Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-13 00:00:00

Адвокат Яроміч О.В., яка діє від імені та в інтересах [PERSON] , звернулася до суду з позовом до Уманської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] . Через певний час після її смерті позивачу стало відомо, що його мати ще при житті 29.12.2020 склала заповіт, яким заповіла йому все належне їй майно, але на час його складання позивачу не було відомо про існування заповіту. Звернувшись з відповідною заявою до нотаріуса про прийняття спадщини, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 29.12.2023, йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини, що стало причиною для звернення з даним позовом до суду. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився. Від представника позивача адвоката Яроміч О.В. надійшла заява, в якій вона підтримує заявлені позовні вимоги, просить справу розглядати у її відсутність та відсутність позивача [PERSON] . Представник відповідача Уманської міської ради в судове засідання не з`явився. На адресу суду надійшла заява від представника відповідача [PERSON] , з якої вбачається, що Уманська міська рада заперечує поти задоволення позовних вимог, оскільки необізнаність позивача про наявність складеного на його ім`я заповіту, не позбавляло його права вчасно звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті його матері, як спадкоємця першої черги. Також, на думку відповідача в позові недостатньо обґрунтувань щодо поважності пропуску визначеного законодавством строку для подачі заяви для прийняття спадщини. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. 29.12.2020 [PERSON] склала заповіт, яким заповіла [PERSON] все належне їй майно. Вказаний заповіт 29.12.2020 посвідчений державним нотаріусом Уманської міської державної нотаріальної контори Кравець Г.В. та зареєстрований в реєстрі за № 1-1454. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Факт родинних відносин між позивачем [PERSON] та його матір`ю [PERSON] підтверджується Свідоцтвом про народження [PERSON] , серії [NUMBER] . Позивачу [PERSON] не було відомо про існування вище вказаного заповіту, а дізнався він про нього зі спливом часу після смерті матері [PERSON] , після чого звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Постановою приватного нотаріуса Уманського районного нотаріального округу Черкаської області Ящука Д.О. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 29.12.2023, [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв`язку з пропущеним встановленим законом шестимісячним строком для прийняття спадщини. У вказаній постанові зазначено, що у відповідності до Інформаційної довідки із Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), спадкова справа після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , не заводилась. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Відповідно до п.24 постанови Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Згідно положень постанови Верховного Суду від 26.06.2019, справа №565/1145/17, правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17. Відповідно до ч. 3\~ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк для подання ним заяви про прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними причинами є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Так, поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Таким чином, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Зазначену правову позицію висловив і Верховний Суд у своїх постановах від 26.06.2019 року у справі № 565/1145/17 та від 08.08.2019 року у справі № 235/2032/15-ц. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що є всі підстави вважати поважною причину пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини (необізнаність щодо наявності заповіту) і вважає за необхідно встановити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved