Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-21 00:00:00

У жовтні 2023 року до суду надійшла позовна заява представника позивача Акціонерного товариства «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» Кабанцова Олександра Юрійовича до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просив суд ухвалити рішення на підставі якого, стягнути з відповідача на користь Акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» заборгованість за кредитним договором №9/2365024 від 10.06.2021 року у сумі 234580,17 грн., а також стягнути з відповідача судові витрати. В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що 10.06.2021 року між Акціонерним товариством «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та [PERSON] укладено Кредитний договір №9/2365024. Відповідно до укладеного договору №9/2365024 від 10.06.2021, позивач надав відповідачу кредит у сумі 150 000,00 грн., строком з 10.06.2021 до 09.06.2027. Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначений умовами кредитного договору, шляхом зарахування кредитних коштів на відкритий у банку рахунок позичальника. Однак, в порушення положень кредитного договору та вимог ст. ст.525-527 ЦК України, відповідач не виконує зобов`язання, не вносить платежі на погашення кредиту, не сплачує проценти за користування кредитом, комісію за обслуговування кредитної заборгованості. У зв`язку із відсутністю здійснення платежів на виконання умов кредитного договору у відповідача утворилася заборгованість, що складається з: строкової заборгованості - 103887,37 грн, простроченої заборгованості за кредитом - 33489,63 грн., комісії - 3750,00 грн., прострочених відсотків - 21783,41 грн., нарахованих відсотків - 419,76 грн, простроченої комісії - 71250,00 грн., а всього 234580,17 грн. Вказані обставини і вимусили позивача звернутися до суду з вищезазначеною позовною заявою. Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 05 грудня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі за позовною заявою Акціонерного товариства «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором про стягнення заборгованості. Призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 24 січня 2024 року закрито підготовче провадження у цивільній справі за позовною заявою Акціонерне товариство «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Призначено справу до судового розгляду. Представник позивача Кабанцов О.Ю., в судове засідання не з`явився, надав клопотання про розгляд справи за відсутності позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач по справі в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не відомо. Клопотання про відкладення справи до суду не надходили. Відзив на позовну заяву до суду також не надходив. У зв`язку з цим, суд, згідно з вимогами ч. 4 ст. 223 та ст. ст. 280, 281 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, проти чого не заперечував і представник позивача по справі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані позивачем і долучені до матеріалів справи письмові докази, суд встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Судом було встановлено, що 10.06.2021 АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та [PERSON] уклали кредитний договір № 9/2365024 (а.с. 15-17). Відповідно до умов вказаного договору АТ «Креді Агріколь Банк» надав відповідачу кредит у розмірі 150 000, 00 грн. строком на 72 місяці з 10.06.2021 до 09.06.2027 включно. В свою чергу, позичальник зобов`язався повернути кредит, сплачувати платежі для погашення заборгованості за договором щомісячно в число місяця, визначене графіком платежів по кредиту ( додаток № 1 до договору, що є його невід`ємною чистиною), сплачувати проценти за користування кредитом 10% річних ( фіксована процентна ставка), комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості - 2,50% щомісячно від суми кредиту, інші платежі, визначені даним договором (а.с. 15-17). Відповідач ознайомлений із умовами та правилами надання банківських послуг, що діяли станом на момент підписання кредитного договору, що підтверджується підписом відповідача у договорі, де є відповідні запевнення відповідача щодо ознайомлення та надання документів у письмовому виді. Підписанням кредитного договору відповідачем підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» Відповідно до ст.ст.525,526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина перша статті 530 ЦК України). Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Договір є обов`язковим для виконання ( ст. 629 ЦК України). Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав своєчасно і повністю, надавши відповідачу [PERSON] кредитні кошти у розмірі 150000,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 37155666-1 від 10.06.2021 року. Свої зобов`язання за кредитним договором відповідач [PERSON] не виконує, в зв`язку з чим, згідно з розрахунком заборгованості, станом на 21.09.2023 наявна заборгованість у розмірі 234580,17 грн., що складається із строкової заборгованості - 103887,37 грн, простроченої заборгованості за кредитом - 33489,63 грн., комісії - 3750,00 грн., прострочених відсотків - 21783,41 грн., нарахованих відсотків - 419,76 грн, простроченої комісії - 71250,00 грн. Згідно з ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За нормами ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками,у такій самій кількості,такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу. Положеннями статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка, поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Пунктами 3.1-3.4 Договору передбачено, що у разі прострочення строку сплати поточної заборгованості за кредитом, процентами, комісійною винагородою згідно умов Договору, на суму простроченого платежу нараховується пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період за який сплачується пеня. У разі порушення Позичальником без поважних причин вимог п.п.2.2.3-2.2.9 Правил, відповідач зобов`язаний сплатити штраф у розмірі 1% від суми кредиту, визначеної в п.1.1 Договору, за кожний випадок порушення. Відповідно до п.п. 1.4.2. п. 1, позичальник сплачує комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно в розмірі 2,50% від суми кредиту. З наданих представником позивача до суду письмових доказів вбачається, що сторонами під час укладення кредитного договору були узгоджені умови щодо процентної ставки за користування кредитом, заборгованості за пенею, штрафів та комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості. Відповідно до положень ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 82 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, та кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з пунктом 4 частини 2 статті 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Положеннями ч. 2 ст. 78 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до положень ст. 83 ЦПК України позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. В п. 27 постанови № 2 Пленуму Верховного Суду Українивід 12 червня2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснено, що виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів. Таким чином, з урахуванням принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, обов`язок подавати докази покладається на сторони процесу, а суд позбавлений можливості визначати коло доказів за власною ініціативою і зобов`язаний розглядати справу виключно на підставі поданих сторонами доказів. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити суду, та відмінності, які існують в державах учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. (Проніна проти України, №63566/00, пр.23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 р.). З огляду на вищевикладене, враховуючи досліджені судом докази, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] не виконав умови кредитного договору, не подав відзив з відповідними запереченнями та доказами на їх підтвердження, отже позовні вимоги, які ґрунтуються на умовах договору та закону, підлягають задоволенню шляхом стягнення з [PERSON] заборгованості у розмірі 234580,17 грн. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3518,70 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved