Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-19 00:00:00

Представник АТ "СК "ІНГО" - Гордієнко І.М. звернувся до суду із позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди та стягнення судових витрат. В обгрунтування позовних вимог зазначив, що 02.12.2020 року, у м. Києві по вул. Деміївській, 14 сталась ДТП за участю транспортного засобу Тойота д.н.з. [NUMBER] , застрахованого у АТ "СК "ІНГО" та транспортним засобом Шкода д.н.з. [NUMBER] , якого було визнано винним у вчиненні вказаного ДТП, внаслідок чого було пошкоджено, зокрема, Тойота д.н.з. [NUMBER] , а тому АТ "СК "ІНГО" було сплачено страхове відшкодування в розмірі 196662 грн. 99 коп. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача, як водія Шкоди д.н.з. [NUMBER] була застрахована ПрАТ "СТ "Гарантія" які відшкодували АТ "СК "ІНГО" 130 000 грн. 00 коп, відтак відповідач зобов`язаний компенсувати суму виплаченого страхового відшкодування у розмірі 66 662 грн. 99 коп. Провадження за позовом відкрите відповідно до ухвали судді від 15.12.2023 року, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідач відзив на позов не надіслав, клопотання про розгляд справи в іншому порядку не надходило. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Так, 02.12.2020 року, у м. Києві по вул. Деміївській, 14 сталась ДТП за участю транспортного засобу Тойота д.н.з. [NUMBER] , застрахованого у АТ "СК "ІНГО" та транспортним засобом Шкода д.н.з. [NUMBER] , який був застрахований у ПрАТ "СТ "Гарантія", що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів та завдало матеріальних збитків. Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 01.02.2021 року у справі №752/980/21 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Відповідно до п. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Постановою Пленуму Верховного Суду України за №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення» (з наступними змінами) передбачено, що відповідно до принципу безпосередності судового розгляду рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в тому судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення. На момент ДТП транспортний засіб Тойота д.н.з. [NUMBER] було застраховано на підставі договору страхування №250522191.20), що належить ТОВ "Торговий дім" "БІЛ-ОБСТ" у АТ "СК "ІНГО". На підставі рахунків №СМУ00033350 від 05.12.20220 та №СМУ00000849 від 14.01.2021 року, відповідно до страхових актів №3140012 від 11.12.2020 та №3279660 від 18.01.2020 року, АТ "СК "ІНГО" було сплачено страхове відшкодування в розмірі 196 662 грн. 99 коп., що підтверджується платіжним дорученням №120 від 04.01.2021 року та №18321 від 25.01.2021 року. Цивільно-правова відповідальність відповідача на момент ДТП була застрахована за договором обов`язкового страхування в ПрАТ "СТ "Гарантія", то на підставі полісу №АО/4845102 позивачу було розраховано розмір страхового відшкодування з урахуванням норм ст. ст. 12, 22 та 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України "Про страхування" встановлено, що страховий випадок це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Згідно зі ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Згідно з частинами першою та другою статті 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Частиною 1 ст. 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Відповідно пункту 1 частини першої статті 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно пункту 22.1 статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Згідно з п. 12.1 ст. 12 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Полісом передбачено ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну третіх осіб у розмірі 130000 грн. та 0,00 грн. - франшиза. Таким чином, розмір страхового відшкодування за полісом обов`язкового страхування №АО/4845102 складає 130000 грн. 00 коп., що в подальшому було відшкодовано страховою компанією відповідача. Відповідно до роз?яснень викладеними в пункті 9 постанови Пленуму Верховного СудуУкраїни від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля) були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків). Таким чином, різницю між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, повинна сплачувати особа, з вини якої настав страховий випадок, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов?язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). Отже, різниця між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням становить: 196662 грн. 99 ко (загальна сума відшкодування за договором страхування транспортного засобу, яку виплатило АТ "СК "ІНГО" своєму страхувальнику) - 130000 грн. коп. (сума, відшкодована ПрАТ "СТ "Гарантія") = 66 662 грн. 99 коп. Згідно до ст.1194 ЦК України та позиції Верховного Суду України, зазначеній у постанові № 6-2878цс15 від 10.02.2016 року, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди в межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Аналізуючи зібрані по справі докази в світлі наведених правових норм, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача, оскільки під час судового розгляду судом встановлено, що позивачем свої зобов`язання за договором страхування №250522191.20 виконано належним чином та в повному обсязі. Відтак, відповідно до ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та ст.1194 ЦК України, саме відповідач має сплатити різницю між сумою страхового відшкодування та сумою страхового відшкодування відповідно до ліміту за полісом № АО/4845102. Таким чином, стягненню з відповідача підлягає різниця між фактичним розміром понесених витрат та отриманим страховим відшкодуванням, що становить 66 662 грн. 99 коп. З огляду на наведене, позовна заява АТ "СК "ІНГО" підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved