Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-21 00:00:00

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 22.01.2024 позов [PERSON] до [PERSON] , про поділ спільного майна подружжя, задоволено частково. В порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнано за [PERSON] ( [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , рнокпп [NUMBER] ) право власності на 1/2 частину квартири загальною площею 50,5 кв.м., житловою площею 29,8 кв.м., розташованої за адресою: [ADDRESS] . В порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнано за [PERSON] ( [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , рнокпп [NUMBER] ) право власності на 1/2 частину квартири загальною площею 50,5 кв.м., житловою площею 29,8 кв.м., розташованої за адресою: [ADDRESS] . Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір у сумі 4026,00 грн. Повернуто з державного бюджету [PERSON] 50 відсотків судового збору, що становить 4026,00 грн., згідно платіжної інструкції 0.0.3101344407.1 від 17.07.2023, код квитанції:9311-9367-5475-5493. 30.01.2024 до суду надійшла заява представника позивача [PERSON] - адвоката Кононенка О.І. про ухвалення додаткового рішення, у якій він просить стягнути з відповідача на користь позивача 6 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу та 140,00 грн. витрат на відправлення поштової кореспонденції. В судовому засіданні 13.02.2024 представник позивача вимоги заяви підтримав, просив відкласти розгляд справи, оскільки ним помилково не було долучено протоколи створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису позивачем Договору №2/1-2024 про надання правничої допомоги та Додатку №1 до Договору №2/1-2024 про надання правничої допомоги від 20.01.2024. В судовому засіданні 13.02.2024 відповідач та її представник заперечували проти оголошення перерви в судовому засіданні. За результатами розгляду клопотання представника позивача, було оголошено перерву в судовому засіданні до 22.02.2024, 15 год.30 хв. 20.02.2024 представником позивача подано до суду протоколи створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису Договору №2/1-2024 про надання правничої допомоги та Додатку №1 до Договору №2/1-2024 про надання правничої допомоги від 20.01.2024 - позивачем [PERSON] 21.02.2024 представник відповідача подала письмову заяву, в якій просила відмовити в повному обсязі у задоволенні клопотання про відшкодування судових витрат. На обґрунтування заяви вказала, що позивачем не надано належних доказів на підтвердження надання йому правничої допомоги. Зокрема, адвокатом Кононенко О.І. 22.01.2024 в судовому засіданні було подано ордер № 1395228 від 21.01.2024, в якому вказано номер договору 1/2-2024 від 20.01.2024 на який він посилається, як на підставу надання правової допомоги позивачу. В подальшому через систему «Електронний суд» представник позивача, адвокат Кононенко О.І. подав клопотання від 29.01.2024, в якому підтверджує недійсність ордеру, вказуючи, що в ордері серії АА № 1395228 було допущено описку щодо номеру правочину на підставі якого надавалася правнича допомога, тобто вказано «№ 1/2-2024», а мало бути «№ 2/1-2024», і просить суд вважати це вірним. В судовому засіданні, яке відбулося 13.02.2024, представником позивача, адвокатом Кононенко О.І. не було надано нового ордеру в судовому засіданні. Також в судовому засіданні, судом встановлено, що до клопотання представника позивача, адвоката Кононенко О.І. не було надано протоколів створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису позивача, що свідчило би про факт підписання ним Договору № 2/1-2024 про надання правничої допомоги, та Додатку № 1 до Договору № 2/1-2024 про надання правничої допомоги від 20.01.2024, які містяться в додатках до клопотання. Також, звернула увагу суду, що в наданій представником позивача платіжній інструкції від 22.01.2024 № 2PL805872, відсутній прямий доказ оплати позивачем, [PERSON] рахунку на оплату № 1-2/1-2024 від 22.01.2024. В графі «Платник» відсутнє ПІБ позивача та РНОКПП позивача, в графі «код платника» зазначено транзитний рахунок АТ КБ «Приватбанк». 22.02.2024 позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, про розгляд справи були повідомлені належним чином. Відповідач та її представник, посилаючись на доводи заяви від 21.02.2024, просили відмовити позивачу у відшкодуванні судових витрат. Заслухавши пояснення відповідача, представників сторін, вивчивши матеріали заяви та додані до неї документи, дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Питання про розподіл судових витрат, зокрема, витрат на правничу допомогу та витрат на відправлення поштової кореспонденції під час винесення рішення судом не вирішено. Відповідно ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. За нормами ст. ст. 137, 141 ЦПК України витрати на правову допомогу відносяться до судових витрат. Згідно ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги. Ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом (ч. 3 ст. 26 Закону). Адвокат зобов`язаний діяти в межах повноважень, наданих йому клієнтом, у тому числі з урахуванням обмежень щодо вчинення окремих процесуальних дій (ч. 4 ст. 26 Закону). Суд враховує в даній справі висновки Великої палати Верховного суду викладені в постанові від 05.12.2018 року у справі № П/9901/736/18, Великої Палати Верховного Суду в постанові від 01.07.2020 року у справі № 320/5420/18, Верховного суду в постанові від 07.12.2022 року у справі № 559/599/22, з яких вбачається, що Ордер, який видано відповідно до Закону № 5076-VI, є самостійним документом, що підтверджує повноваження адвоката. Виходячи зі змісту ч. 1, 3 ст. 26 Закону №5076, ордер може бути оформлений адвокатом (адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням) лише на підставі вже укладеного договору. До заяви про ухвалення додаткового рішення представником заявника надано : ордер на надання правничої (правової) допомоги (серія АА № 1395228) [PERSON] у Дарницькому районному суді міста Києва адвокатом Кононенком О.І., виданим Адвокатським бюро «Дігнум» 21.01.2024. Відповідно до Договору про надання правничої допомоги від 20.01.2024, укладеного між Адвокатським бюро «Дігнум» (далі - Бюро) та [PERSON] (далі -Клієнт), Клієнт доручає, Бюро приймає доручення про надання Клієнту правничої допомоги (комплексу правових послуг) щодо захисту прав та охоронюваних законом інтересів Клієнта ( [PERSON] ) в органах влади, також, але не виключно, в судах першої та другої інстанції, за необхідності в суді касаційної інстанції (на підстави додаткової угоди), інших державних органах, органах місцевого самоврядування, перед іншими особами; структурних підрозділах державної виконавчої служби та/або приватними виконавцями, інших, щодо розподілу спільної сумісної власності подружжя (бувшого подружжя) [PERSON] та [PERSON] в т.ч., але не виключно, нерухомого майна квартири під номером [ADDRESS] (загальна площа квартири 50,5 кв.м., в т.ч. житлова - 29,8 кв.м). З пояснень представника позивача слідує, що на підставі Договору про надання правничої допомоги від 20.01.2024, укладеного між Адвокатським бюро «Дігнум» (далі - Бюро) та [PERSON] , Бюро було видано ордер про надання правничої допомоги [PERSON] , серії АА № 1395228, разом з тим в ордері було допущено описку щодо номеру правочину на підставі якого надавалася правнича допомога: вказано «№ 1/2-2024», а мало бути - «№ 2/1-2024». Даючи оцінку доводам представників сторін та письмовим доказам, суд приходить до переконання, що в тексті ордеру серії АА № 1395228 було допущено технічну описку щодо номеру правочину на підставі якого надавалася правнича допомога позивачу [PERSON] . Одним з основних принципів цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України). Особи, які порушили права і законні інтереси інших осіб, зобов`язані поновити їх, не чекаючи пред`явлення претензії чи позову (ч. 2 ст. 16 ЦПК України). Нормами ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Відповідно до додатку № 1 до договору про надання правничої допомоги від 20.01.2024, укладених між Адвокатським бюро «Дігнум» та [PERSON] за надання правничої допомоги під час розгляду цивільної справи 753/11662/23 у Дарницькому районному суді міста Києва гонорар (винагорода) Бюро складає 6000,00 грн (шість тисяч гривень). Вказані кошти були сплачені в повному обсязі, що підтверджується копією платіжної інструкції № @2PL805872 від 22.01.2024 на суму 6000,00 грн. Суд погоджується з доводами представника відповідача, що в платіжній інструкції не вказано платником [PERSON] , разом з тим, вказане не є підставою для відмови у відшкодуванні витрат на правничу допомогу, оскільки платіжна інструкція містить призначення платежу: послуги згідно з договором про надання правничої допомоги від 20.01.2024 року (справа 753/11662/23), [PERSON] . Крім того, виконання зобов`язань за Договором про надання правничої допомоги та Додаткової угоди до нього підтверджується актом про виконання зобов`язання (акт наданих послуг) до договору № 2/1- 2024 про надання правничої допомоги від 20.01.2024. Суд врахувавши складність справи, обсяг виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності, критерії реальності цих витрат та розумності їхнього розміру, з урахуванням часткового задоволення позову, вважає доведеним, правомірним та співмірним відшкодування відповідачем на користь позивача суми витрат, понесених позивачем на правничу допомогу пропорційно задоволеним позовним вимогам у розмірі 3000,00 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 140 ЦПК України на користь позивача підлягають відшкодуванню витрати на відправлення поштової кореспонденції в сумі 70,00 грн. пропорційно до розміру задоволених вимог.

Outcome: partial