Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-21 00:00:00

заявник звернулася до Деснянського районного суду м. Києва із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме, що трудова книжка [NUMBER] , оформлена та заповнена російською мовою [INFO] на особу « [PERSON] , дата рождения 1959» з внесеними виправленнями в графі прізвище в зв`язку з укладенням шлюбу на « [PERSON] », належить заявниці, тобто [PERSON] , [INFO] . Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що позивач [PERSON] , [INFO] , 12.10.2023 року звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою про призначення пенсії за віком. До цієї заяви на підтвердження свого загального трудового стажу Заявником були долучені також копії паспорту, довідки про присвоєння ідентифікаційного номера, трудової книжки, копію довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та інші документи. Проте, заявниця отримала рішення про відмову у призначенні пенсії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 19.10.2023 № 262340022673. Свою відмову ГУ ПФУ в Хмельницькій області мотивує тим, що періоди роботи згідно трудової книжки від 25.07.1977 року [NUMBER] , оскільки титульна сторінка заповнена з порушенням вимог п. 2.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, а саме не повністю зазначено дату народження (число, місяць, рік). При цьому усунути цей недолік у трудовій книжці заявниця на даний час не може, оскільки підприємства та організації знаходяться на непідконтрольній території України. Як і надати по цій же причині будь-які інші додаткові архівні документи. Факт належності даної трудової книжки саме заявниці підтверджується тотожністю особистих даних Заявниці «прізвища, ім`я, по батькові, дати народження, місця народження, дошлюбного прізвища тощо» зазначених в її інших наявних у неї документах, а саме паспорті, свідоцтві про народження, про одруження. Таким чином, заявниця не може позасудовим шляхом відстояти своє передбачене законодавством право на призначення пенсії за віком. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 15 січня 2024 року відкрито провадження у справі. Заявник та представник заявника, будучи належним чином повідомленою про розгляд заяви, у судове засідання не з`явилася, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, причин неявки суду не повідомила, в той же час від представник заявника до суду подав заяву про розгляд справи у їх відсутність, заяву підтримує та просить її задовольнити. Заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві, в судове засідання не з`явилися, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином, причин неявки суду не повідомили. Заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, в судове засідання не з`явилися, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином, причин неявки суду не повідомили. Суд вважає за можливе розглянути заяву у відсутність учасників справи, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року за № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. З огляду на наведене, судом може бути встановлено факт належності особі трудової книжки, як документа, що підтверджує трудовий стаж та дає право на призначення пенсії. Відповідно до п.1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України №58 від 29 липня 1993 року, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів. Згідно з п. 2.2. Інструкції до трудової книжки вносяться, зокрема, відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення. Відповідно до п. 2.11 Інструкції відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказується на підставі паспорту або свідоцтва про народження. Згідно з п. 2.12. Інструкції після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка. Судом встановлено, що позивач [PERSON] , [INFO] , 12.10.2023 року звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою про призначення пенсії за віком. До цієї заяви на підтвердження свого загального трудового стажу Заявником були долучені також копії паспорту, довідки про присвоєння ідентифікаційного номера, трудової книжки, копію довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та інші документи. Проте, заявниця отримала рішення про відмову у призначенні пенсії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 19.10.2023 № 262340022673. Свою відмову ГУ ПФУ в Хмельницькій області мотивує тим, що періоди роботи згідно трудової книжки від 25.07.1977 року [NUMBER] , оскільки титульна сторінка заповнена з порушенням вимог п. 2.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, а саме не повністю зазначено дату народження (число, місяць, рік). При цьому усунути цей недолік у трудовій книжці заявниця на даний час не може, оскільки підприємства та організації знаходяться на непідконтрольній території України. Як і надати по цій же причині будь-які інші додаткові архівні документи. Факт належності даної трудової книжки саме заявниці підтверджується тотожністю особистих даних Заявниці «прізвища, ім`я, по батькові, дати народження, місця народження, дошлюбного прізвища тощо» зазначених в її інших наявних у неї документах, а саме паспорті, свідоцтві про народження, про одруження. Отже, із наданих заявником письмових доказів на підтвердження зазначених у заяві обставин убачається, що на у трудовій книжці записано не в повному обсязі рік народження заявниці, що зумовило необхідність звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності трудової книжки. Згідно ч. 3 ст. 48 Кодексу законів про працю України працівникам, що стають на роботу вперше, трудова книжка оформляється не пізніше п`яти днів після прийняття на роботу. Студентам вищих та учням професійно-технічних навчальних закладів трудова книжка оформляється не пізніше п`яти днів після початку проходження стажування. Відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації. Суд вважає, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у її трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займала особа у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу особи, що дає їй право на призначення пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення особи конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 21.02.2018 року у справі № 687/975/17, яку суд вважає за необхідним застосувати при розгляді даної справи. Таким чином, заявник не несе відповідальності за заповнення трудової книжки, оскільки записи у його трудову книжку вносяться відповідальним працівником підприємства, а не особисто працівником, більше того, недоліки її заповнення не є підставою вважати про відсутність трудового стажу заявника за спірний період. Недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії. Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. За таких обставин суд важає, що заявником доведено та не викликає сумніву факт належності трудової книжки [NUMBER] , оформленої та заповненою російською мовою [INFO] на особу « [PERSON] , дата рождения 1959» з внесеними виправленнями в графі прізвище в зв`язку з укладенням шлюбу на « [PERSON] », належить заявниці, тобто [PERSON] , [INFO] . Невідповідність вказаних даних у трудовій книжці позбавляє [PERSON] права на оформлення передбаченого законом державного пенсійного забезпечення. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно зі ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Як зазначено у пункті 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Згідно частини 1 статті 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Судом встановлено, що метою встановлення факту належності заявнику трудової книжки є необхідність в оформленні передбаченого законом державного пенсійного забезпечення. Приймаючи до уваги те, що заявник позбавлена можливості в іншому, ніж у судовому порядку встановити факт належності трудової книжки, а підприємство, яке оформило трудову книжку ліквідовано та документи передано до архіву, суд приходить до висновку, що надані заявником докази є належними, допустимими, достовірними, а в своїй сукупності достатніми для задоволення даної заяви про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved