Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-27 00:00:00

Позивач ТОВ «Твій Газзбут» звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за спожитий природний газ за договором постачання природного газу для потреб непобутових споживачів №41АР200-66832-21 від 30.11.2021 року в розмірі 2290,92 грн., пеню в розмірі 587,78 грн., 3% річних в розмірі - 104,86 грн., інфляційні втрати в розмірі 577,08 грн. та штраф за п.6.2.2 договору 0,04 грн., штраф за перевищений обсяг природного газу в розмірі 6799,35 грн., а також просив стягнути судові витрати. В обґрунтуваннях позовних вимог, представник позивача посилається на те, що 30.11.2021 року між ТОВ «ТВІЙ ГАЗЗБУТ» та [PERSON] було укладено Договір на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів №41АР200-66832-21. Вказаний договір укладений відповідно до Правил постачання природного договору, що затверджені постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2496 від 30.09.2015. Після укладення наведеного договору 28.02.2022, 09.03.2022, 31.03.2022 та 30.04.2022, між сторонами були укладені додаткові угоди до вищевказаного договору у частині зміни ціни. Позивач на виконання умов укладеного з відповідачем Договору на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів №41АР200-66832-21, надавав відповідачу послуги з постачання природного газу. За підсумками надання відповідачу послуг з газопостачання позивач сформував та направив відповідачу акти приймання-передачі виконаного за договором, відповідно до яких позивачем за період з 01.03.2022р. по 31.05.2022р. були передані відповідачу 66,96 куб.м природного газу на суму 3290,92 грн. Акти приймання-передачі від 31.03.2022р. та 30.04.2022р. підписані відповідачем і позивачем. Відповідач не сплатив вартість спожитого ним у січні-квітні 2022 року природного газу у визначені договором строки. 04.08.2022 року відповідачем було здійснено оплату в розмірі 1000 грн. З огляду на викладене вище, заборгованість відповідача перед позивачем, яка не була сплачена та яка підлягає стягненню, складає 2290,92 грн., на яку позивач нарахував 3% річних у розмірі 104,86 грн., інфляційні витрати у розмірі 577,08 грн. та штраф за п.6.2.2 договору 0,04 грн. і штраф за перевищення обсягу постачання природного газу в розмірі 6799,35 грн., пеню у розмірі 587,78 грн. Заперечуючи позов частково, 20.02.2024 року на адресу суду відповідач направив відзив на позовну заяву, у якому позовні вимоги у частині стягнення основного боргу у розмірі 2290,92 грн. [PERSON] визнав в повному обсязі, проте заперечив вимоги щодо стягнення пені, 3% річних, інфляційних та суми штрафу, судових витрат, посилаючись, зокрема на п.6.4 договору №41АР200-66832-21 від 30.11.2021 року, згідно якого сторони звільняються від відповідальності за часткове або повне невиконання зобов`язань за Договором, якщо це невиконання є наслідком непереборної сили (форс-мажорними обставинами) та згідно Постанови Кабінету Міністрів України №206 від 05.03.2022 «Про деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється нарахування і стягнення всіх видів неустойки (штрафів, пені) та інше. Також, відповідач послався на лист ТПП України від 28 лютого 2022 року № 20224/02.0-7.1, де зазначено, що є форс-мажорними обставинами воєнний стан, введений на підставі Указа Президента України №64/2022 від 24.02.2022. року. Для затвердження форс-мажорних обставин ТПП підтверджує, що зазначені обставини з 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними. Відповідач також, повідомив, що 07.05.2018 року він припинив свою діяльність, як ФОП, не має постійного доходу, сплачує аліменти на утримання своєї дитини, сплачує всі комунальні послуги за нежитловим приміщенням, тому нарахування штрафних санкцій суперечить вимогам закону. Відповідач просив зменшити розмір судових витрат в частині стягнення судового збору, заперечив щодо стягнення з нього витрат на правову допомогу, оскільки зазначені витрати не доведені та не підтверджені документально. 28.02.2024 року від представника позивача ТОВ «Твій Газзбут» Василевської О.В., через систему «Електронний суд» надійшла відповідь на відзив, в якій представник заперечила твердження відповідача про звільнення від виконання зобов`язань у зв`язку із настанням форс-мажорних обставин, оскільки згідно із ч. 1 ст. 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торговопромислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно. Відповідно до ч. 2 ст. 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту… Позивач не заперечує щодо того, що воєнний стан введений на території України підпадає під визначення обставин непереборної сили, однак для того щоб стверджувати, що такі обставини впливають на можливість виконання зобов`язань по договору на постачання природного газу для потреб не побутових споживачів № 41АР200-66832-21 від 30.11.2021 року з боку відповідача, останній повинен довести такі обставини та отримати саме сертифікат торгово-промислової палати України. А тому, позивач вважає, що лист Торгово-промислової палати України № 2024/02.0-7.1 від 28.02.2022 року не є підтвердженням наявності форс-мажорних обставин за договором на постачання природного газу, оскільки він не відповідає п. 3.4 Регламенту засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торговопромисловими палатами форс-мажорних обставин. Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду від 11.12.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі (а.с.52). Представник позивача ТОВ «Твій Газзбут» Василевська О.В. у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій позов підтримала, а також зазначила, що впродовж п`яти днів з дня ухвалення рішення суду буде подано підтверджуючі документи про розмір витрат на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши наявні в справі матеріали, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково виходячи з такого. Суд встановив, що 30.11.2021 між ТОВ «ТВІЙ ГАЗЗБУТ», який діє на підставі ліцензії на право провадження господарської діяльності з постачання природного газу, та фізичною особою [PERSON] був укладений Договір постачання природного газу для потреб непобутових споживачів №41АР200-66832-21. Суд звертає увагу, що споживачем за Договором постачання природного газу для потреб непобутових споживачів №41АР200-66832-21 є фізична особа, а не суб`єкт господарювання . Суб`єкт господарювання вважається ліквідованим з дня внесення до державного реєстру запису про припинення його діяльності. Відповідач надав суду докази, що 07.05.2018 року він припинив діяльність та знятий з обліку як ФОП, а отже, на дату укладення договору постачання природного газу, 30.11.2021року, відповідач не був ФОП, що і зазначено в самому договорі. Відповідно до умов зазначеного Договору постачальник зобов`язується передати у власність споживачу в 2022 році природний газ, а споживач зобов`язується прийняти та оплатити вартість газу у розмірах, строки та порядку, що визначені договором. Згідно п. 3.1 Договору розрахунки за поставлений споживачеві газ здійснюються за цінами, що вільно встановлюються між постачальником та споживачем. Підписуючи цей Договір, споживач підтверджує, що ознайомлений з тим, що протягом дії Договору ціна на газ може змінюватися, про що сторони укладатимуть відповідно додаткові угоди. Підписуючи цей Договір, споживач підтверджує, що йому надане належне повідомлення про порядок зміни ціни газу протягом дії Договору і ніяких інших повідомлень про зміну ціни газу не вимагається. За п. 3.2. Договору ціна одного кубічного метру (куб. м.) природного газу без урахування податку на додану вартість становить 31,25833333 грн., крім того компенсація вартості послуги доступу до потужності становить 0,13657600 грн. Ціна одного кубічного метру природного газу з урахуванням компенсації вартості послуги доступу до потужності складає 31,39490933 грн. Податок на додану вартість становить 6,27898187 грн. Всього ціна одного кубічного метру природного газу становить 37,67389120 грн. Пунктом 3.3 Договору передбачено, що зміна ціни узгоджується шляхом підписання додаткової угоди до цього Договору, крім випадку, визначеному п. 3.3.1 цього Договору. Як слідує зі змісту п.3.4 Договору, сторони домовились, що ціна газу, розрахована відповідно до п.