Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-18 00:00:00

Позивач ПрАТ\~«Страхова компанія «УНІКА» звернувся у Придніпровський районний суд м.\~Черкаси з позовом до [PERSON] про стягнення грошових коштів, як страхового відшкодування за завдану майнову шкоду. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 05.03.2023 між ПрАТ «СК «УНІКА» та [PERSON] укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оформлений полісом №\~213597993. Як зазначено, 07.07.2023 у м. Черкаси сталося ДТП за участю автомобіля Ленд Ровер (д.р.н. [NUMBER] ), під керуванням водія [PERSON] , та автомобіля Мазда (д.р.н. [NUMBER] ), під керуванням водія [PERSON] . Відповідно до постанови Дніпровського районного суду від 17.08.2023 у справі №\~711/4708/23, ДТП сталася внаслідок порушення водієм [PERSON] ПДР України. Позивач також вказує, що внаслідок зазначеної вище ДТП, завдано майнової шкоди власнику транспортного засобу Ленд Ровер (д.р.н. [NUMBER] ). На підставі заяви потерпілої особи, полісу обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та на підставі вимог Закону України\~«Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ПрАТ\~«СК\~«УНІКА» складено страховий акт №\~11779328295/1 та визначено розмір страхового відшкодування у сумі\~- 5\~188\~грн. 62\~коп., які сплачені потерпілій особі. До того ж, звертає увагу на те, що відповідно до постанови Дніпровського районного суду від 17.08.2023 у справі №\~711/4708/23, після скоєння ДТП, водій [PERSON] самовільно залишила місце пригоди. Відповідно до ст. 38.1.1. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування зокрема має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо водій після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди. Таким чином, зважаючи на викладене вище, до ПрАТ «СК «УНІКА» у порядку регресу перейшло право вимоги на отримання від винної особи компенсації у порядку регресу матеріальної шкоди, заподіяної власнику автомобіля Ленд Ровер (д.р.н. [NUMBER] ) внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 07.07.2023 у м. Черкаси. Позивач також вказує, що у зв`язку з розглядом справи ним уже сплачено судовий збір за подання позовної заяви до суду у розмірі 2\~684\~грн. 00\~коп. та понесено витрати за надану професійну правничу допомогу у розмірі 5\~000\~грн. 00\~коп. На підставі зазначених вище обставин, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 5\~188\~грн. 62\~коп., судовий збір у розмірі 2\~684\~грн. 00\~коп. та витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 5\~000\~грн. 00\~коп. Ухвалою суду від 09.01.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі та призначено її до судового розгляду у відкритому судовому засіданні. Вказана цивільна справа визнана судом малозначною (незначної складності) і розглядається у порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням сторін. Крім того, сторонам встановлено строк для подачі заяв по суті справи. До того ж, сторони заперечень щодо такого порядку розгляду справи не надали. У судове засідання представник позивача ПрАТ «СК «УНІКА» не з`явився, хоча про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Разом з тим, у п.\~2 прохальної частини позовної заяви заявлене клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, за наявними матеріалами справи. У судовому засіданні відповідач [PERSON] визнала позовні вимоги щодо стягнення з неї на користь позивача завданої матеріальної шкоди. Крім того, зазначила, що вона не має ніяких пільг стосовно розподілу судових витрат. Врахувавши думку представника позивача, заслухавши думку відповідача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд встановив такі обставини та дійшов до відповідних висновків. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, 05.03.2023 між ПрАТ\~«СК\~«УНІКА» та [PERSON] укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оформлений полісом №\~213597993, відповідно до умов якого, предметом договору страхування є страхування транспортного засобу Mazda CX-5, (д.р.н. [NUMBER] ). 07.07.2023 о 15.15\~год. у м.\~Черкаси по вул. Менделєєва,\~3 водій [PERSON] , керуючи автомобілем Mazda CX-5 д.н.з. [NUMBER] , не була уважною, не дотрималася бокового інтервалу та здійснила наїзд на припаркований автомобіль Land Rover Discovery д.н.з. [NUMBER] , у результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. [PERSON] , будучи учасником дорожньо-транспортної пригоди, місце пригоди залишила, приймалися заходи до її розшуку. Вказані обставини встановлені під час розгляду Придніпровським районним судом м.\~Черкаси справи №\~711/4708/23, за результатами розгляду якої винесено постанову про визнання [PERSON] винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених статтями\~122-4,\~124\~КУпАП та накладено на неї адміністративні стягнення за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених: ст.\~124 КУпАП\~- у виді штрафу в дохід держави у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850\~грн. 00\~коп.; ст.\~122-4 КУпАП\~- у виді штрафу в дохід держави у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3400\~грн. 00\~коп. На підставі ст.\~36\~КУпАП накладено стягнення у межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, а саме ст.\~122-4\~КУпАП у виді штрафу в дохід держави у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3400\~грн. 00\~коп. Крім того, стягнуто з [PERSON] на користь держави судовий збір у розмірі 0,2\~розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що дорівнює 536\~грн. 80\~коп. Вказана постанова набрала законної сили 28.08.2023. Суд звертає увагу на те, що вказані обставини не доказуються при розгляді цієї справи, враховуючи положення ч.ч.\~4, 6 ст.\~82 ЦПК України, якими визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. За даними свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] ,\~- автомобіль Land Rover Discovery д.н.з. [NUMBER] , належить [PERSON] . Так, після ДТП пошкоджений транспортний засіб\~ Land Rover Discovery д.н.з. [NUMBER] , оглянутий, про що складено протокол технічного огляду. Відповідно до страхового акта/наказу №\~11779328295/1 від 22.09.2023, страхувальником\~ ПрАТ «СК «УНІКА», визнано вказаний вище випадок страховою подією та згідно з актом узгодження розміру страхового відшкодування (угода про відшкодування матеріальної шкоди) №\~11779328295/1, вирішено виплатити страхове відшкодування [PERSON] відповідно до розрахунку, у розмірі 5188\~грн. 62\~коп., шляхом перерахування безготівкових коштів на рахунок [PERSON] 25.09.2023 ПрАТ «СК «УНІКА» перерахувало на рахунок [PERSON] кошти у розмірі 5188\~грн. 62\~коп., в якості страхового відшкодування, згідно з договором 093001/4444/0030899 від 05.03.2023, що підтверджується платіжним дорученням №\~113988 від 25.09.2023. Як визначено ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст.\~5 ЦПК України). Відповідно до положень ст.ст.\~12,\~81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч.ч.\~3, 4 ст.\~77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст.\~78 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Цивільне процесуальне законодавство закріплює положення щодо того, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. При цьому жодні докази для суду не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч.ч.\~1, 2\~ст\~ 89\~ЦПК України). Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються\~Конституцією України,\~Цивільним кодексом України, Законом України\~"Про страхування", цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону. Статтею 1 Закону України «Про страхування» (тут і далі\~- у редакції, чинній на момент страхової виплати, втрата чинності 01.01.2024) визначено, що страхування\~- це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Пунктом 9 частини першої статті 7 Закону України «Про страхування» встановлено, що страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є обов`язковим. Договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору (стаття 16 Закону України "Про страхування"). Тлумачення статті 629 ЦК України свідчить, що в ній закріплено один із фундаментів на якому базується цивільне право - обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Не виконання обов`язків, встановлених договором, може відбуватися при: (1) розірванні договору за взаємною домовленістю сторін; (2)\~розірванні договору в судовому порядку; (3) відмові від договору в односторонньому порядку у випадках, передбачених договором та законом; (4) припинення зобов`язання на підставах, що містяться в главі\~50 ЦК України; (5) недійсності договору (нікчемності договору або визнання його недійсним на підставі рішення суду). Відповідно до частини другої\~статті 8 Закону України "Про страхування" страховий випадок\~- подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. У статті 6 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" визначено, що страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття\~979 ЦК України). Страхувальник вносить страховику згідно з договором страхування певну плату, яка називається страховим платежем (страховим внеском, страховою премією) (частина перша статті\~10 Закону України «Про страхування»). Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності) (стаття 980 ЦК України). Розрізняють добровільну та обов`язкову форми страхування (стаття\~5 Закону України\~«Про страхування»). Добровільним може бути, зокрема, страхування наземного транспорту (крім залізничного) (пункт 6 частини четвертої статті 6 Закону України «Про страхування»). Договірне зобов`язання між позивачем і потерпілим - за договором добровільного майнового страхування. Деліктне зобов`язання між потерпілим та відповідачем - із завдання шкоди внаслідок ДТП. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому\~Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті\~38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Відповідно до\~частин 1\~та 2\~статті 1166\~ЦК України,\~майнова шкода,\~завдана неправомірними\~рішеннями,\~діями чи\~бездіяльністю особистим\~немайновим правам\~фізичної або\~юридичної особи,\~а також\~шкода,\~завдана майну\~фізичної або\~юридичної особи,\~відшкодовується в\~повному обсязі\~особою,\~яка її\~завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Як передбачено ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. У\~статті 1188 ЦК України\~передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом (ч.\~1 ст.\~1191 ЦК України). До страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки (ст.