Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-13 00:00:00

1. Описова частина. Короткий зміст позовних вимог. У серпні 2023 року Служба у справах дітей Білоцерківської міської ради Київської області (далі «Позивач») звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі «Відповідач-1»), [PERSON] (далі «Відповідач-2») про відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав. В обґрунтування позовних вимог посилається на наступні обставини. [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , не виконують своїх батьківських обов`язків, не усвідомлюють свою відповідальність за подальшу долю свого малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , дитини з інвалідністю, який потребує особливого догляду та виховання, не забезпечують потреби свого сина, не хочуть та не можуть створити належні умови для його розвитку й проживання. Через це їхній малолітній син з жовтня 2017 перебуває в службі у справах дітей Білоцерківської міської ради на обліку дітей, які опинилися у складних життєвих обставинах, а з серпня 2017 року сім`я [PERSON] перебуває під соціальним супроводом та на обліку Білоцерківського міського центру соціальних служб. Згідно з рішенням виконавчого комітету Білоцерківської міської ради від 24.10.2017 року № 402 «Про негайне відібрання малолітнього [PERSON] , який опинився в складних життєвих обставинах, та його влаштування» дитину вже було один раз відібрано у Відповідачів та влаштовано в центр соціально-психологічної реабілітації дітей «Злагода». Після чого у листопаді 2017 року служба у справах дітей Білоцерківської міської ради зверталася з позовом до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області про позбавлення Відповідачів батьківських прав. Згідно з рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14.02.2018 року по справі № 357/13511/17 у задоволенні позову судом було відмовлено, а Відповідачів попереджено про необхідність змінити ставлення до виховання їхнього малолітнього сина [PERSON] , та покладено на службу у справах дітей Білоцерківської міської ради контроль за виконанням ними батьківських обов`язків. Після чого дитина була повернута батькам. Весь цей час органом опіки та піклування Білоцерківської міської ради через службу у справах дітей Білоцерківської міської ради та Білоцерківський міський центр соціальних служб сім`ї Відповідачів надавалася відповідна допомога та підтримка, яка була спрямована на створення належних умов для повноцінного розвитку та життєдіяльності дитини. Однак, батьки дитини не виконували та не виконують умов договору про здійснення соціального супроводу, яким було передбачено створення належних умов для проживання дитини, підтримання помешкання в належному стані, працевлаштування матері дитини, оформлення її інвалідності тощо. Під час неодноразових візитів до сім`ї Відповідачів за адресою: [ADDRESS] в квартирі постійно було брудно, не прибрано, стояло затхле повітря та сморід, кімната в якій мешкала мати з дитиною, була захаращена брудним та непотрібним одягом, взуттям та іншими речами й непотрібом тощо. Крім того, дитина постійно була свідком скандалів та сварок, які систематично виникали між Відповідачами та бабусею дитини [PERSON] , оскільки між ними напружені стосунки та відсутнє порозуміння щодо спільного побуту й проживання. Все це негативно впливало та впливає на психоемоційний стан та розвиток дитини. Після чергової такої сварки, внаслідок якої бабуся дитини потрапила до лікарні, 11.02.2023 року Відповідачі із сином переїхали проживати за адресою: [ADDRESS] . З метою вирішення соціально-побутових питань пов`язаних з облаштуванням умов в цьому житлі в рамках Програми сприяння соціальному становленню та розвитку молоді, підтримки сім`ї на 2021-2023 роки родині відповідачів було надано матеріальну допомогу в сумі 12751,65 гривень. Також до цього будинку було проведено електроенергію та замінено електричний лічильник, почищено пічне опалення та перевірено тягу, надано Відповідачам електрообігрівач та електроплиту. Проте Відповідачі безвідповідально віднеслися до наданої їм допомоги та не створили в цьому житлі задовільних умов для проживання, вони полінувалися навіть прибирати та навести лад у будинку, на подвір`ї, на городі тощо. На сьогодні ситуація в родині відповідачів є загрозливою для життя і здоров`я їхнього малолітнього сина. До цього часу Відповідачами план соціального супроводу в частині підвищення батьківського потенціалу відповідачів, працевлаштування матері дитини, обстеження сина у лікаря-ендокринолога та створення належних умов проживання не виконано. Відповідачі з дитиною часто ночують серед купи речей та мотлоху