п. 3.2 та 3.3 Договору, застосовується сторонами при складанні актів приймання-передачі газу та розрахунках за цим Договором. Вказаним вище Договором сторони також обумовили порядок та строки проведення розрахунків, про що передбачено у розділі ІV Договору. Зокрема, п. 4.1. Договору передбачено, що розрахунковий період за Договором становить один календарний місяць. Відповідно до п. 4.2 Договору оплата газу за Договором здійснюється споживачем виключно грошовими коштами у національній валюті України - гривні в наступному порядку: оплата в розмірі 100% здійснюється споживачем до 10 числа місяця, що передує місяцю поставки. Остаточний розрахунок за фактично переданий постачальником газ здійснюється споживачем до десятого числа місяця, наступного за звітним. Датою оплати (здійснення розрахунку) є дата зарахування коштів на банківський рахунок постачальника. Положеннями п. 4.6 Договору передбачено, що у разі виникнення у споживача заборгованості з оплати вартості газу, сторони за взаємною згодою можуть укласти графік погашення заборгованості, який оформлюється додатком до цього Договору. Укладення сторонами та дотримання споживачем узгодженого графіка погашення заборгованості не звільняє споживача від виконання поточних зобов`язань за Договором. Згідно п. 5.5.2 Договору споживач зобов`язується оплачувати постачальнику вартість газу на умовах та в обсягах, визначених Договором. Пунктом 5.5.4 Договору встановлено, що споживач зобов`язується оплачувати постачальнику компенсацію, визначену розділом 8 Договору. Положеннями п. 6.1 Договору передбачено, що за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за договором сторони несуть відповідальність згідно з договором і чинним законодавством України. Відповідно до п.6.2.2 Договору, якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний обсяг поставленого споживачеві газу буде перевищувати підтверджений обсяг газу на цей період (за умови, що підтверджений обсяг відповідав замовленому споживачем), споживач сплачує постачальнику штраф за перевищення обсягу постачання газу, який визначається за відповідно формулою. Пунктом 6.2.1 Договору встановлено, що у разі порушення споживачем строків оплати, передбачених розділом 4 Договору, споживач сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення платежу. Згідно положень п. 6.4 Договору сторони звільняються від відповідальності за частково або повне невиконання зобов`язань за Договором, якщо невиконання є наслідком непереборної сили (форс-мажорних обставин). Засвідчення форс-мажорних обставин здійснюється у встановленому законодавством порядку. З долученої до матеріалів справи копії Договору постачання природного газу для потреб непобутових споживачів №41АР200-66832-21 від 30.11.2021 року вбачається, що вказаний Договір підписаний сторонами та скріплений печаткою (а.с. 14-17). Як вбачається з долучених до матеріалів справи доказів, між сторонами по справі 28.02.2022, 09.03.2022, 31.03.2022 та 30.04.2022, були укладені Додаткові угоди до Договору постачання природного газу для потреб непобутових споживачів №41АР200-66832-21 від 30.11.2021, а саме: № ДУ-1/41АР200-66832-21, № ДУ-2/41АР200-66832-21, № ДУ-3/41АР200-66832-21, № ДУ-4/41АР200-66832-21, № ДУ-5/41АР200-66832-21 (а.с.20-24). Зазначеними Додатковими угодами внесені зміни до Договору постачання природного газу для потреб непобутових споживачів №41АР200-66832-21 від 30.11.2021 у частині зміни ціни та строку постачання природнього газу споживачу. З долучених до матеріалів справи доказів вбачається, що позивач склав та направив на адресу відповідача акти приймання-передачі природного газу до Договору на постачання природного газу №41АР200-66832-21 від 30.11.2021 (а.с. 25-27). Як вбачається зі змісту актів та пояснень відповідача, [PERSON] прийняв природний газ у обсязі, що зазначено в Актах приймання-передачі природного газу. Як слідує з розрахунку по заборгованості за договором №41АР200-66832-21 від 30.11.2021, ТОВ «Твій Газзбут» нарахувало [PERSON] до сплати за спожитий природний газ, зокрема: за період з 01.03.2022 про 02.05.2023 - 3290 грн.92 коп. (а.с.29) Як було встановлено судом, відповідач здійснив частково оплату на рахунок позивача за спожиті послуги газопостачання у загальному розмірі 1000,00 грн. Отже, загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем за спожитий природний газ складає 2290 грн.92 коп. і даний розмір боргу відповідач визнає. Відповідно до ч. 2 ст.11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Як визначено у ст.599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом ч. 1ст. 627 Цивільного кодексу України, відповідно до статті 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України). Частинами 1 та 2 ст. 639 Цивільного кодексу України визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. За змістом ст.638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Як вбачається з матеріалів справи, Договір постачання природного газу для потреб непобутових споживачів №41АР200-66832-21 від 30.11.2021 містить основні істотні умови, характерні для такого виду договорів, зазначено ціну, порядок та строки проведення розрахунків, права та обов`язки сторін, відповідальність сторін, строк дії договору. Сторони не заперечують умови даного договору. Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Як встановлено у ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно зі ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до положень ч. 1 ст. 692 ЦК України обов`язок покупця з оплати товару виникає після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на товар, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Отже, судом встановлено, що позивач свої зобов`язання за Договором виконав належним чином, поставивши відповідачу природний газ, а відповідач порушив умови договору щодо належного розрахунку за поставлений газ. А тому, суд вважає, що заявлена вимога позивача про стягнення з [PERSON] заборгованості за послуги з постачання природного газу за період з 01.03.2022р. по 02.05.2023р. в сумі 2290,92 грн. є обґрунтованою та такою що підлягає до задоволення. Щодо стягнення з відповідача на користь позивача, за період прострочення оплати, пені 587,78 грн., 3% річних у розмірі 104,86 грн., інфляційного збільшення 577,08 грн, та штрафів за п.6.2.2 договору - 0,04 грн., за п.6.2.2 договору в розмірі 6799,35 грн., суд зазначає наступне. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). На особу, яка допустила неналежне виконання зобов`язань, покладаються додаткові юридичні обов`язки, в тому числі передбачені статтями 611, 625 ЦК України. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, стягнення неустойки. Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною 1 статті 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Постановою КМУ №206 від 05.03.2022 «Про деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» встановлено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги. Відповідно до п. 1 Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року. Згідно ст. 617 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів. Форс-мажор є підставою саме для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання, а не звільнення від виконання зобов`язання як такого. Беручи до уваги, що нарахування пені за період з 11.04.2022 по 11.12.2022, 3% річних за період з 11.04.2022 по 31.08.2023, інфляційних витрат за період квітня 2022 по червень 2023, та штрафу за п.6.2.2 договору за травень 2022, штрафу за п.6.2.2 договору за період з січня 2022 по грудень 2022, здійснювались позивачем в період з квітня 2022 року (тобто після введення воєнного стану в Україні), а також, враховуючи, що споживачем послуг з газопостачання є фізична особа, а не суб`єкт господарської діяльності, який мав би можливість/обов`язок звертатися за сертифікатом до Торгово-промислової палати України, а отже, суд вважає неправомірною позовну вимогу про стягнення з відповідача нарахованої на суму заборгованості пені 587,78 грн., 3% річних у розмірі 104,86 грн., інфляційного збільшення 577,08 грн., штрафу за п.6.2.2 договору 0,04 грн., штрафу за п.6.2.2 договору в розмірі 6799,35 грн. Крім того, слід зазначити, що одночасне нарахування пені і двох видів штрафів за одне й те саме порушення (прострочення виконання грошового зобов`язання за договором), свідчить про недотримання позивачем положень, закріплених у ст.61 Конституції України, щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача суми пені 587,78 грн., 3% річних - 104,86 грн., інфляційного збільшення - 577,08 грн. та двох видів штрафів, не підлягають до задоволення. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з платіжної інструкції № 9111 від 10.05.2023 року при пред`явленні позову до суду позивачем були понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 2684,00 гривень (а.с.11). Оскільки позов задоволено на 22,11 % (2290,92 грн. х 100 : 10360,03 грн.), судовий збір, що підлягає стягненню з відповідача становить 593,43 грн. (2684 х 22,11 % : 100). У зв`язку з відсутністю, на час винесення рішення, доказів в підтвердження понесених позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу, та з урахуванням клопотання сторони позивача, суд відповідно до положень ч. 8 ст.141 ЦПК України не вирішує питання щодо їх стягнення. На підставі викладеного вище,

Outcome: partial