Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-19 00:00:00

АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] у якій, з урахуванням заяви від 09.02.2024 (а.с. 58), просить стягнути з відповідача заборгованість за договором про надання банківських послуг «monobank» від 07.10.2020 в розмірі 10500,00 грн. станом на 08.02.2024 в тому числі 10500,00 грн. загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту). Також позивач просить стягнути з відповідача сплачений при зверненні до суду судовий збір. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що monobank - це мобільний банк, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках monobank за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. Особливістю цього проекту є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно, без відділень. З травня 2020 року здійснюється відеоверифікаця працівником банку дистанційно; ДІЯ шерінг на точці дистанційно та селфі клієнта; спрощена процедура через УБКІ, селфі клієнта та селфі клієнта з паспортом. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт. Умови обслуговування рахунків фізичної особи в акціонерному товаристві «Універсал Банк» опубліковані на офіційному сайті банку та постійно доступні для ознайомлення за посиланням https://www.monobank.ua/terms. 07.10.2020 [PERSON] звернувся до банку з метою отримання банківських послуг у зв`язку із чим підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 07.10.2020. Анкета-заява разом з Умовами і правилами надання обслуговування в АТ «Універсал Банк», тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Підписавши Анкету-заяву відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають Договір та зобов`язується виконати його умови. У пункті 6 Анкети-заяви зазначено, що [PERSON] просить вважати наведений зразок його власноручного підпису або його аналоги (у тому числі його електронний підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкрити йому в Банку та засвідчила генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, яка буде використовуватися для накладення удосконаленого електронного підпису у мобільному додатку з метою засвідчення його дій згідно з Договором. Відповідач в анкеті підтвердив, що удосконалений електронний підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. На підставі укладеного договору [PERSON] отримав кредит у розмірі 16000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме: надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту, однак відповідач всупереч чинному законодавству та умовам договору, належним чином покладені на нього обов`язки перед банком не виконав, порушив умови кредитного договору, у зв`язку із чим у нього станом на 08.02.2024 наявна заборгованість в сумі 10500,00 грн. (заборгованості по тілу кредиту). Ухвалою від 18.12.2023 судом відкрито провадження, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою від 06.02.2024 у позивача витребувано необхідні для розгляду справи докази. Представник позивача у судове засідання не з`явився, разом із позовною заявою подав до суду клопотання в якому справу просив розглядати без його участі. Відповідач у судове засідання не з`явився, 06.02.2024 подав до суду заяву у якій вимоги визнав частково, зазначив, що ним здійснювалось погашення боргу. Справу просив розглядати без його участі. Ураховуючи неявку в судове засідання усіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини та оцінивши надані докази в їх сукупності, суд зазначає наступне. Судом встановлено, що 07.10.2020 між [PERSON] та АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» укладено кредитний договір шляхом підписання Анкети-заяви до договору про надання банківських послуг (monobank), відповідно до умов якого АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» відкрив позивачу поточний рахунок у гривні. Підписавши анкету-заяву відповідач погодився, що ця анкета разом з Умовами і правилами надання обслуговування в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, які він отримав в мобільному додатку, складають договір про надання банківських послуг. Крім того, відповідач засвідчив генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, що буде використовуватись для вчинення правочинів та платіжних операцій. Визнала, що УЕП є аналогом власноручного підпису (а.с. 10). Також, до Анкети-заяви додано Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank; інформацію щодо «Чорної картки monobank»; паспорт споживчого кредиту «Чорної картки monobank», які не містять підписів відповідача (а.с. 11-28). Згідно з довідкою про наявність рахунку, [PERSON] було відкрито рахунок № [NUMBER] ( [NUMBER] ) та видано «Чорну картку» з терміном дії до 09/24 (а.с. 72). Відповідно до довідки про розмір встановлення кредитного ліміту, 07.10.2020 [PERSON] було встановлено кредитний ліміт в розмірі 1200,00 грн, який в подальшому було збільшено, в тому числі до 15700,00 грн. 19.12.2023, а 07.02.2024 зменшено до 13200,00 грн. (а.с. 74 зворот. стор.). Згідно з випискою про рух коштів по картці, [PERSON] користувався наданим кредитом шляхом здійснення розрахунків у магазинах, поповнення рахунків мобільних операторів зв`язку тощо (а.с. 62-71). Відповідно до наданого позивачем розрахунку за договором № б/н від 07.10.2020 станом на 08.02.2024 заборгованість відповідача складає 10500,00 грн., яка складається із загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) (а.с. 59-62). Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне. Згідно зі ст. ст. 626, 627 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір (оферту), відповіді про прийняття цієї пропозиції (акцепту), яка має бути повною і безумовною (ст. 640-642 ЦК України). За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1054, 1055 ЦК України). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Абзац 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Стаття 3 указаного Закону передбачає, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно з ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилами ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Висновки щодо правомірності укладання сторонами кредитного договору в електронній формі та його відповідність вимогам закону, в тому числі Закону України «Про електронну комерцію», викладені в постановах Верховного Суду від 12.01.2021 у справі № 524/5556/19 та від 10.06.2021 у справі № 234/7159/20. У даному випадку судом встановлено, що між сторонами було укладений кредитний договір шляхом підписання відповідачем Анкети-заяви від 07.10.2020. При цьому банк, уточнивши вимоги, просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 10500,00 грн., яка є заборгованістю за наданим кредитом (тілом кредиту). Однак, суд не погоджується із наданим розрахунком в частині розміру тіла кредиту з огляду на наступне. Як свідчить виписка про рух коштів на рахунку відповідача, до суми заборгованості за тілом кредиту включено також відсотки. Так, позивачем було нараховано відсотки: 01.05.2021 в сумі 381,02 грн.; 01.06.2021 в сумі 240,66 грн.; 01.07.2021 в сумі 298,28 грн.; 01.08.2021 в сумі 377,18 грн.; 01.09.2021 в сумі 399,58 грн.; 01.10.2021 в сумі 384,90 грн.; 01.11.2021 в сумі 416,42 грн.; 01.12.2021 в сумі 404,79 грн.; 01.01.2022 в сумі 459,10 грн.; 01.02.2022 в сумі 486,89 грн.; 01.03.2022 в сумі 434,89 грн.; 01.04.2022 в сумі 499,60 грн.; 01.05.2022 в сумі 259,80 грн.; 01.06.2022 в сумі 261,36 грн.; 01.07.2022 в сумі 496,20 грн.; 01.08.2022 в сумі 528,55 грн.; 01.09.2022 в сумі 537,01 грн.; 01.10.2022 в сумі 515,40 грн.; 01.11.2022 в сумі 541,26 грн.; 01.12.2022 в сумі 539,61 грн.; 01.01.2023 в сумі 574,43 грн.; 01.02.2023 в сумі 592,41 грн.; 01.03.2023 в сумі 552,16 грн. Усього банком до моменту звернення до суду відповідачу нараховано відсотків на загальну суму 10181,50 грн. Згідно виписки про рух коштів по картці [PERSON] від 09.02.2024 відповідачем було фактично використано кредитних коштів на суму 131918,36 грн., а на погашення заборгованості внесено 118734,36 грн., тобто різниця між отриманими відповідачем коштами та сплаченими на рахунок погашення заборгованості становить 13184,00 грн. Також як свідчить виписка, до вищевказаної суми 15.11.2023 включено 2684,00 грн. за операцією «нарахування судових витрат» (а.с. 63). Крім того, як свідчить вказана вище виписка по картковому рахунку, внесену відповідачем суму заборгованості було використано також на погашення суми відсотків, які позивачем було безпідставно включено до тіла кредиту. При цьому АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» не довело належними та допустимими доказами підписання відповідачем Умов і правил надання банківських послуг, Тарифів, Таблиці обчислення вартості кредиту та Паспорту споживчого кредиту шляхом використання його електронного цифрового підпису. Пункт 5.2 розділу 5 Умов і правил обслуговування в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank передбачено, що Банк надає Клієнту інформацію про банківське обслуговування, шляхом її направлення на адресу клієнта, зазначену в Анкеті-заяві, або в мобільний додаток клієнта. В матеріалах справи відсутнє підтвердження із зазначенням дати та часу одержання відповідачем у електронному вигляді Умов і правил обслуговування в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», Паспорту споживчого кредиту «картка Monobank», та Тарифів. Відтак, відсутні підстави вважати, що відповідач був ознайомлений саме з наданими позивачем в обґрунтування заявлених позовних вимог Умовами, Тарифами та Паспортом споживчого кредиту. Оскільки витяг з Умов і правил обслуговування в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank, Витяг з тарифів чорної картки monobank та Паспорт споживчого кредиту, де містяться відсотки за кредитом та які додані до позовної заяви, не містять підпису відповідача, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного сторонами 07.10.2020 шляхом підписання Анкети-заяви. Таким чином, сума заборгованості яка підлягає стягненню з [PERSON] повинна бути розрахована з урахуванням нарахованих позивачем відсотків (шляхом їх виключення із загальної суми заборгованості). Тобто із [PERSON] на користь АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» підлягає стягненню заборгованість в загальному розмірі 318,50 грн. (13184,00 10181,50 2684). З огляду на викладене вище, позовні вимоги АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» підлягають частковому задоволенню, та з [PERSON] на користь банку підлягає стягненню сума заборгованості за договором про надання банківських послуг «monobank» від 07.10.2020 в розмірі 318,50 грн. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь банку підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору пропорційно до розміру позовних вимог в сумі 81,41 грн.

Outcome: partial