overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Космацької сільської ради про визнання права власності на житловий будинок, з господарськими спорудами та будівлями, що розташований в [ADDRESS] . Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася та в позовній заяві просить розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Позовні вимоги мотивувала тим, що [INFO] помер [PERSON] . Перед смертю він залишив заповітне розпорядження від 03.02.1995 року, яким все своє майно заповів позивачці. При зверненні в нотаріальну контору виявилося, що дане майно не зареєстроване в Коломийському МБТІ. Тому вона просить позов задовольнити. Представник відповідача сільський голова Космацької сільської ради Мохначук Д.В. судове засідання не з`явився та подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, щодо задоволення позову не заперечив. Таким чином, судом прийнято рішення про розгляд справи у відсутності сторін на підставі наявних доказів у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що не суперечить та відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає позов підставним та таким, що підлягає до задоволення із наступних підстав: У відповідності до вимог ст.ст.13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В судовому засіданні встановлено, що позивачка [PERSON] правомірно є спадкоємцем належного померлому, [INFO] [PERSON] майна. З копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] видно, що [PERSON] помер [INFO] (а.с. 6); Копією заповіту від 03.02.1995 року, посвідченого у Космацькій сільській раді підтверджується, те, що [PERSON] , все належне йому майно заповів [PERSON] (а.с. 7). З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 13.10.2023 року видно, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] , оскільки нею не надано документів, які б підтверджували право власності спадкодавця на дане майно (а.с. 9). Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Враховуючи наведене на підставі ст.ст. 328, 1216, 1223 ЦК України, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Космацької сільської ради про визнання права власності на житловий будинок, з господарськими спорудами та будівлями, що розташований в [ADDRESS] . Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася та в позовній заяві просить слухати справу за її відсутності. Позовні вимоги мотивувала тим, що [INFO] помер її батько [PERSON] . Після смерті він не залишив заповітного розпорядження, позивачка вступила в управління майном, так, як тільки вона прийняла спадщину після його смерті. При зверненні в нотаріальну контору виявилося, що дане майно не зареєстроване в Коломийському МБТІ. Тому вона просить позов задовольнити. Представник відповідача сільський голова Космацької сільської ради Мохначук Д.В. судове засідання не з`явився та подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, щодо задоволення позову не заперечив. Таким чином, судом прийнято рішення про розгляд справи у відсутності сторін на підставі наявних доказів у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що не суперечить та відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає позов підставним та таким, що підлягає до задоволення із наступних підстав: У відповідності до вимог ст.ст.13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В судовому засіданні встановлено, що позивачка [PERSON] правомірно є спадкоємцем належного померлому, [INFO] [PERSON] майна. З копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] видно, що [PERSON] помер [INFO] (а.с. 8); Копією свідоцтва про народження позивачки підтверджується те, що її батьками були [PERSON] та [PERSON] (а.с. 6). З копії свідоцтва про шлюб видно, що позивачка 27.07.2007 року одружилася з [PERSON] та змінила своєї дошлюбне прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с. 7). З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 13.10.2023 року видно, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] , оскільки нею не надано документів, які б підтверджували право власності спадкодавця на дане майно (а.с. 9). Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Враховуючи наведене на підставі ст.ст. 328, 1216, 1223 ЦК України, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-13 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов`язану з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-13 00:00:00

До Суворовського районного суду м. Одеси надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу,\~який зареєстрований\~09.10.2014 року відповідно до свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі реєстраційної служби ОМУЮ, актовий запис №2122. Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що сторони не підтримують шлюбні стосунки. Життя з відповідачем не склалося. За час перебування у шлюбі у сторін народились дитина [PERSON] , [INFO] . Сторони спільне господарство не ведуть. Подружжя втратили один до одного почуття любові та поваги, примирення між ними не можливе. Шлюб практично розпався, носить формальний характер, тому він підлягає розірванню. Позивач та відповідач у судове засідання не з`явилися, проте про час та місце розгляду справи були повідомленні судом належним чином. У зв`язку з викладеним, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін, які повідомлені належним чином про час і місце розгляду справи, так як у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280-281 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, про те, що позов є обґрунтованим, є доказаним, тому підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено про те, що між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, який зареєстрований\~09.10.2014 року відповідно до свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі реєстраційної служби ОМУЮ, актовий запис №2122. За час перебування у шлюбі у сторін народився син - [PERSON] , [INFO] . Сторони шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть. Сімейне життя у подружжя не склалося. Сім`я фактично розпалася та існує лише формально. Статтею 110 СК України, визначено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Тому суд задовольняє позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки. При таких обставинах суд вважає, що збереження сім`ї протирічить інтересам подружжя, і шлюб між сторонами підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-13 00:00:00

Представник позивача звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з 23.04.2016 сторони перебувають у шлюбі. В останній час подружні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведуть. Кожен має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім`ю. Від даного шлюбу не мають спільних неповнолітніх дітей. Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 19.01.2024 відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи здійснити у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, представник позивача надала заяву про розгляд справи за відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи, перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи, 23.04.2016 сторони уклали шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.10). Від даного шлюбу не мають спільних неповнолітніх дітей. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя відповідно до ст. 110 СК України. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Відповідно до ст. 112 ч. 2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. За таких обставин суд приходить до висновку, що шлюб зберегти неможливо, сторони миритися не бажають, створити здорову та міцну родину не змогли, шлюб існує лише формально та підлягає розірванню. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-13 00:00:00

У зв`язку з тим, що винесення повного тексту рішення представляє складність, суд на підставі ч.6 ст. 259 ЦПК України, вважає можливим відкласти складання повного рішення на строк не більш як десять\~ днів, а саме до 20.02.2024 року, оголосивши у судовому засіданні тільки вступну та резолютивну частини рішення суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-13 00:00:00

\~ \~ \~ \~Зважаючи на складність справи, на підставі частини шостої статті 259 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає за необхідне відкласти складання повного рішення на п`ять днів до 19 лютого 2024 року, оголосивши вступну та резолютивну частини рішення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-13 00:00:00

Направленим позовом заявниця просить суд ухвалити рішення про розірвання шлюбу між сторонами. Враховуючи положення ст. 274 ЦПК України, розгляд справи проводився в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідач направленою заявою визнавав позовні вимоги та не заперечував щодо задоволення. З позовної заяви убачається, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12 листопада 2011 року. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені. Сторони проживають окремо, шлюбних стосунків не підтримують, примирення та збереження шлюбу між сторонами неможливе. За вказаних обставин, остання просить розірвати шлюб. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] . Правовідносини між сторонами врегульовані та відповідають наступним нормам права. Згідно ст. 51 Конституції України та ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примушування до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. За приписами ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду (ч. 2 ст. 104 СК України; ч. 3 ст. 105 СК України; ч. 1 ст. 110 СК України). Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ст. 112 СК України). Враховуючи фактичні обставини справи, положення норм матеріального права, якими врегульовані дані правовідносини, суд дійшов висновку про задоволення позову, адже, як встановлено у ході розгляду справи, шлюбні стосунки між сторонами припинені, примирення та збереження шлюбу між сторонами неможливе. У порядку ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на відповідача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-13 00:00:00

Направленим позовом заявниця просить суд ухвалити рішення про розірвання шлюбу між сторонами. Враховуючи положення ст. 274 ЦПК України, розгляд справи проводився в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідач будучи належним чином повідомленим про існування даного судового провадження свого ставлення до заявлених вимог не висловив і жодних заяв з даного приводу на адресу суду не направляв. З позовної заяви убачається, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 3 червня 1989 року. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені. Сторони проживають окремо, шлюбних стосунків не підтримують, примирення та збереження шлюбу між сторонами неможливе. За вказаних обставин, остання просить розірвати шлюб. Від шлюбу сторони не мають неповнолітніх дітей. Правовідносини між сторонами врегульовані та відповідають наступним нормам права. Згідно ст. 51 Конституції України та ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примушування до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. За приписами ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду (ч. 2 ст. 104 СК України; ч. 3 ст. 105 СК України; ч. 1 ст. 110 СК України). Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ст. 112 СК України). Враховуючи фактичні обставини справи, положення норм матеріального права, якими врегульовані дані правовідносини, суд дійшов висновку про задоволення позову, адже, як встановлено у ході розгляду справи, шлюбні стосунки між сторонами припинені, примирення та збереження шлюбу між сторонами неможливе. У порядку ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на відповідача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-13 00:00:00

Направленим позовом заявниця просить суд ухвалити рішення про розірвання шлюбу між сторонами. Враховуючи положення ст. 274 ЦПК України, розгляд справи проводився в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідач будучи належним чином повідомленим про існування даного судового провадження свого ставлення до заявлених вимог не висловив і жодних заяв з даного приводу на адресу суду не направляв. З позовної заяви убачається, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20 листопада 2021 року. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені. Сторони проживають окремо, шлюбних стосунків не підтримують, примирення та збереження шлюбу між сторонами неможливе. За вказаних обставин, остання просить розірвати шлюб. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON] [INFO] . Правовідносини між сторонами врегульовані та відповідають наступним нормам права. Згідно ст. 51 Конституції України та ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примушування до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. За приписами ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду (ч. 2 ст. 104 СК України; ч. 3 ст. 105 СК України; ч. 1 ст. 110 СК України). Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ст. 112 СК України). Враховуючи фактичні обставини справи, положення норм матеріального права, якими врегульовані дані правовідносини, суд дійшов висновку про задоволення позову, адже, як встановлено у ході розгляду справи, шлюбні стосунки між сторонами припинені, примирення та збереження шлюбу між сторонами неможливе. У порядку ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на відповідача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-13 00:00:00

Направленим позовом заявниця просить суд ухвалити рішення про розірвання шлюбу між сторонами. Враховуючи положення ст. 274 ЦПК України, розгляд справи проводився в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідач будучи належним чином повідомленим про існування даного судового провадження свого ставлення до заявлених вимог не висловив і жодних заяв з даного приводу на адресу суду не направляв. З позовної заяви убачається, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14 березня 2022 року. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені. Сторони проживають окремо, шлюбних стосунків не підтримують, примирення та збереження шлюбу між сторонами неможливе. За вказаних обставин, остання просить розірвати шлюб. Від шлюбу сторони мають малолітніх дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] . Правовідносини між сторонами врегульовані та відповідають наступним нормам права. Згідно ст. 51 Конституції України та ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примушування до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. За приписами ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду (ч. 2 ст. 104 СК України; ч. 3 ст. 105 СК України; ч. 1 ст. 110 СК України). Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ст. 112 СК України). Враховуючи фактичні обставини справи, положення норм матеріального права, якими врегульовані дані правовідносини, суд дійшов висновку про задоволення позову, адже, як встановлено у ході розгляду справи, шлюбні стосунки між сторонами припинені, примирення та збереження шлюбу між сторонами неможливе. У порядку ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на відповідача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved