Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-12 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом, в якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами під [ADDRESS] в порядку спадкування після [PERSON] , яка померла [INFO] . Позов обґрунтовує тим, що [PERSON] , його бабі, на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності, посвідченого 28.03.1973 року Першою кіровоградською державною нотаріальною конторою по реєстру № 22146, належить житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами під [ADDRESS] . Зазначений договір про надання земельної ділянки був укладений та посвідчений нотаріусом на підставі рішення виконкому Кіровоградської міської ради народних депутатів № 181 від 29.01.1973 року. 29.01.1976 року [PERSON] інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю Кіровоградського обласного відділу по справам будівництва і архітектури було дозволено виконання будівельних робіт по будівництву індивідуального житлового будинку з надвірними будівлями на земельній ділянці під [ADDRESS] , на підставі генплану, затвердженого головним архітектором місті Кіровограда в лютому 1973 року та договору забудови, укладеного на підставі рішення виконкому Кіровоградської міської ради народних депутатів № 181 від 29.01.1973 року. [INFO] [PERSON] померла, після її смерті спадщину відповідно до ст. 1261 та ч.ч.1, 2 ст. 1269 ЦК України, як спадкоємець першої черги за законом, прийняла шляхом подачі відповідної заяви до Першої кіровоградської державної нотаріальної контори її дочка, і водночас його мати [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла, після її смерті спадщину відповідно до ст. 1261 та ч. 3 ст. 1268 ЦК України, як спадкоємець першої черги за законом, що постійно проживав разом зі спадкодавцем на час смерті, прийняв він і в червні 2023 року звернувся до Кропивницької міської нотаріальної контори № 2 з метою отримання свідоцтва про право на спадщину. Після вивчення документів нотаріус видала йому постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 1241/02-31 від 20.06.2023 року. Посилаючись на Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, нотаріус вказала, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно (пп. 4.16 п. 4 глави 10 розділу II Порядку), а обставини склалися таким чином, що [PERSON] зазначений житловий будинок не здала в експлуатацію, правовстановлюючий документ у нього відсутній. У зв`язку з вищезазначеним він змушений звернутися до суду, за захистом своїх порушених прав, посилаючись на вказані обставини, норми чинного законодавства, просив задовольнити позов. Ухвалою суду від 10.08.2023 року позов прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання, витребувано докази. 19.09.2023 року представником третьої особи суду надані пояснення щодо позову. Ухвалою суду від 19.09.2023 року підготовче провадження закрито, справа призначена до розгляду по суті. В судове засідання сторони не з`явились, про час та місце слухання справи повідомлені, представник позивача та представники відповідача і третьої особи надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити, представник відповідача заперечень проти позову не надав. Дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступних підстав. Згідно зі статтею 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною першою статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до частини першої статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України). Судом встановлено, що [PERSON] , бабусі позивача [PERSON] , на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності посвідченого 28.03.1973 року Першою кіровоградською державною нотаріальною конторою, по реєстру № 2-2146 належав житловий будинок садибного типу з господарським будівлями та спорудами під [ADDRESS] . Зазначений договір про надання земельної ділянки був укладений та посвідчений нотаріусом на підставі рішення виконкому Кіровоградської міської ради народних депутатів № 181 від 29.01.1973 року. 29.01.1976 року [PERSON] інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю Кіровоградського обласного відділу по справам будівництва і архітектури було дозволено виконання будівельних робіт по будівництву індивідуального житлового будинку з надвірними будівлями на земельній ділянці під [ADDRESS] , на підставі генплану, затвердженого головним архітектором місті Кіровограда в лютому 1973 року та договору забудови, укладеного на підставі рішення виконкому Кіровоградської міської ради народних депутатів № 181 від 29.01.1973 року. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим 06.10.2008 року Міським відділом по реєстрації смертей Головного управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис № 292. Після смерті [PERSON] спадщину відповідно до ст. 1261 та ч.ч.1, 2 ст. 1269 ЦК України, як спадкоємець першої черги за законом, прийняла, шляхом подачі відповідної заяви до Першої кіровоградської державної нотаріальної контори її дочка, і водночас мати позивача [PERSON] - [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим 08.10.2009 року Міським відділом по реєстрації смертей Головного управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис № 2718. Після смерті [PERSON] спадщину відповідно до ст. 1261 та ч. 3 ст. 1268 ЦК України, як спадкоємець першої черги за законом, що постійно проживав разом зі спадкодавцем на час смерті прийняв [PERSON] . Рішенням Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 04.01.2024 року (справа № 390/2294/23) задоволена заява [PERSON] про встановлення факту родинних відносин та встановлено, що [PERSON] , яка померла [INFO] , є матір`ю [PERSON] , яка померла [INFO] ; встановлено, що [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , є матір`ю [PERSON] , [INFO] . За правилами статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. В порядку ст. 1269 ЦК України позивач [PERSON] прийняв спадщину шляхом звернення із відповідною заявою в червні 2023 року до Кропивницької міської нотаріальної контори № 2. Після вивчення документів нотаріус видала [PERSON] постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 1241/02-31 від 20.06.2023 року. В постанові нотаріус, зокрема зазначив, що Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5 (глава 10 розділу II Порядку), регламентує порядок видачі свідоцтва про право на спадщину та передбачає надання необхідних для цього документів. При видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти (ст. 68 ЗУ «Про нотаріат», пп.4.14 гі. 4 глави 10 розділу 11 Порядку). Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно (пп. 4.16 п. 4 глави 10 розділу 11 Порядку). Згідно з пп. 4.19 п. 4 глави 10 розділу II Порядку якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Обставини склалися таким чином, що [PERSON] зазначений житловий будинок не здала в експлуатацію. Відповідно до п. 9 прикінцевих положень Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» орган державного архітектурно-будівельного контролю безоплатно протягом 10 робочих днів з дня подання заяви власниками (користувачами) земельних ділянок, на яких розміщені об`єкти будівництва, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (CCI), збудовані на земельній ділянці відповідного цільового призначення без дозвільного документа на виконання будівельних робіт, за результатами технічного обстеження приймає в експлуатацію збудовані у період з 5 серпня 1992 року до 9 квітня 2015 року індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки загальною площею до 300 квадратних метрів, а також господарські (присадибні) будівлі і споруди загальною площею до 300 квадратних метрів. При цьому, технічне обстеження індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків загальною площею до 300 квадратних метрів включно, господарських (присадибних) будівель і споруд загальною площею до 100 квадратних метрів включно проводиться в ході їх технічної інвентаризації з відповідною відміткою в технічному паспорті. З наведених положень закону вбачається, що житлові будинки, побудовані до 05 серпня 1992 року не мають здаватися в експлуатацію. 22.06.2023 року за замовленням [PERSON] ОКП «Кіровоградське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» був виготовлений технічний паспорт на житловий будинок під [ADDRESS] . Згідно даних технічного паспорта зазначений житловий будинок був побудований в 1971 році. Відповідно вимог ст. 328 Цивільна кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності встановлена судом. Як зазначено у частині 1 ст. 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлена цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 1 ст.328 ЦК України право власності набувається н підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Стаття 392 цього ж Кодексу передбачає, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається або оспорюється іншою особою. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] базуються на вимогах чинного законодавства та підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд відносить судові витрати по даній справі за рахунок позивача.

Outcome: approved