Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-11 00:00:00

У червні 2023 року АТ КБ «ПриватБанк» в особі представника за довіреністю Дашко Володимира Миколайовича звернулося до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором про надання банківських послуг б/н від 14.12.2010 року у розмірі 37556,09 грн. та судового збору у розмірі 2684,00 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що [PERSON] звернулася до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим підписала анкету - заяву №б/н від 14.12.2010 року про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. [PERSON] при підписанні анкети-заяви підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, складає договір про надання банківських послуг, і які отримані нею для ознайомлення в письмовій формі. Також 14.12.2010 року [PERSON] також підписала довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» та погодилась з ними. [PERSON] зобов`язалася сплачувати кредитні кошти, але взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 22.05.2023 року має заборгованість у розмірі 37556,09 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 29810,40 грн.; заборгованість за відсотками за користуванням кредитом - 7745,69 грн. Ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 23червня 2023 року відкрито провадження у справі, розгляд якої визначено в загальному позовному провадженні. 28 липня 2023 року до суду надійшов відзив на позовну заяву,підписаний представником відповідачки адвокатом Ходаковським Ю.В., в якому міститься прохання про відмову у задоволенні позову АТ КБ «ПриватБанк» з посиланням на те, що із заяви від 14.12.2010 року не зрозуміло про які умови кредитного договору домовилися його сторони, зокрема про розмір відсотків, комісій та штрафних санкцій. Доказів того, що відповідач ознайомлена з Умовами та правилами надання банківських послуг при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів, матеріали справи не містять. Крім того, 01.06.2022 року грошові кошти в розмірі 29999 грн. були зняті з карткового рахунку відповідачки шляхом вчинення шахрайських дій невстановленою особою. У зв`язку із чим відповідачка звернулася до Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області із заявою про те, що невідома особа шляхом обману та зловживання довірою заволоділа її коштами. Кредитну картку було заблоковано на наступний день та отримано нову. У зв`язку із чим банк не має права стягувати з відповідачки заборгованість за кредитом в сумі 29810,40 грн. У відповіді на відзив, який надійшов до суду 22.08.2023 року, представник АТ КБ «ПриватБанк», заперечуючи проти доводів сторони відповідача, зазначив, що при укладенні кредитного договору із [PERSON] сторонами договору були узгоджені всі його істотні умови, зазначені також у довідці про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», яку підписала відповідачка, погодилась з ними та тривалий час при користуванні кредитними коштами виконувала ці умови. 01.06.2022 року до банку надійшло платіжне доручення від клієнта на оплату товарів та послуг на сторонніх сервісах. Грошовий переказ ініційовано через інтернет сайт WPOS, KYIV, PAYPOINT, Kyiv, LG. PAY.*Brend, KYIV, globalgamesonline, DNIPRO, шляхом введення номеру платіжної картки, терміну її дії та CVV коду. Після введеня відповідної інформації клієнт переходить до підтверджуючої стадії здійснення платежу- введення коду «SecureCode», що надає додаткову безпеку при здійсненні покупок в інтернеті, а також дає можливість додатково авторизувати клієнта. SecureCode у вигляді ОТП-паролю надсилається на мобільний телефон клієнта, який зареєстрований ним в банківській системі, після отримання коду клієнт для підтвердження платежу вводить отриманий код у відповідне поле на сторінці інтернет сайту, з якого здійснюється переказ. Вважає, що банком дотримані всі можливі умови захисту під час проведення операцій. Відповідач згідно з умовами договору несе повну відповідальність за операції, проведені з картою. Крім того, відповідачка має право стягнути суму відшкодування з винних осіб, встановлених в кримінальному порядку. Позивач подалі надав заяву, в якій просить розглянути справу за відсутності його представника, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачка [PERSON] та її представник до судового засідання не з`явилися, повідомлялися про час та місце розгляду справи відповідно до вимог ст.ст. 128-130 ЦПК України, причини неявки не повідомили. Відповідно до приписів ст. 223 ЦПК України суд розглядає справу за відсутності учасників справи. Перевіривши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 14.12.2010 року між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений договір про надання банківських послуг шляхом підписання відповідачкою анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. За умовами вказаного договору [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту в розмірі 1800 грн. на картковий рахунок, який з 14.12.2010 року по 12.12.2022 року неодноразово збільшувався з 1800 грн. до 31 000 грн., та з 14.12.2010 року неодноразово отримував кредитні картки «Універсальна», а саме: 14.12.2010 року отримав картку № [NUMBER] терміном дії 03/14; 18.04.2014 року отримав картку № [NUMBER] терміном дії 02/18; 26.02.2018 року отримав картку № [NUMBER] терміном дії 01/22; 18.01.2022 року отримала картку «Універсальна» [NUMBER] терміном дії 02/26; 02.05.2022 року отримала картку «Універсальна» [NUMBER] терміном дії 03/26. У Анкеті-заяві зазначено, що [PERSON] згодна з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між нею та банком договір про надання банківських послуг, а також, що вона ознайомилася та погодилася з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді. В анкеті заяві також зазначено, що позичальниці видана кредитка «Універсальна». При цьому як вбачається з довідки від 14.12.2010 року № 0100070700187638366 про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» сторони погодили основні умови кредитування із зазначенням типу кредиту: відновлювана кредитна лінія; пільговий період до 55 днів, відповідно до якого нарахування процентів здійснюється за ставкою 0,01% річних за умови погашення заборгованості до 25 числа місяця, який слідує за датою виникнення заборгованості; визначена базова процентна ставка за кредитом 2,5% на місяць на залишок заборгованості; розмір щомісячних платежів - 7% від заборгованості, але не менш 50 грн. та не більш залишку заборгованості зі строком внесення щомісячних платежів і не більш залишку заборгованості. Також сторони узгодили розмір пені за несвоєчасне погашення заборгованості. Із зазначеними умовами кредитування [PERSON] погодилась, про що свідчить її підпис під цими умовами. За таких обставин суд вважає, що сторони узгодили всі умови кредитування. Згідно з наданим банком розрахунком заборгованість [PERSON] за кредитним договором станом на 22.05.2023 року складає у розмірі 37556,09 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 29810,40 грн.; заборгованість за відсотками за користуванням кредитом - 7745,69 грн. Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Разом з тим, відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254 (в редакції, чинній на час звернення до суду з позовною заявою), виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Аналогічна за змістом норма закріплена у пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75 . Таким чином, надана позивачем виписка по картковому рахунку [PERSON] свідчить про тривалий час користування відповідачкою наданим кредитом, та є належним доказом щодо заборгованості відповідачки за тілом кредиту та процентами. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (у цій справі - АТ КБ «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Як свідчить тлумачення статті 526 ЦК України цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Це правило є універсальним і підлягає застосуванню як до виконання договірних, так і недоговірних зобов`язань. Недотримання умов виконання призводить до порушення зобов`язання. Як зазначено вище, [PERSON] була ознайомлена із запропонованими їй умовами кредитування та погодилася з ними, підписавши ці умови, тому при виникненні у неї простроченої заборгованості, повинна погасити її. Доводи представника відповідачки про те, що матеріали справи не містять доказів того, що відповідачка була ознайомлена з Умовами та правилами надання банківських послуг при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів, суд вважає безпідставними та такими, що спростовуються вищезазначеними доказами. Між тим суд не може в повному обсязі погодитися з наданими позивачем розрахунками, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 01.06.2022 року з карткового рахунку [PERSON] шляхом вчинення шахрайських дій невідомою особою було ініційовано грошовий переказ в розмірі 29999 грн. через інтернет сайт WPOS, KYIV, PAYPOINT, Kyiv, LG. PAY.*Brend, KYIV, globalgamesonline, DNIPRO, шляхом введення номеру платіжної картки, терміну її дії та CVV коду. У зв`язку із чим 02.06.2022 року [PERSON] звернулася до Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області із заявою про те, що невідома особа шляхом обману та зловживання довірою заволоділа її коштами. Зазначене підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 07.06.2022, номер кримінального провадження: 12022226290000082, дата реєстрації провадження: 03.06.2022 11:05:07, дата надходження заяви- 02.06.2022. Як зазначає представник відповідачки її кредитну картку було заблоковано на наступний день вчинення шахрайських дій невідомою особою та отримано нову. Зазначене підтверджується довідкою позивача про надання [PERSON] кредитних карток за вищевказаним кредитним договором та випискою від 25.05.2023 за договором № б/н від 14.12.2010 -25.05.2023, відповідно до якої 01.06.2022 року здійснені операції щодо оплати цифрових товарів на суму 29999 грн. за карткою № [NUMBER] , а 03.06.2022 року здійснювалися банківські операції за карткою № [NUMBER] . Матеріали справи не містять даних про проведення АТ КБ «ПриватБанк» службової перевірки за фактом звернення позивача про здійснення трансакцій та зняття готівки з її рахунку невідомою особою 01.06.2022 року. Стаття 1073 ЦК України визначає, що у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом. Згідно зі статтею 1 Закону України від 05 квітня 2001 року № 2346-ІІІ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» платіжною картою є електронний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду карти, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунка платника або з відповідного рахунка банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання коштів у готівковій формі в касах банків через банківські автомати, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором. Держателем такого платіжного засобу є фізична особа, яка на законних підставах використовує спеціальний платіжний засіб для ініціювання переказу коштів з відповідного рахунку в банку або здійснює інші операції із застосуванням зазначеного спеціального платіжного засобу. Неналежним переказом для цілей цього Закону вважається рух певної суми коштів, внаслідок якого з вини ініціатора переказу, який не є платником, відбувається її списання з рахунка неналежного платника та/або зарахування на рахунок неналежного отримувача чи видача йому суми переказу в готівковій чи майновій формі. Неналежним платником є особа, з рахунка якої помилково або неправомірно переказана сума коштів, а неналежним отримувачем - особа, якій без законних підстав зарахована сума переказу на її рахунок або видана їй у готівковій формі. Відповідно до пункту 14.12 статті 14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» користувач спеціального платіжного засобу зобов`язаний використовувати його відповідно до вимог законодавства України і умов договору, укладеного з емітентом, та не допускати використання спеціального платіжного засобу особами, які не мають на це права або повноважень. Згідно з пунктом 2 розділу VI Положення № 705 про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 05 листопада 2014 року № 705 (далі - Положення № 705, в редакції на час виникнення спірних правовідносин), емітент зобов`язаний не розкривати іншим особам, крім користувача, ПІН або іншу інформацію, яка дає змогу виконувати платіжні операції з використанням електронного платіжного засобу. Відповідно до пункту 3 розділу VI Положення № 705 банк зобов`язаний у спосіб, передбачений договором, повідомляти користувача про здійснення операцій з використанням електронного платіжного засобу. Банк у разі невиконання обов`язку з інформування користувача про здійснені операції з використанням електронного платіжного засобу несе ризик збитків від здійснення таких операцій. Згідно з пунктом 5 розділу VI Положення № 705 користувач зобов`язаний контролювати рух коштів за своїм рахунком та повідомляти емітента про операції, які ним не виконувалися. Користувач після виявлення факту втрати електронного платіжного засобу та/або платіжних операцій, які він не виконував, зобов`язаний негайно повідомити банк або визначену ним юридичну особу в спосіб, передбачений договором. До моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк. Втратою електронного платіжного засобу є неможливість здійснення користувачем контролю (володіння) за електронним платіжним засобом, неправомірне заволодіння та/або використання електронного платіжного засобу чи його реквізитів (пункт 6 розділу VI Положення № 705). Пунктами 7, 8 розділу VI Положення № 705 визначено, що емітент після надходження повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний негайно зупинити здійснення операцій з використанням цього електронного платіжного засобу. Емітент у разі здійснення помилкового або неналежного переказу, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися, після виявлення помилки негайно відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Відповідно до пункту 9 розділу VI Положення № 705 користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІН або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України? ? від 13 травня 2015 року у справі № 6-71цс15, у постанові від 14 лютого 2018 року у справі № 127/23496/15-ц, провадження № 61-3239св18, у постанові від 17 лютого 2021 року у справі № 711/11121/18, провадження № 61-12703св20, які суд враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин згідно вимог ч.4 ст.263 ЦПК України. Банк зобов`язаний розглядати заяви (повідомлення) користувача, що стосуються використання електронного платіжного засобу або незавершеного переказу, ініційованого з його допомогою, надати користувачу можливість одержувати інформацію про хід розгляду заяви (повідомлення) і повідомляти в письмовій формі про результати розгляду заяви (повідомлення) у строк, установлений договором, але не більше строку, передбаченого Законом України «Про звернення громадян» (пункт 10 розділу VI Положення № 705). У зв`язку із вищезазначеним суд вважає, що АТ КБ «ПриватБанк» не надано доказів на підтвердження вчинення відповідачем [PERSON] дій чи бездіяльності, які сприяли втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера (коду) або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції за кредитною карткою . Доводи представника позивача у відповіді на відзив про те, що грошовий переказ ініційовано через інтернет сайт WPOS, KYIV, PAYPOINT, Kyiv, LG. PAY.*Brend, KYIV, globalgamesonline, DNIPRO, шляхом введення номеру платіжної картки, терміну її дії та CVV коду. Після введеня відповідної інформації клієнт переходить до підтверджуючої стадії здійснення платежу- введення коду «SecureCode», що надає додаткову безпеку при здійсненні покупок в інтернеті, а також дає можливість додатково авторизувати клієнта. SecureCode у вигляді ОТП-паролю надсилається на мобільний телефон клієнта, який зареєстрований ним в банківській системі, після отримання коду клієнт для підтвердження платежу вводить отриманий код у відповідне поле на сторінці інтернет сайту, з якого здійснюється переказ, не свідчить про наявність дій відповідачки, які сприяли незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера (коду) і не підтверджені належними і допустимими доказами. Зазначені посилання АТ КБ «ПриватБанк» зводяться лише до опису процедури надання банком послуг за допомогою електронного платіжного засобу (мобільного платіжного інструменту) та умов захисту такої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Згідно зі статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частинами першою, шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до положень статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. У зв`язку із зазначеним суд вважає, що у задоволенні позову АТ КБ «ПриватБанк» в частині стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором в сумі 29999 грн. слід відмовити. Позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» підлягають задоволенню в розмірі 7557,09 грн. ( 37556,09 - 29999 = 7557,09) Відповідно до приписів ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача слід стягнути понесені останнім судові витрати пропорційно задоволеним вимогам в розмірі 540,09 грн.(2684 х7557,09 : 37556,09= 540,09)

Outcome: partial