Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-21 00:00:00

Позивач [PERSON] , звертаючись з позовом до суду, просить стягнути з ПрАТ «Холдингова компанія «Київміськбуд» на користь позивача безпідставно збережені грошові кошти в сумі у сумі 635 169,60 грн., 3% річних в сумі 49 543,23 грн., інфляційні втрати в сумі 234 598,32 грн., та судовий збір в сумі 9 193,11 грн., мотивуючи свої вимоги тим, що 01.08.2018 року між ПрАТ «Холдингова компанія «Київміськбуд» та [PERSON] , [PERSON] було укладено попередній договір купівлі-продажу квартири, за умовами якого сторони зобов`язалися в майбутньому в строк та на умовах, визначених цим Договором укласти договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] Дніпровському районі». На виконання умов п.п. 1.1, 1.2 та 3.2.1 попереднього договору позивачем [PERSON] та [PERSON] було сплачено 1 260 974,52 грн. на користь ПрАТ «Холдингова компанія «Київміськбуд», що становить 100% вартості квартири. За умовами п. 1.2 Договору, основний договір сторони зобов`язались укласти протягом 60 календарних днів з дня державної реєстрації майбутнім продавцем права власності на майно. За умовами п. 4.1 Договору, сторони домовились про те, що на того, хто необґрунтовано відмовляється (ухиляється) від укладення основного договору, у визначений п. 1.2 цього договору термін та на визначених умовах, повинен відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням чи відмовою від укладення основного договору. Позивач з 03.08.2021 року перебуває за кордоном, однак з серпня 2018 року до моменту виїзду не отримував повідомлень відповідача щодо готовності майна, його державної реєстрації та необхідності укласти основний договір. 30.09.2023 року представник позивача Борецький В.В. звернувся до ПрАТ «Холдингова компанія «Київміськбуд» із заявою про укладення основного договору. Однак відповідачем листом від 13.10.2023 року повідомлено, що попередній договір припинив свою дію 18.05.2021 року та просив надати реквізити для повернення коштів - вартості квартири. Однак станом на 23.12.2023 року кошти позивачу не повернуто, відповідач продовжує ними безпідставно користуватись, тому позивач вимушений звернутись з даним позовом до суду у порядку положень статті 1212 ЦК України. 15.01.2024 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва прийнято до свого провадження матеріали цивільної справи за позовом [PERSON] до Приватного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд», третя особа: [PERSON] , про повернення безпідставно збережених коштів, розгляд справи постановлено проводити у порядку загального позовного провадження. 15.02.2024 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва підготовче засідання закрито та справу призначено до судового розгляду по суті позовних вимог. 22.02.2024 року протокольною ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва письмовий відзив на позовну заяву відповідача ПрАТ «Холдингова компанія «Київміськбуд» повернуто відповідачу, у зв`язку із пропуском процесуального строку подачі відзиву та відсутністю клопотання про поновлення такого строку. Представник позивача Борецький В.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, що містить зміст позовної заяви. Представник відповідача ПрАТ «Холдингова компанія «Київміськбуд» в судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, про поважні причини неявки суду не повідомив. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у матеріалах справи доказам, суд приходить до наступного. Право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Тим не менше, право доступу до суду не може бути обмежено таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями. (рішення ЄСПЛ по справі «Мельник проти України») Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства. Згідно положення частини 1, 3 статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Принцип свободи договору як один із загальних засад цивільного законодавства декларується в ст. 3 Цивільного кодексу України. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. (ст. 627 Цивільного кодексу України) Згідно з ч. 3 ст. 6 Цивільного кодексу України, сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їхнього змісту або із суті відносин між сторонами. Перш за все, необхідно зазначити, що свобода договору означає право громадян або юридичних осіб, та інших суб`єктів цивільного права вступати чи утримуватися від вступу у будь-які договірні відносини. Свобода договору проявляється також у можливості наданій сторонам визначати умови такого договору. Однак під час укладання договору, визначаючи його умови, сторони повинні дотримуватись нормативно-правових актів. Свобода договору передбачає можливість укладати не лише ті договори, які передбачені нормами чинного цивільного законодавства, а й ті, які законом не передбачені, але в такому разі такий договір не повинен суперечити законодавству. Також принцип свободи договору полягає в можливості особи вільно обирати контрагента. У відповідності до ч. 1 ст. 638 Цивільного кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є ті умови, без погодження яких договір взагалі не вважається укладеним. Істотні умови договору визначаються в законі, разом з тим ними можуть ста\-ти будь-які умови, на погодженні яких наполягає та чи інша сторона. Істотні умови договору відображають природу договору, відсутність будь-якої з них не дає змоги сторонам виконати їх обов?язки, які покладаються на них за договором. Відповідно до змісту ст. 635 Цивільного кодексу України попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір у майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Як убачається з матеріалів справи, 01.08.2018 року між ПрАТ «Холдингова компанія «Київміськбуд» та [PERSON] , [PERSON] було укладено посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайком Є.В. попередній договір купівлі-продажу квартири, реєстровий № 5469, за умовами якого сторони зобов`язалися в майбутньому в строк та на умовах, визначених цим Договором укласти договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] Дніпровському районі». Вартість майна складає 1 260 974,52 грн. (а.с. 58-61) На виконання умов п.п. 1.1, 1.2 та 3.2.1 попереднього договору позивачем [PERSON] та [PERSON] було сплачено 1 270339,20 грн. на користь ПрАТ «Холдингова компанія «Київміськбуд», що становить 100% вартості квартири, про що видано Довідку від 25.03.2021 року № 11990. (а.с. 30) За умовами п. 1.2 Договору, основний договір сторони зобов`язались укласти протягом 60 календарних днів з дня державної реєстрації майбутнім продавцем права власності на майно та за умови виконання майбутніми покупцями вимог п. 1.4 та п. 1.5 цього Договору. За умовами п. 4.1 Договору, сторони домовились про те, що на того, хто необґрунтовано відмовляється (ухиляється) від укладення основного договору, у визначений п. 1.2 цього договору термін та на визначених умовах, повинен відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням чи відмовою від укладення основного договору. Відповідно до п. 4.5 Договору, сторони домовились, що у разі не укладення майбутніми покупцями основного договору у зв`язку з тим, що майбутні покупці ухиляються від укладення основного договору у визначений п. 1.2 цього Договору термін, цей Договір вважається припиненим. В такому випадку, після закінчення 30-денного терміну з строку, визначеного п. 1.2 Договору, майбутній продавець повертає майбутнім покупцям на банківські рахунки кошти за вирахуванням штрафу в розмірі 5% від суми, внесеної за цим Договором. За даними Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 23.03.2021 року, на підставі рішення державного реєстратора від 19.03.2021 року право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано за ПрАТ «Холдингова компанія «Київміськбуд». (а.с. 32) Згідно листа ПрАТ «Холдингова компанія «Київміськбуд» від 09.08.2023 року, Компанія 19.03.2021 року відповідно до вимог п.3.1.1 попереднього договору зареєструвала право власності на квартиру [ADDRESS] , крайній термін укладення основного договору сплинув ще 18.05.2021 року. Відповідно до п. 3.2.5 договору [PERSON] та [PERSON] як сторін Договору запрошували до нотаріуса для укладення основного договору, неодноразово намагалися зв`язатись по телефону. Підтвердження обізнаності [PERSON] та [PERSON] про введення будинку [ADDRESS] в експлуатацію є заяви останніх від 09.07.2021 року про продовження терміну підписання договору до 01.01.2022 року.

Outcome: dismissed