у господарській споруді адресою: [ADDRESS] . У зв`язку з цим фахівцем із соціальної роботи з Відповідачами неодноразово проводилися бесіди щодо неприпустимості ночівлі дитини в таких умовах та щодо дотримання харчування та розпорядку дня сина, однак батьки дитини ці настанови та рекомендації ігнорують. Малолітній [PERSON] має діагноз: легка розумова відсталість з системним недорозвитком мови ІІІ рівня. Розлади емоцій та поведінки. Відповідно до інформації Білоцерківської спеціальної школи № 19, де з 01.09.2022 року навчається малолітній [PERSON] , знання та уявлення про оточуючий світ не відповідають віковій нормі дитини. Сприймання характеризуються малим обсягом, зниженою швидкістю. Увага нестійка, розсіяна, часто відволікається від основного виду діяльності. Уява пасивна. Емоційна-вольова сфера несформована. У спілкуванні складних граматичних конструкцій не використовує, говорить простими реченнями, інколи використовує нецензурну лексику. Самообслуговується, навички соціально-побутового орієнтування на стадії формування. Також з`ясовано, що мати дитини [PERSON] вже позбавлялася батьківських прав щодо двох старших дітей на підставі рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12.12.2010 року по справі № 2-22133/2010 рік. Відповідно до інформації адміністрації комунального закладу Білоцерківської міської ради «Білоцерківська міська лікарня № 4» [PERSON] перебуває під диспансерним наглядом лікаря-психіатра з приводу легкої розумової відсталості з 1983 року. За таких обставин, Позивач звернувся до суду та просив: відібрати малолітнього [PERSON] , [INFO] , від його батьків [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , не позбавляючи їх батьківських прав; передати малолітнього [PERSON] , [INFO] , органу опіки та піклування Білоцерківської міської ради для подальшого його влаштування. Історія справи. Заяви та клопотання, позиції учасників справи. 05.10.2023 року ухвалою суду було відкрито провадження у даній справі, постановлено провести її розгляд за правилами загального позовного провадження (а.с. 35). 02.11.2023 року та 14.11.2023 року підготовче судове засідання було відкладено задля надання Відповідачам можливості підготувати та подати до суду відзиву на позовну заяву, а також роз`яснено останнім право на звернення за професійною (правничою) допомогою (а.с. 40). 28.12.2023 року у підготовчому судовому засіданні представник Позивача не заперечував проти закриття підготовчого провадження. 28.12.2023 року у підготовче судове засідання Відповідачі не з`явилися, про дату час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Причини неявки суду не повідомили, відзиву, будь-яких заяв, клопотань від них на адресу суду не надходило. 28.12.2023 року ухвалою суду закрито підготовче провадження по даній справі та призначено її до судового розгляду по суті на 13.02.2024 року (а.с. 69). 14.02.2024 року у судовому засіданні представник Позивача позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Надав пояснення, аналогічні за змістом позовної заяви. Проти заочного розгляду справи не заперечував. 14.02.2024 року у судове засідання Відповідачі не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Причини неявки суду не повідомили. Відзиву, будь-яких заяв, клопотань на адресу суду від них не надходило. 14.02.2024 року у судовому засіданні у якості свідка було допитано [PERSON] , яка пояснила, що є працівником Білоцерківського міського центру соціальних служб Білоцерківської міської ради Київської області. Зазначила, що сім`я [PERSON] та [PERSON] перебуває на обліку Білоцерківського міського центру соціальних служб з червня 2017 року. Сім`я перебувала під соціальним супроводом Центру двічі: з 30.08.2017 року по 13.02.2020 року та з 24.11.2020 року по 28.08.2022 року. Робота з сім`єю була спрямована на створення належних умов для повноцінного розвитку і життєдіяльності малолітньої дитини, забезпечення його повноцінним і збалансованим харчуванням, налагодженням емоційних контактів між членами родини та працевлаштування матері. Через складні стосунки в сім`ї, багаторічний конфлікт між [PERSON] та її матір`ю [PERSON] , внаслідок чого психоемоційний мікроклімат в родині був негативний, батько із сином певний період часу проживали окремо за адресою: [ADDRESS] , де орендували житло у літньої жінки. Умови проживання були задовільні. [PERSON] , в міру своїх можливостей, забезпечував сина всім необхідним для його розвитку та життєдіяльності. [PERSON] проживала зі своєю матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , однак приймала активну участь у житті сина. Час від часу мати забирала сина за місцем свого проживання, де між нею, сином та бабою, а часом і батьком дитини, виникали конфлікти, що призводило постійних викликів поліції. 3 вересня 2022 року родина почала проживати спільно з бабою за адресою: [ADDRESS] . Між дорослими членами сім`ї відбувалися постійні сварки щодо побутових питань та виховання малолітнього [PERSON] , [PERSON] не бажала спільно проживати з донькою її співмешканцем та онуком, присутність якого її дратувала, що негативно впливало на емоційний стан дитини. Через нестабільний психоемоційний стан, надмірну активність, [PERSON] не завжди спокійно реагував на зауваження батьків або баби, відповідав надмірною збудженістю чи агресією відносно них. У квартирі, де проживала сім`я, було брудно, присутній стійкий неприємний запах, кімната захаращена різними речами та одягом. Для [PERSON] було відсутнє окреме спальне місце, не було придатного місця для виконання домашніх завдань та ігор. На кухні купа немитого, брудного посуду з неприємним запахом. Разом з тим батьки, по мірі своїх можливостей, намагалися забезпечувати сина необхідним для його належного розвитку і життєдіяльності, вчасно зверталися до лікаря-педіатра, відводили [PERSON] на корекційні заняття з психологом, вчасно приводили та забирали з навчальних закладів, купували необхідне приладдя для занять. У ході індивідуальної роботи з психологом Центру, спостереження за діяльністю [PERSON] та [PERSON] , та у ході тренінгового курсу «Батьківство в радість», було з`ясовано, що батьківський потенціал [PERSON] потребує підвищення. [PERSON] було запропоновано відвідувати тренінговий курс « [INFO] », який батько повністю не пройшов. Поведінкові особливості [PERSON] та рівень її інтелектуального розвитку унеможливлює визначення рівня батьківського потенціалу за стандартними методиками. Разом з тим фахівцем із соціальної роботи постійно здійснювалися моніторингові візити за місцем проживання сім`ї, проводилися профілактичні бесіди щодо належного виконання батьками своїх обов`язків із виховання дитини, неприпустимості сварок та конфліктів у її присутності, працевлаштування матері для можливості фінансово забезпечувати сина. Неодноразово Центром було залучено підтримуючу допомогу у вигляді продуктів харчування, засобів особистої гігієни, побутової хімії, одягу, взуття, канцелярського приладдя. Також було надано допомогу в обстеженні дитини у лікаря-психіатра Київської обласної дитячої лікарні міста Боярка, оформленні інвалідності для хлопчика та оформленні державної соціальної допомоги. 11.02.2022 року сім`я переїхала на постійне місце проживання до села Скребиші, у будинок, який належить сестрі [PERSON] . Так як в будинку давно ніхто не проживав, він перебував у занедбаному стані. Було відключено електропостачання, відсутній газовий лічильник, а також несправна груба, що унеможливлювало опалення будинку. Центром було залучено електрообігрівач та електроплитку для облаштування побуту та надано матеріальну допомогу для підключення електропостачання, встановлення газового лічильника та встановлення вентиляційного каналу біля газової плити. Для обігріву будинку було надано металеву піч (буржуйку). У липні 2023 р. стало відомо, що [PERSON] , [PERSON] з малолітнім сином часто ночують у господарському приміщенні за колишньою адресою проживання: [ADDRESS] , серед купи речей та мотлоху. Унаслідок чого [PERSON] не дотримувався режиму сну, особистої гігієни та відповідно неналежно харчувався. Неодноразово з батьками проводилися бесіди щодо неприпустимості ночівлі малолітнього у даному приміщенні та необхідності дотримання належного розпорядку дня та повноцінного харчування [PERSON] , однак батьки настанови фахівця ігнорували. 28.08.2023 року [PERSON] у письмовій формі відмовився від соціального супроводу та будь-якої допомоги центру соціальних служб. [PERSON] запрошення фахівця ігнорувала та відмовилася від послуг в телефонному режимі, мотивуючи тим, що може самостійно, без сторонньої допомоги вирішити свої проблеми. 14.02.2024 року у судовому засіданні у якості свідка було допитано [PERSON] , яка пояснила, що є фахівцем із соціальної роботи Білоцерківського міського центру соціальних служб Білоцерківської міської ради Київської області. Зазначила, що сім`я [PERSON] та [PERSON] переїхала в село Скребиші 11.02.2023 року в будинок сестри [PERSON] . У будинку ніхто не проживав п`ятнадцять років, тому не обладнаний для проживання, у ньому відключено електроенергію, котел не працює. Наявна у будинку піч є непридатною для використання. Центр надав сім`ї піч, для того щоб сім`я могла здійснювати опалення приміщення та приготування їжі. У будинку холодно, антисанітарний стан, дитині, на її думку, у ньому нормально жити неможливо. Будинок завалений мотлохом.