\~993 ЦК України). Відповідно до ст.\~27 Закону України «Про страхування» та ст.\~993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Статтями\~28,\~29\~цього\~Закону\~передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого,\~- це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП. При цьому, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Вирішуючи цей спір, судом достеменно встановлено, що на підставі страхового акта/наказу №\~11779328295/1 від 22.09.2023 та розрахунку страхового відшкодування, позивач здійснив виплату страхового відшкодування на рахунок потерпілої у ДТП особи\~ [PERSON] , у розмірі 5188\~грн. 62\~коп., що підтверджується платіжним дорученням №\~113988 від 25.09.2023. За приписами\~п.п.\~«в» п.\~38.1.1.\~ч.\~38.11\~ст.\~38\~ Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). Таким чином, ПрАТ\~«СК «УНІКА» має право вимоги до винуватця ДТП\~ відповідача у справі, [PERSON] . Крім того, встановлені судом обставини дають підстави вважати, що саме відповідач по справі повинна сплатити до страхової компанії грошові кошти, які останньою були сплачені потерпілому від ДТП [PERSON] . У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч.\~4 ст.\~206 ЦПК України). Суд прийняв визнання відповідачем позову і встановив, що таке визнання не суперечить вимогам законодавства України і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому є підстави для ухвалення рішення про задоволення позову. На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які покликається позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими у судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог у повному обсязі, а саме,\~- необхідно стягнути з відповідача на користь позивача суму страхового відшкодування за завдану майнову шкоду у розмірі 5188\~грн. 62\~коп. При цьому, слід зазначити, що відповідач не скористався правом подати відзив на позовну заяву та докази в обгрунтування своїх заперечень, зокрема щодо розміру відшкодування. Щодо розподілу судових витрат, то відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, - судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Позивачем при зверненні до суду з цим позовом сплачений судовий збір у розмірі 2684\~грн. 00\~коп., що підтверджується платіжною інструкцією №\~4634 від 19.12.2023. Таким чином, оскільки, позовні вимоги ПрАТ\~«СК «УНІКА» задоволено у повному обсязі, то з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі\~ 2684\~грн. 00\~коп. Щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу, то суд керується нормами ч.ч. 2, 3\~ст. 137 ЦПК України, якими передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1)\~розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2)\~розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч.ч.\~4, 5 ст.\~137 ЦПК України). Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У постанові Верховного Суду від 30.09.2020 у справі №\~379/1418/18 (провадження №\~61-9124св20) вказано, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Так, на підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу надано договір доручення №\~1\~ВНМ про правові (юридичні-консультативні) послуги від 01.11.2023, який укладено між ПрАТ\~"Страхова компанія "УНІКА" та Фізичною особою-підприємцем [PERSON] , відповідно до якого, ФОП [PERSON] з метою виконання умов договору, має право залучати для виконання покладених на нього обов`язків адвокатів, адвокатські бюро чи адвокатські об`єднання, оплачувати їх послуги, які підлягають відшкодуванню довірителем на умовах, порядку та строки, що визначені ч.\~5 Договору. 02.11.2023 між ФОП [PERSON] та Адвокатським бюро «Білий» укладено договір про надання правової допомоги №2/23ю, відповідно до умов якого, Адвокатське бюро «Білий» зобов`язується за дорученням ФОП\~ [PERSON] надати правову допомогу та послуги щодо проведення допустимих законодавством України дій, спрямованих на повернення заборгованості з боржників ПрАТ\~"Страхова компанія "УНІКА", що підтверджується договором доручення №1 ВНМ від 02.11.2023 та Додатком №\~1 до нього. Як вбачається з умов вказаного вище договору та додатку №\~2 до нього, (фіксований) позивачем (через повірену особу ФОП [PERSON] ) вже понесено витрати, за надану професійну правничу допомогу АБ\~«Білий» у розмірі 5000\~грн. 00\~коп., що підтверджується актом виконаних робіт. Крім того, позивачем додано до позову довіреність №\~24 від 16.01.2023 та свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ХС №\~000229 від 14.02.2019. Вказані вище докази є належними та допустимими. Отже, судом встановлено, що сума витрат позивача на професійну правничу допомогу у цій справі складає 5000\~грн. 00\~коп. При цьому, слід зазначити, що у позовній заяві позивачем наведені певні розрахунки і вказано орієнтовний розрахунок витрат на правничу (правову) допомогу адвоката у розмірі 5000\~грн. 00\~коп. До того ж, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у додатковій постанові у справі №201/14495/16-ц від 30.09.2020, провадження №61-22962св19, зазначив, що підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, її розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат. Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved