Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-26 00:00:00

Акціонерне товариство «Комерційний банк «Приватбанк» (далі АТ «КБ «ПриватБанк», позивач) в особі представника Ляр Д.Ю., звернувсь\~до суду із позовом до [PERSON] , (далі - відповідач), в якому просив стягнути з останнього заборгованість за кредитним договором №б/н від 25.06.2018 року у сумі 68037,82 грн., яка складається з наступного: 55026,68 грн. - заборгованість за кредитом; 13011,14 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом. Також банк просив стягнути з відповідача судові витрати у розмірі 2684,00 грн. зі сплати судового збору. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідно до укладеного кредитного договору, [PERSON] , 25.06.2018 року отримав від ПриватБанку кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок у розмірі, що зазначений у Довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, та який у подальшому було збільшено до 55000 грн. Своїм підписом у Анкеті-заяві про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у Приват-Банку відповідач підтвердив, що підписана ним заява разом з «Умовами та Правилами надання банківських послуг», «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Позивач свої зобов`язання виконав в повному обсязі та належним чином, а саме надав відповідачеві кредит у розмірі, передбаченому договором. У порушення ст. ст. 526, 527, 530, 1054 ЦК України відповідач зобов`язань не виконав, що стало підставою для звернення до суду. Ухвалою суду\~від 04.09.2023\~року позовну\~заяву АТ\~«КБ «Приват\~Банк» прийнято\~до розгляду\~та відкрито провадження у даній справі. Розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників справи та без проведення судового засідання. Встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання\~відзиву на позовну заяву відповідно до ст.\~178\~ЦПК України (а.с.90).\~ Копію ухвали суду від 04.09.2023 року та копію позовної заяви з додатками відповідач отримав 28.11.2023 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №0600233098520-0690211380736 (а.с.93). 07.12.2023 року поштовим відправленням №0820100122909 від представника відповідача, адвоката Ковальова В.М., у строк та у порядку, встановленому судом, надійшов відзив на позовну заяву (а.с.97-116), в якому останній просить відмовити в задоволенні позовних вимог повністю, зокрема не погоджуючись з наданим позивачем розрахунком заборгованості, вважаючи його необґрунтованим та безпідставним, а також посилаючись на те, що жодного кредитного договору відповідач з банком не укладав і позивач навіть не додав його копію до позовної заяви, а надана копія Анкети-Заяви містить лише анкетні дані відповідача, при цьому не містить істотних умов договору таких як розмір кредиту та відсотків, строки кредитування та інше. 26.12.2023 року поштовим відправленням №3503400303562768 від представника позивача [PERSON] надійшла відповідь на відзив (а.с.117-130), в яких вона заперечує проти доводів представника відповідача викладених відзиві, оскільки своїм підписом у Анкеті-заяві про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у Приват-Банку відповідач підтвердив, що підписана ним заява разом з «Умовами та Правилами надання банківських послуг», «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та Банком Договір, який відповідач належним чином не виконує, а тому просить задовольнити позовні вимоги з підстав, викладених у позові. 03.01.2024 року поштовим відправленням №0820100122224 від представника відповідача, адвоката Ковальова В.М., надійшли заперечення на відповідь на відзив (а.с.131-133), в яких він зазначив, що позивачем не спростовано аргументів відповідача, а тому просив зашили вимоги позивача без задоволення. Відповідно до ч.2 ст.247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне. 25.06.2018 року [PERSON] , ознайомившись з Умовами та Правилами надання банківських послуг, підписав Анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанк (а.с.18-19). За змістом даної Анкети-Заяви відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком Договір банківського обслуговування. При укладанні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Формулярами та стандартами є саме «Умовам та правила надання банківських послуг» та «Тарифи Банку», які викладені на сайті www.privatbank.ua, згідно яких обслуговується відповідач (а.