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. Пунктами «а», «б», «в», «г» статті 12 ЗК України передбачено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: розпорядження землями територіальних громад, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу, вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу. Відповідно до частин першої, другої статті 83 ЗК України землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають: а) усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності; б) земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування. Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (статті 125, 126 ЗК України). Згідно з частиною другою статті 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Стаття 212 ЗК України визначає, що самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду. Відповідно до частини першої статті 376 ЦК України самочинне будівництво визначається через сукупність ознак, що виступають умовами або підставами, за наявності яких об`єкт нерухомості вважається самочинним, а саме, якщо: 1) він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена в установленому порядку для цієї мети; 2) об`єкт нерухомості збудовано без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту; 3) об`єкт нерухомості збудований з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Наявність хоча б однієї із трьох зазначених у частині першій статті 376 ЦК України ознак свідчить про те, що об`єкт нерухомості є самочинним. За загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 376 ЦК України, особа, яка здійснила самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Згідно із частиною четвертою статті 376 ЦК України якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок. При цьому знесення самочинного будівництва є крайньою мірою і можливе лише за умови вжиття всіх передбачених законодавством України заходів щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності. Відповідно до частини сьомої статті 376 ЦК України у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. З урахуванням змісту статті 376 ЦК України в поєднанні з положеннями статей 16, 386, 391 цього Кодексу та статті 212 ЗК України, вимога про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки із приведенням її у попередній стан шляхом знесення самочинно побудованого нерухомого майна на земельній ділянці, власником або користувачем якої є інша особа, можуть бути заявлені власником чи користувачем земельної ділянки або іншою особою, права якої порушено, за умови доведеності факту такого порушення самочинною забудовою. Так, у справі, судом установлено, що спірні гаражі № [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] розташовані по [ADDRESS] , знаходяться на одній земельній ділянці та поєднанні з іншими гаражами і нежитловими будівлями, якими користуються інші особи, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речового права на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме мано, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єктів. Однак висновок будівельно-технічної експертизи про можливість окремого знесення спірних гаражів без порушення прав та інтересів користувачів іншими гаражами і нежитловими будівлями, у справі відсутній. Таким чином, спірні правовідносини безпосередньо стосуються прав, інтересів та обов`язків користувачів іншими гаражами і нежитловими будівлями, яких до участі у справі, як співвідповідачів залучено не було. Отже, суд вважає, що спірні гаражі входить до складу єдиного комплексу нерухомого майна гаражного кооперативу, знаходяться на земельній ділянці, яка перебуває в оренді на підставі останнього договору оренди між Київрадою та Обслуговуючим кооперативом «Автокооператив по будівництву та експлуатації гаражів, автостоянок для зберігання транспортних засобів громадян Деснянського району міста Києві «Ремторгсервіс-Інвест»» (реєстраційний номер 2512393480000). Позивачем по справі не визначено коло усіх осіб, які є власниками майнового комплексу, що розташований по [ADDRESS] та їх правового статусу. Відповідно до абз. 2 ч.1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами. Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», передбачено, що речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації, що також передбачено ст. 182 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За п. 1 ч. 1 ст. 27 Закону державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі укладеного в установленому законом порядку договору. Інститут реєстрації права власності - це за своєю суттю є підтвердження державою права власності на майно за відповідною особою. При цьому держава наділена повноваженнями підтвердити таке право особи виключно у тому випадку, якщо ця особа набула майно у власність законно. Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. За положеннями статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Згідно частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша статті 5 ЦПК України). Аналіз вказаних правових норм дає підстави для висновку, що для застосування того чи іншого способу захисту, суд має встановити характер спірних правовідносин, права та інтереси позивача, за захистом яких він звернувся до суду, та факт їх порушення відповідачами. Виходячи з принципу диспозитивності цивільного судочинства та змагальності сторін (статті 12, 13 ЦПК України), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) передбачено, що кожен має право на розгляд його справи судом. Із статті 6 Конвенції вбачається, що доступ до правосуддя є невід`ємним елементом права на справедливий суд, а відповідно до статті 13 Конвенції (право на ефективний засіб юридичного захисту), кожен чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. При цьому ефективним слід розуміти спосіб, що приводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам. При зверненні до практики Європейського суду з прав людини (рішення від 19 лютого 2009 року в справі «Марченко М. В. проти України», заява № 4063/04) у контексті забезпечення права на доступ до правосуддя можна зробити висновок, що для його реалізації на національному рівні необхідна наявність спору щодо «права» як такого, що визнане у внутрішньому законодавстві; мова повинна йти про реальний та серйозний спір; він повинен стосуватися як самого права, так і його різновидів або моделей застосування; предмет провадження повинен напряму стосуватися відповідного права цивільного характеру. Тобто підставою для звернення до суду є наявність порушеного права, а таке звернення здійснюється особою, котрій це право належить, і саме з метою його захисту. Відсутність обставин, які підтверджували б наявність порушення права особи, за захистом якого вона звернулася, є підставою для відмови у задоволенні такого позову. До того ж суд першочергово перевіряє, чи були порушені права позивача, яким способом вони мають бути поновлені і чи є відповідні позовні вимоги у справі. Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діями наслідкам (постанови Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18), від 11 вересня 2018 року у справі №905/1926/16 (провадження № 12-187гс18) та від 30 січня 2019 року у справі №569/17272/15-ц (провадження № 14-338цс18). Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Порушенням вважається такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке; порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково. При цьому позивач, тобто особа, яка подала позов, самостійно визначається з порушеним, невизнаним чи оспорюваним правом або охоронюваним законом інтересом, які потребують судового захисту. Обґрунтованість підстав звернення до суду оцінюються судом у кожній конкретній справі за результатами розгляду позову. Розглядаючи справу, суд має з`ясувати: 1) з яких саме правовідносин сторін виник спір; 2) чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; 3) чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права позивача; 4) чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права у спірних правовідносинах. Якщо суд дійде висновку, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню (подібний висновок викладений у пунктах 6.6., 6.7 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19). Предметом спору в цій справі є скасування рішення державного реєстратора, визнання недійсними акти приймання-передачі та повернення частину земельної ділянки шляхом звільнення від споруд. На думку прокурора, спірна земельна ділянка по [ADDRESS] для будівництва гаражів ОК «Ремторгсервіс-Інвест», [PERSON] , [PERSON] не надавалась, об`єкти нерухомого майна - гаражі № [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , площами 21,3кв.м, 104,9кв.м, 70,7кв.м є об`єктами самочинного будівництва. Таким чином прокуратура вважає, що реєстрація на спірні гаражі проведено на підставі рішень державних реєстраторів, які не відповідають вимогам законодавства. Тому державна реєстрація нерухомого майна на чужій земельні ділянці фактично обмежує права власності власника землі. Однак суд вважає, що обраний позивачем спосіб захисту є неефективним, оскільки задоволення вимоги про визнання актів приймання-передачі недійсними, скасування рішення про державну реєстрацію права власності, знесення гаражів не може призвести і не призведе до захисту або відновлення порушеного речового права держави (у разі його наявності), зокрема повернення у володіння або користування спірної земельної ділянки. Оскарження всього ланцюга договорів та інших правочинів щодо спірного майна, не є ефективним способом захисту прав. Серед способів захисту речових прав Цивільний кодекс України виокремлює, зокрема, витребування майна із чужого незаконного володіння (стаття 387), усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном (стаття 391), визнання права власності (стаття 392), відшкодування матеріальної і моральної шкоди (статті 1166, 1167, 1173). Верховний Суд зазначає, що судовий захист повинен бути повним та відповідати принципу процесуальної економії, тобто забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту. Такі висновки сформульовані в пункті 63 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2020 року у справі № 910/3009/18 (провадження № 12-204гс19), пункті 50 постанови Великої Палати Верховного Суду від 02 лютого 2021 року у справі № 925/642/19 (провадження № 12-52гс20). Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству», який набрав чинності з 16 січня 2020 року, статтю 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» № 1952 (далі - Закон №1952) викладено у новій редакції. Так, відповідно до пунктів 1, 2, 3 частини третьої статті 26 Закону № 1952 (в редакції, чинній з 16 січня 2020 року) відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини 6 статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). При цьому з метою ефективного захисту порушених прав законодавець уточнив, що ухвалення зазначених судових рішень обов`язково має супроводжуватися одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 27 квітня 2022 року у справі № 521/21538/19 (провадження № 61-204св22) вказано, що «позовні вимоги про визнання незаконними та скасування рішень про державну реєстрацію прав, визнання недійсним свідоцтва про право власності, визнання недійсними договорів, які заявлені саме у зв`язку з здійсненням на думку прокурора самочинного будівництва є неефективними способами захисту, а позовні вимоги про знесення самочинно збудованих будинків, зобов`язання привести земельну ділянку до попереднього стану є недоведеними». Велика Палата Верховного Суду зауважує, що у кожному випадку, коли володіючий власник просить про усунення йому перешкод у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою шляхом демонтажу спорудженого на ній об`єкта нерухомості, суд має перевіряти правомірність втручання держави у права на повагу до житла та мирного володіння на цей об`єкт шляхом його демонтажу, а саме: наявність підстави для такого втручання у законодавстві, легітимність мети цього втручання (його відповідність цілям, визначеним у пункті 2 статті 8 Конвенції та абзаці другому статті 1 Першого протоколу до Конвенції) та пропорційність демонтажу відповідній меті (можливість досягнення останньої проведенням демонтажу за відсутності менш обтяжливих для відповідача способів захисту прав позивача). Залежно від результату такої перевірки суд вирішує питання про задоволення чи відмову у задоволенні позову. При цьому у разі його задоволення відшкодування особі вартості майна, що підлягає демонтажу, не є можливим за відсутності для цього юридичних підстав (зокрема, правомірності його спорудження, добросовісності набуття права на нього, заявлення вимоги про відшкодування та її обґрунтованості)». Суд зауважує, що задоволення позовних вимог першого заступника керівника Київської міської прокуратури, в інтересах держави, не призведе до поновлення прав держави, відновлення володіння, користування або розпорядження спірною земельною ділянкою. Отже, такі вимоги не є ефективним способом захисту права, яке потребуватиме додаткових засобів судового захисту, тобто повторного звернення до суду, оскільки 22.12.2022 голова Київради Кличко В.В. уклав з Автокооперативом договір оренди земельної ділянки, строк дії на 15 років (посвідчений приватним нотаріусом, зареєстрований в реєстрі №600), земельна ділянка передається для розміщення, експлуатації та обслуговування будіть і споруд автомобільного транспорту та дорожнього господарства, що не призведе до реального поновлення порушених прав територіальної громади. Обрання прокурором неналежного способу захисту прав є самостійною підставою для відмови у позові, тому суд не вбачає необхідності надавати оцінку іншим аргументам позовної заяви. Отже, враховуючи вищенаведене, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги не знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, вони в такому вигляді не ґрунтуються на встановлених нормах цивільного законодавства України, оскільки позивачем не надано суду доказів, які б суд міг покласти в основу задоволення вимог позивача, як це передбачено статтями 77-80 ЦПК України, і тому не підлягають задоволенню. Також суд вважає правильним зазначити щодо заяви відповідачів про відмову у позові застосувавши строк позовної давності. Суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовних вимог, звернутих позивачем до того відповідача у спорі, який заявляє про застосування позовної давності. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи було порушене право, за захистом якого позивач звернувся до суду. Якщо це право порушене не було, суд відмовляє у позові через необґрунтованість останнього. І тільки якщо буде встановлено, що право позивача дійсно порушене, але позовна давність за відповідними вимогами спливла, про що заявила інша сторона у спорі, суд відмовляє у позові через сплив позовної давності у разі відсутності визнаних судом поважними причин її пропуску, про які повідомив позивач (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22 травня 2018 року в справі № 369/6892/15-ц). Отже враховуючи, що судом в позові відмовлено через обрання прокурором неналежного способу захисту прав, строк позовної давності не застосовується. Стаття 141 ЦПК України передбачає, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються: у разі відмови в позові покладається на позивача. Таким чином, оскільки судом в позові відмовлено, сплачений судовий збір позивачу не повертається, а витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на позивача. Враховуючи наведене та

Outcome: dismissed