\~ Фактичні обставини справи, встановлені судом. Судом встановлені наступні обставини та зміст спірних правовідносин. Малолітній [PERSON] народився [INFO] . Його батьками є [PERSON] та [PERSON] , тобто Відповідачі у даній справі. Указане підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 8). Малолітній [PERSON] є особою з інвалідністю, у нього виявлено легку розумову відсталість із системним недорозвитком мови ІІІ рівня, має розлади емоцій та поведінки. Отримує державну соціальну допомогу (а.с. 9, 10). Дитина раніше відвідувала ДНЗ (ясла-садок) комбінованого типу №21 «МАЛЯТКО». Згідно з загальною-психолого-педагогічною характеристикою на [PERSON] його батько не є авторитетом для дитини, його зауваження та прохання [PERSON] ігнорує, в його присутності дитина змінює поведінку, використовує нецензурну лексику. Мама в ДНЗ з`являлася декілька разів, результатами успіхів дитини не цікавиться, з вихователями контакту не підтримує. Дитина позбавлена материнського піклування (а.с. 18). Відповідно до психолого-педагогічної характеристики [PERSON] , виданої у Білоцерківській спеціалізованій школі №19, дитина самообслуговується, навички соціально-побутового обслуговування на стадії формування. Хлопчик не пропускає занять, ходить до школи із задоволенням. Батьки придбали необхідні канцтовари для навчання дитини, цікавляться освітнім процесом (а.с. 17). 12.12.2010 року рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області по справі №2-22133/2010 року Відповідача [PERSON] було позбавлено батьківських прав стосовно її дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Стягнуто з неї аліменти на утримання дітей (а.с. 20-21). Відповідно до листа від 10.10.2017 року №1648 КЗ БМР «Білоцерківська міська лікарня №4» Відповідач [PERSON] перебуває під диспансерним наглядом лікаря-психіатра з приводу легкої розумової відсталості з 1983 року (а.с. 19). Згідно з наказом Служби у справах дітей Білоцерківської міської ради Київської області від 30.10.2017 року №176 [PERSON] взято на облік як дитину, яка опинилася в складних життєвих умовах з такої підстави: проживання дитини у сім`ї, в якій батьки, або особи, що їх замінюють, ухиляться від виконання батьківських обов`язків (а.с. 11). 14.02.2018 року рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області по справі №357/13511/17 Відповідачів було попереджено про необхідність зміни ставлення до виховання малолітнього [PERSON] (а.с. 45-46). Відповідно до висновку про оцінки потреб сім`ї [PERSON] від 23.11.2022 року сім`я перебуває у складних життєвих обставинах у зв`язку із соціально-побутовими проблемами. За місцем проживання дитини частково створені належні умови для його розвитку і життєдіяльності. Разом з тим, батьки, по мірі своїх можливостей, намагаються забезпечити [PERSON] необхідними для його розвитку і життєдіяльності. Також Між дорослими членами сім`ї існують конфлікти та непорозуміння, які ускладнюють ситуацію в родині та негативно впливають на психоемоційний стан дитини. Відповідач [PERSON] потребує підтримки, його батьківський потенціал потребує підвищення. [PERSON] було запропоновано відвідувати тренінговий курс «Батьківство в радість», який батько повністю не пройшов. Відповідач [PERSON] потребує підтримки, рівень її батьківського потенціалу слабкий (а.с. 12). Згідно з листом від 22.02.2022 року №137/02-15 Білоцерківського міського центру соціальних служб Білоцерківської міської ради Київської області сім`я [PERSON] , яка разом із [PERSON] виховує малолітнього сина [PERSON] , перебуває на обліку Білоцерківського міського центру соціальних служб з 23.06.2017 року у зв`язку з відсутністю умов проживання (а.с. 13). Відповідно до листа від 30.09.2022 року №315/02-15 Білоцерківського міського центру соціальних служб Білоцерківської міської ради Київської області при черговому проведенні оцінки потреб сім`ї [PERSON] , яка разом із [PERSON] виховує малолітнього сина [PERSON] , з`ясовано, що сім`я перебуває в складених життєвих обставинах у зв`язку із складними стосунками між членами родини через побутові питання та надмірну емоційність хлопчика. Через постійні сварки психоемоційний стан дитини нестабільний. Умови проживання створені частково: у квартирі брудно, присутній неприємний запах, помешкання захаращене речами. [PERSON] не має окремого спального ліжка та місця для ігор і навчання. [PERSON] достатнє (а.с. 14). Згідно з листом від 05.05.2023 року №219/02-15 Білоцерківського міського центру соціальних служб Білоцерківської міської ради Київської області сім`я [PERSON] та [PERSON] з малолітнім сином [PERSON] переїхали в [ADDRESS] , що належить сестрі [PERSON] [PERSON] . У будинку давно ніхто не проживав, він перебував в занедбаному стані. Було відключено електропостачання, знято газовий лічильник. Несправна груба для опалення будинку. Сім`ї надано електрообігрівач та електроплитку для облаштування побуту. Для обігріву використовується електронагрівач в одній із кімнат, де спить дитина. До будинку підведено електро-та газопостачання, встановлено газовий лічильник, зроблено витяжку біля газової плити. Дитині подобається жити в селі, він допомагає батькам прибирати територію біля будинку. Під час кожного візиту в наявності приготовлена їжа, батьки намагаються забезпечити дитину одягом, продуктами харчування, вирішується питання з оранкою городу (а.с. 15). Відповідно до листа від 30.09.2022 року №315/02-15 Білоцерківського міського центру соціальних служб Білоцерківської міської ради Київської області ситуація в сім`ї [PERSON] та [PERSON] є загрозливою для життя і здоров`я їх малолітнього сина [PERSON] . План соціального супроводу не виконано в частині працевлаштування матері, обстеження дитини у лікаря-ендокринолога та не створено належних умов проживання. Родина часто ночує в господарському приміщенні за колишньою адресою проживання серед купи речей та мотлоху, внаслідок чого дитина не дотримується режиму сну, особистої гігієни та відповідно не належно харчується. Батьки настанови фахівця із соціальної роботи ігнорують (а.с. 16). Згідно з витягом із протоколу №16 засідання комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Білоцерківської міської ради від 26.07.2023 року було вирішено рекомендувати Службі у справах дітей Білоцерківської міської ради Київської області підготувати та подати до суду позов про відібрання малолітнього [PERSON] від його батьків [PERSON] та [PERSON] без позбавлення їх батьківських прав (а.с. 23). Відповідно до листа від 14.09.2023 року №485/02-15 Білоцерківського міського центру соціальних служб Білоцерківської міської ради Київської області Відповідач [PERSON] у категоричній формі відмовився від соціального супроводу та будь-яких послуг Центру. Відповідач [PERSON] запрошення фахівців ігнорує, однак у телефонній розмові повідомила, що може самостійно без сторонньої допомоги вирішувати свої потреби (а.с. 47). Згідно з листом від 31.10.2023 року №606/02-15 Білоцерківського міського центру соціальних служб Білоцерківської міської ради Київської області умови проживання для малолітньої дитини залишаються незадовільними: антисанітарія в будинку, безлад на подвір`ї, купи різного непотрібу, брудний посуд і в хаті, і в дворі. Крім того, будинок не опалюється. В одній кімнаті включений електрообігрівач, що створює реальну пожежну небезпеку, так як кімната захаращена. Не проведено ремонту груби, яку мешканці вивели з ладу ще минулої зими, через неправильну експлуатацію. Електричні розетки стало не закріплені. «Буржуйка», яку сім`ї виділили безкоштовно, не встановлено, знаходиться в купі хламу посеред хати. [PERSON] гарантував, що до зими все підготує, однак, до сьогодні ознак підготовки немає (а.с. 48). Відповідно до акту обстеження умов проживання від 22.11.2023 року у будинку брудно, антисанітарія, усе помешкання захаращене різноманітними речами, коробками тощо. У будинку холодно, відчувається різкий запах сечі, серед кімнати стоїть відро, яке сім`я використовує як туалет. На підлозі та нас столі лежать гори немитого посуду, банок, мисок, відер, із залишками різноманітної їжі. Холодильник відсутній, продукти харчування, у тому числі сире м`ясо, сало, яйця, зварений холодець, разом з іншими речами лежать в одній кімнаті на столі. Серед кімнати розкидані електро-прибори, подовжувачі, розетки. У помешканні пічне опалення не придатне до використання. Батьки опалюють обігрівачем лише одну кімнату, у якій фактично мешкають. Зі слів матері дитини вона разом із сином спить на одному ліжку, а батько дитини на іншому, котрі також захаращені речами. На підвір`ї біля будинку також розкидані різні речі, банки, ганчірки, будівельні матеріали (а.с. 61-65). Рішенням від 28.11.2023 року №942 Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області «Про негайне відібрання малолітньої дитини у батьків та її влаштування» вирішено, поряд із іншим, негайно відібрати малолітнього [PERSON] у його батьків [PERSON] та [PERSON] .. Тимчасово влаштувати малолітнього [PERSON] в Білоцерківський дитячий будинок-інтернат (а.с. 66). 