Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-21 00:00:00

30 січня 2024 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , третя особа - [PERSON] , про стягнення аліментів на період навчання дочки, мотивуючи свої вимоги наступним. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . З 01 вересня 2021 року [PERSON] навчається в комунальному закладі освіти «Лубенський медичний фаховий коледж» Полтавської обласної ради за фахом «Лікувальна справа» на денному відділенні, за державні кошти. Термін закінчення навчання 30 червня 2025 року. [PERSON] проживає з матір`ю, яка матеріально її утримує, несе витрати по закупівлі продуктів харчування, одягу, підручників, канцелярських засобів тощо. [PERSON] просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти на період навчання дочки в розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з дня подачі позову і до завершення нею навчання - 30 червня 2025 року. 16 лютого 2024 року відповідачем було надано відзив на позовну заяву, в якому він позовні вимоги визнав частково. Зазначив, що дочка навчається за державним замовленням, отримує стипендію, а він є особою з інвалідністю, отримав поранення та після тривалого лікування, реабілітації потребує продовження лікування, тому погоджується сплачувати аліменти в розмірі 2 000 грн. До повноліття дочки з нього стягувались аліменти на користь позивачки на утримання дочки до її повноліття, заборгованості по сплаті аліментів на неповнолітню дитину відсутня (а.с. 25 - 56). Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, зазначених в позові. Відповідач під час судового розгляду не заперечував сплачувати аліменти в розмірі 2 000 грн, тому що після поранення йому проведено три операції, він потребує лікування, додаткових операцій, на які потрібні кошти. Третя особа в судове засідання не з`явилась, надала письмові пояснення, в яких зазначила, що навчається в КЗО «Лубенський медичний фаховий коледж» Полтавської обласної ради за фахом «Лікувальна справа» на денному відділенні, за державні кошти, отримує стипендію, якої не вистачає навіть на мінімальний набір продуктів харчування на місяць. Утримує її мати за рахунок своїх заощаджень, оскільки не працює і не отримує доходів від підприємницької діяльності. Позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] підтримує, не заперечує проти стягнення аліментів на своє утримання з батька на користь матері в розмірі 1/3 частки усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до 30 червня 2025 року. Судом в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів встановлено наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 02 лютого 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Миргороду Миргородського міськрайонного управління юстиції Полтавської області, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с. 3). На даний час [PERSON] навчається в комунальному закладі освіти «Лубенський медичний фаховий коледж» Полтавської обласної ради на відділенні «Лікувальна справа», за державним замовленням, на денній формі навчання, отримує стипендію, строк навчання з 01 вересня 2021 року по 30 червня 2025 року, що підтверджується довідками від 09 січня 2024 року № 1, від 10 січня 2024 року № 2 (а.с. 4, 5). У відповідності з відомостями з державного реєстру фізичних осіб - платників податку про джерела/суми нарахованого доходу станом на 22 лютого 2024 року [PERSON] за період з 1 кварталу 2023 року по 4 квартал 2023 року отримувала доходи у вигляді аліментів, інші доходи у неї відсутні. Згідно з повідомленням Миргородського ВДВС у Миргородському районі Полтавської області станом на 08 грудня 2023 року заборгованість зі сплати аліментів на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої [PERSON] відсутня. [PERSON] є особою з інвалідністю другої групи, отримує пенсію по інвалідності в розмірі 17 165,43 грн (протокол за пенсійною справою від 21 лютого 2024 року, довідка до акта огляду медико-соціальною експертною комісією від 14 вересня 2023 року). КП «Бюро технічної інвентаризації» Миргородської міської ради в своїй довідці від 18 січня 2024 року № 70 зазначило, що станом на 31 грудня 2012 року за [PERSON] право власності на нерухоме майно по м. Миргороду не зареєстровано (а.с. 56). [PERSON] отримав травму, яка пов`язана із захистом Батьківщини, через що перебував тривалий час на лікуванні з 23 січня 2023 року по 28 червня 2023 року. У виписці із медичної карти стаціонарного хворого № 1927 зазначено, що після проведеного лікування стан [PERSON] незначно покращився, на підставі висновку ВЛК він не придатний до військової служби (а.с. 38-53). Ст. 199 Сімейного Кодексу України передбачено, що у разі якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років, за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно з положенням ч. 1 ст. 200 Сімейного Кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 Сімейного Кодексу України. Відповідно до ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. В абз. 2 п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 червня 2006 року № 3, зазначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд, повинен урахувати стан здоров`я, матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Зважаючи, що між сторонами добровільно не досягнуто умов матеріального забезпечення повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, вимоги позивачки про стягнення аліментів ґрунтуються на законі і тому підлягають частковому задоволенню. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, які мають бути стягнуті з відповідача на користь позивачки, суд приходить до висновку про необґрунтованість вимог в частині розміру аліментів 1/3 частини, яку остання просить стягнути з відповідача щомісячно, оскільки всупереч вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України позивачкою не надано суду належних доказів щодо обґрунтованості стягнення 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача, та підтвердження того, що відповідач може надавати грошову допомогу на утримання повнолітньої дочки саме в такому розмірі. При визначенні розміру аліментів, які слід стягнути з відповідача, суд враховує обставини, визначені в ст. 182 СК України, стан здоров`я сторін, матеріальне становище відповідача, який не працює, отримує пенсію та потребує проведення операцій, реабілітації, лікування. Також суд враховує, що [PERSON] навчається за державні кошти, отримує стипендію, має необхідність у придбанні продуктів харчування, засобів особистої гігієни, одягу, предметів і речей для навчання тощо і визначає розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, в розмірі 1/7 частки усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до 30 червня 2025 року. Відповідно до ст. 191 Сімейного Кодексу України аліменти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тобто у даному випадку аліменти необхідно стягнути з 30 січня 2024 року. Згідно з ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Враховуючи викладене, оскільки [PERSON] є особою з інвалідністю другої групи, згідно з ч. 6 ст. 141 ЦПК України звільнений від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», судовий збір підлягає компенсації за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: partial