с.20-71). Позивач в обґрунтування позовних вимог вказав, що свої зобов`язання за договором №б/н від 25.06.2018 року виконав в повному обсязі та надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором, а саме 55000,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, а відповідач у порушення умов договору №б/н від 25.06.2018 року та у порушенням вимог ст. ст. 525-527, 530, 536, 1054 ЦК України зобов`язань не виконав, у зв`язку з чим станом на 28.05.2023 року згідно розрахунку позивача (а.с.5-15) має перед позивачем заборгованість у розмірі 68037,82 грн., яка складається з наступного: 55026,68 грн. - заборгованість за кредитом; 13011,14 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом. Згідно наданої позивачем довідки (а.с.17), між АТ КБ «Приват Банк» та [PERSON] був підписаний кревний договір №б/н, за яким було надано наступні кредитні картки: 25.06.2018 року картка «Універсальна GOLD» терміном дії 05/22; 08.07.2022 року картка «Універсальна GOLD» терміном дії 06/26. Згідно наданої позивачем довідки (а.с.16) про зміну умов кредитування та обслуговування картки оформленої на [PERSON] (договір б/н), 25.06.2028 року встановлено кредитний ліміт 1500,00 грн., який 18.12.2020 року було збільшено до 55000,00 грн. Вирішуючи вимоги за позовом, суд керується наступним. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Поряд з цим, відповідно до змісту частини першої статті 1050 ЦК України з урахуванням статей 526, 527, 530 ЦК України, банк має довести надання позичальникові грошових коштів у розмірі та на умовах, встановлених договором. Відповідно до\~ст.\~81\~ ЦПК\~України,\~кожна сторона\~зобов`язана\~довести ті\~обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог і\~заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Підтвердженням виконаних за день операцій (в тому числі перерахування кредитних коштів на рахунок клієнта) є виписка з особового рахунку клієнта (п. 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління НБУ від 04.07.2018 № 75). Так, відповідно до п.63 вказаного Положення, виписка з клієнтського рахунку може слугувати первинним документом, що підтверджує факт списання/зарахування коштів з/на цього/цей рахунку/рахунок клієнта, якщо вона містить такі реквізити: 1) назву документа (форми); 2) дату складання; 3) найменування клієнта/банку, прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності) фізичної особи; 4) зміст та обсяг операції (підстави для її здійснення) та одиницю її виміру за кожною операцією, відображеній у виписці з рахунку клієнта; 5) особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у складанні виписки з рахунку клієнта/печатку банку. Таким чином, виписка з банку є офіційним фінансовим документом, який підтверджує суму зарахування і списання грошей. Проте, позивачем суду не було надано відповідних первинних документів, а саме виписки з особового рахунку відповідача чи інших документів на підтвердження виконання своїх зобов`язань за договором, а саме на підтвердження факту отримання відповідачем кредитних коштів в зазначеному позивачем розмірі, а саме у розмірі 55000,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. При цьому розрахунок заборгованості не є доказом отримання відповідачем грошових коштів. Окрім того, надані позивачем згадані вище довідки (а.с.16, 17) про надання на ім`я [PERSON] кредитних карток та зміну умов кредитування, не містять ідентифікуючих даних, за якими можливо встановити, по якому саме кредитному договору видані вказані кредитні карти та змінювався кредитний ліміт, а саме в даних довідках заначено «кредитний договір №б/н» та не вказано дати його укладення. Суму кредитного ліміту не вказано також, а ні у Витягу із Умов і Правил надання банківських послуг, а ні у Витягу із Тарифів банку. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню, оскільки позивач не довів належними та допустимими докази ті обставини, на які посилався як на підставу своїх вимог, а саме обставини виконання банком зобов`язань за договором в частині надання відповідачеві коштів, а відтак і не довів наявність у відповідача заборгованості у розмірі, вказаному у розрахунку, а копія Заяви-Анкети від 25.06.2018 року разом Тарифами, Умовами та Правилами банку, та виконаний банком розрахунок заборгованості не є належними доказами, які б доводили обґрунтованість вимог позивача. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору у разі відмови у позові стягненню з відповідача не підлягають та покладаються на позивача. Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: dismissed