1. Мотивувальна частина. Вирішуючи дану справу суд керується наступними нормами процесуального та матеріального права України. Розглядаючи дану цивільну справу суд керується наступними нормами права. Відповідно до частини першої статті 19 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), держава вживає усіх необхідних заходів з метою захисту дитини від відсутності піклування або недбалого ставлення до неї з боку батьків. Згідно з частинами першою, другою статті 3 Конвенції в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Пунктом 1 статті 9 Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону та процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо та необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним. Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. За положеннями частин першої, другої статті 27 цієї Конвенції кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі статтею 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. У статті 7 СК України визначено необхідність забезпечення дитині можливості здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно з частинами другою та четвертою статті 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно із пунктами 2-5 частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва тощо. За змістом частини першої статті 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. Відповідно до статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Згідно з частиною 4 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Суд на перше місце ставить «якнайкращі інтереси дитини», оцінка яких включає знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, правові наслідки позбавлення батьківських прав визначено статтею 166 СК України. Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращий бік неможливо, і лише за наявності вини у діях батьків. Таку правову позицію викладено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 29.09.2021 року по справі №459/3411/18. Визначаючи відмінність підстав позбавлення батьківських прав від відібрання дитини без такого позбавлення, суд виходить з того, що за своєю правовою природою позбавлення батьківських прав є винятковим заходом, який застосовується при наявності негативного впливу батьків (одного з батьків) на розвиток дитини. Позбавлення батьківських прав завжди є результатом протиправної, винної поведінки. Відібрання ж дитини не завжди пов`язується з протиправною поведінкою: загроза життю та здоров`ю дитини може бути результатом психічної хвороби, відкритої форми туберкульозу чи інших небезпечних хвороб, скрутних житлових умов тощо. Відібрання дитини можливе тоді, коли умови проживання дитини суд оцінить як небезпечні для неї. Оцінювання умов проживання дитини є виключно компетенцією суду. Батьки, від яких відібрана дитина, не втрачають щодо неї прав та обов`язків, обумовлених походженням. Вони надалі залишаються носіями обов`язку щодо виховання дитини, мають право на особисте її виховання та спілкування. Проте та обставина, що дитина передана іншій особі або навчальному закладу, означає, що саме їх напрямок та умови виховання одержали перевагу над тим, що здатні створити батьки, й з цим напрямком батьки повинні будуть узгоджувати свою поведінку. Таку правову позицію викладено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 03.10.2018 року по справі №682/2778/17. Висновки суду. Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку про те, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків. Враховуючи, що наданими доказами доводи Позивача про наявність небезпечних умов для проживання малолітнього [PERSON] разом із його батьками знайшли своє підтвердження, суд вважає, що є об`єктивні причини для відібрання дитини від його батьків без позбавлення останніх батьківських прав. За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги Служби у справах дітей Білоцерківської міської ради Київської області про відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав необхідно повністю задовольнити, вони є законними та обґрунтованими. Водночас, суд вважає за необхідне роз`яснити, що відповідно до ч.3 ст.170 СК України якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини. Крім того, за правилами ч.4 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» відібрання дитини у батьків без позбавлення їх батьківських прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей. Разом з цим, батьки надалі залишаються носіями обов`язку щодо виховання дитини, мають право на особисте її виховання та спілкування. Проте та обставина, що дитина передана іншій особі або закладу, означає, що саме їх напрямок та умови виховання одержали перевагу над тим, що здатні створити батьки, й з цим напрямком батьки повинні будуть узгоджувати свою поведінку. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved