Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-18 00:00:00

У січні 2024 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначив, що перебуває із відповідачкою у шлюбі з 05 грудня 2016 року, від даного шлюбу у них є малолітній син [PERSON] , [INFO] . Спільне життя у сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження у поглядах на сімейні відносини, шлюб існує лише формально, сім`я фактично припинила своє існування, сторони проживають окремо. Позивач вважає подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливим, а тому і звернувся із вказаним позовом до суду. Ухвалою судді від 22 січня 2024 року прийнято позовну заяву [PERSON] до розгляду, відкрито провадження та призначено судове засідання для розгляду даної справи по суті. Справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача адвокат Дацишина М. В. у судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні проти позову не заперечувала. Суд, заслухавши пояснення представника позивача та відповідачки, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому виконавчим комітетом Топорівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області 05 грудня 2016 року за актовим записом № 3, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Ізяславським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області 14 січня 2017 року. Сім`я розпалася, намірів на відновлення сімейних стосунків сторони не мають. [PERSON] та [PERSON] тривалий час проживають окремо. Спільне життя подружжя не склалося через втрату почуття взаємної поваги та любові. Подружні відносини сторони припинили. Позивач заперечує можливість примирення і збереження сім`ї. Частиною 1 статті 24 СК України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У силу ч. 3 і ч. 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. За змістом ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч. 1 ст. 110 СК України). Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З урахуванням фактичних взаємин подружжя, небажання позивача зберегти подружні відносини, дійсних причин позову про розірвання шлюбу, суд вважає, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу неможливе. Підстав для відмови в позові немає. Відтак, шлюб підлягає розірванню. Судові витрати у виді сплаченого судового збору в сумі 1211 грн 20 коп відповідно до ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідачки на користь позивача. На підставі ст.ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved