Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-20 00:00:00

Процедура (рух справи): У жовтні 2023 року позивач [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Скляров О. І., звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про скасувати арешт накладений на 1/3 квартири [ADDRESS] шляхом вилучення з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис за реєстраційним номером обтяження 9490520. Відповідно до ч.4 ст.274 ЦПК України ухвалою суду від 26 жовтня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не прибула, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України в зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом не здійснюється. Позиція позивача, [PERSON] : Позовні вимоги позивач мотивує тим, що [INFO] померла [PERSON] . 13.03.2023 року приватним нотаріусом Олександрійського районного нотаріального округу Кіровоградської області Бабенком В.М. внесено реєстраційний запис № 70379382 про реєстрацію спадкової справи № 14/2023 після смерті [PERSON] . Спадкоємцем за законом усього майна після смерті [PERSON] є її син [PERSON] . 11.08.2023 року листом приватного нотаріуса Олександрійського районного нотаріального округу Кіровоградської області Бабенком В.М. надано роз`яснення позивачу про те, що при видачі Свідоцтва про право на спадщину на квартиру [ADDRESS] , виявлено обтяження, а саме арешт зазначеного нерухомого майна, а тому видача Свідоцтва неможлива до зняття арешту. Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 04.08.2023 року № 341694634, відділом ДВС Світловодського міськрайонного управління юстиції накладено арешт на 1/3 частини квартири [ADDRESS] . Арешт накладено на підставі виконавчого листа АЕ-50 від 10.06.1997 року, виданого Світловодським міським судом. 14.08.2023 року Світловодським відділом Державної виконавчої служби в Олександрійському районі у Кіровоградській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) відмовлено у задоволенні клопотання щодо зняття арешту з майна та надано відповідь де зазначено, що на виконанні у відділі перебував виконавчий лист АЕ-50 від 10.06.1997 року виданий Світловодським міським судом Кіровоградської області про стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] . Дане виконавче провадження завершено у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом. А тому зняття арешту з вищезазначеного майна, можливе лише в судовому порядку. Відповідно до Договору купівлі-продажу від 20.07.1992 року, власником квартири [ADDRESS] , є [PERSON] . Відповідно до Архівної довідки станом на 01.01.2013 року право власності на квартиру [ADDRESS] , зареєстровано за [PERSON] . Таким чином, на момент накладення арешту, єдиним власником вищезазначеного майна була [PERSON] та відношення до виконавчого провадження в рамках якого накладено арешт, вона немала. Отже, накладення арешту на вищезазначене спадкове майно позивача є неправомірним. Таким чином, у зв`язку з тим, що накладена заборона відчуження на нерухоме майно, позивач не може розпоряджатися своїм майном, що є підставою для звернення до суду з даним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач, [PERSON] , надав суду такі докази: -витяг про арешт нерухомого майна; -лист Світловодського відділу ДВС від 28.08.2023 р.; - копія архівної довідки № 220 від 04.08.2023 року; - копію витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі; копію договору купівлі-продажу квартири; - копія свідоцтва про смерть; - відповідь приватного нотаріуса від 11.08.2023 року; - копія свідоцтва про народження позивача; та інші докази. Аргументи відповідача, [PERSON] : Відповідач в судове засідання не з`явилась. 03 листопада 2023 року надала заяву про визнання позову та розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала в повному обсязі. Позиція третьої особи, Світловодського відділі Державної виконавчої служби в Олександрійському районі у Кіровоградській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса): Представник третьої особи в судове засідання не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надала заяву про розгляд справи без їх участі, у вирішенні питання про зняття арешту покладаються на розсуд суду, надали копію акту про вилучення виконавчих проваджень для знищення. Розглянувши справу в порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши матеріали справи та оцінивши у єдності та в сукупності надані позивачем докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, проаналізувавши норми права, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в судовому засіданні доведені належними та допустимими доказами, тому позов слід задовольнити з таких підстав. Встановлені судом обставини справи: Відповідно до Свідоцтва про смерть, [PERSON] [INFO] померла [INFO] . З копія свідоцтва про народження виданого міськбюро РАЦС Чирчикського міськвиконкому Ташкентської області Узбекської РСР від 23.02.1968 року вбачається, що позивач [PERSON] є сином померлої [PERSON] . 13.03.2023 року приватним нотаріусом Олександрійського районного нотаріального округу Кіровоградської області Бабенком В.М. внесено реєстраційний запис № 70379382 про реєстрацію спадкової справи № 14/2023 після смерті [PERSON] , що підтверджується Витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі № 71766387 від 13.03.2023 року. Спадкоємцем за законом усього майна після смерті [PERSON] є її син [PERSON] . 11.08.2023 року листом № (02-14)269 приватним нотаріусом Олександрійського районного нотаріального округу Кіровоградської області Бабенком В.М. надано роз`яснення позивачу про те, що при видачі Свідоцтва про право на спадщину на квартиру [ADDRESS] , виявлено обтяження, а саме арешт зазначеного нерухомого майна, а тому видача Свідоцтва неможлива до зняття арешту. Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 04.08.2023 року № 341694634, відділом ДВС Світловодського міськрайонного управління юстиції (код ЄДРПОУ 35037956) накладено арешт на 1/3 частини квартири [ADDRESS] . Арешт накладено на підставі виконавчого листа АЕ-50 від 10.06.1997 року, виданого Світловодським міським судом. 14.08.2023 року представник позивача звернувся із клопотанням до Світловодського відділу Державної виконавчої служби в Олександрійському районі у Кіровоградській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про зняття арешту з нерухомого майна, у зв`язку з помилковим його накладенням. Розглянувши заяву позивача, відповідачем було відмовлено у задоволенні клопотання щодо зняття арешту з майна та надано відповідь за № 33042 від 28.08.2023 року. Зокрема, відповідачем зазначено, що на виконанні у відділі перебував виконавчий лист АЕ-50 від 10.06.1997 року виданий Світловодським міським судом Кіровоградської області про стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] . Дане виконавче провадження завершено у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом. На даний час таке виконавче провадження знищено, а тому зняття арешту з вищезазначеного майна, можливе лише в судовому порядку. Відповідно до Договору купівлі-продажу від 20.07.1992 року, посвідченого державним нотаріусом Світловодської державної нотаріальної контори Ганночкою Г.І., реєстровий номер 1-2485, власником квартири [ADDRESS] , є [PERSON] . Відповідно до Архівної довідки № 220 від 04.08.2023 року, станом на 01.01.2013 року право власності на квартиру [ADDRESS] , зареєстровано за [PERSON] . Таким чином, на момент накладення арешту, єдиним власником вищезазначеного майна була [PERSON] та відношення до виконавчого провадження в рамках якого накладено арешт, вона немала. У жовтні 2023 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про зняття арешту з нерухомого майна. Відповідач позовні вимоги визнала в повному обсязі. Вказані обставини справи підтверджуються належними та допустимими доказами, та не спростовані. Оцінка суду (джерела права) та висновок суду: На рівні національного законодавства гарантії захисту права власності закріплені вст. 41 Конституції України, за змістом якої кожен має право володіти, користуватися й розпоряджатися своєю власністю за винятком обмежень встановлених законом. Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Як роз`яснено п.2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна" № 5 від 03.06.2016, позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). За змістом ст. 316, 317, 319 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з приписами ч. ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не можу бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Нормами ст. 391 ЦК України, передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.56 ЗУ "Про виконавче провадження" арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Таким чином, відповідно до ч.5 ст.59 Закону України "Про виконавче провадження" арешт може бути знятий лише за рішенням суду. Отже, на час звернення із заявою до суду за наявності арешту (обтяження) накладеного на майно порушується право приватної власності позивача, внаслідок чого він позбавлений права в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. Під час судового розгляду судом не встановлено необхідності в збереженні накладеного арешту, виконавче провадження, в рамках якого було накладено арешт на майно позивача, на виконанні в органах державної виконавчої служби не перебуває та знищене у зв`язку з закінченням терміну зберігання. Згідно ч. 4,\~ ст. 206 ЦПК України\~ у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. Враховуючи наявність накладеного арешту на майно, неможливість скасування арешту в позасудовому порядку, та оскільки позивач в інший спосіб, крім звернення до суду з позовом про зняття арешту, захистити своє порушене право власності не може, суд приходить до висновку про необхідність захисту його права шляхом скасування такого арешту, а тому позов слід задовольнити. Наслідком звільнення майна з-під арешту є зняття заборони відчуження нерухомого майна та вилучення записів про накладення цих заборон з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. Судові витрати віднести за рахунок позивача відповідно до його заяви. На підставі викладеного,

Outcome: approved