Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-26 00:00:00

І. Позиція сторін у справі у грудні 2023 р. позивач звернувся до суду із зазначеними позовними вимогами, просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором про встановлення кредитного ліміту №26201000481216 від 21.12.2020 у розмірі 183852 грн 49 коп. та судові витрати по справі. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 21.12.2020 між АТ «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] укладено договір про встановлення кредитного ліміту №26201000481216, відповідно до якого позивач здійснює кредитне обслуговування поточного рахунку клієнта № [NUMBER] , шляхом встановлення ліміту кредитної лінії у вигляді відкличної відновлювальної кредитної лінії без забезпечення з метою проведення платежів за товари та послуги понад суми власних коштів клієнта на рахунку. Згідно з Кредитним договором, банк встановлює наступні умови кредитного обслуговування: максимальний ліміт кредитної лінії на дату укладення Договору становить 1000000 грн 00 коп., що може бути змінений банком протягом дії Договору в порядку, визначеному УДБО; при цьому максимальний ліміт Кредитної лінії не може перевищувати 1000000 грн 00 коп.; строк дії кредитного ліміту - 12 місяців з дати встановлення Кредитного ліміту з можливістю продовження дії Договору на тих самих умовах у разі, якщо сторони не заявлять про припинення дії договору протягом 30 днів до закінчення дії договору; процентна ставка за користування кредитом на строкову заборгованість становить 48 % річних, на прострочену заборгованість - 56 % річних; реальна річна процентна ставка - 68,89 % річних, проте відповідач належним чином не виконував умови кредитного договору, внаслідок чого станом на 03.10.2023 утворилася прострочена заборгованість. ІІ. Процесуальні дії і рішення суду відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючого - суддю Ул`яновську О.В. (а.с. 201-202). Ухвалою судді від 06.12.2023 відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням без виклику сторін (а.с. 204-205). Відповідно до ст. 274 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, справи, що виникають з трудових відносин, а також може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. За змістом ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Позивачем надано докази про надсилання відповідачу позовної заяви разом з додатками до неї (а.с. 194). Згідно положень ст. 190 ЦПК України, на адресу відповідача рекомендованим листом надсилалась копія ухвали про відкриття провадження від 06.12.2023, однак поштове відправлення не було отримане відповідачем та повернулось до суду із відміткою про закінчення терміну зберігання (а.с. 208, 209). Відповідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010). Відповідно до ч. 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, що відповідає ст. 280 ЦПК України. ІІІ. Фактичні обставини справи судом встановлено, що 21.12.2020 між АТ «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] укладено договір про встановлення кредитного ліміту №26201000481216, згідно умов якого позивач встановив умови кредитного обслуговування: максимальний ліміт кредитної лінії на дату укладення Договору становить 1000000 грн 00 коп., що може бути змінений банком протягом дії Договору в порядку, визначеному УДБО; при цьому максимальний ліміт Кредитної лінії не може перевищувати 1000000 грн 00 коп.; строк дії кредитного ліміту - 12 місяців з дати встановлення Кредитного ліміту з можливістю продовження дії Договору на тих самих умовах у разі, якщо сторони не заявлять про припинення дії договору протягом 30 днів до закінчення дії договору; процентна ставка за користування кредитом на строкову заборгованість становить 48 % річних, на прострочену заборгованість - 56 % річних; реальна річна процентна ставка - 68,89 % річних (а.с. 11). Відповідно до п. 2.3. Кредитного договору заборгованість за цим договором погашається Клієнтом шляхом зарахування обов`язкового платежу на рахунок визначений в п. 1.1. цього Договору з 6 числа місяця, наступного за місяцем в якому був використаний кредит до 5 числа місяця, що йде через один місяць після місяця в якому був використаний кредит. Розмір обов`язкового платежу становить 2.00% від суми фактичної заборгованості за цим Договором, визначної визначеної відповідно до умов УДБО, та суми нарахованих і комісій за користування кредитом станом на останній банківський день місяця за який оплачується Обов`язковий платіж. Відповідно до п. 2.2 Договору, Банк нараховує проценти за користування Кредитом у валюті Кредиту на суму фактичної заборгованості за Кредитом, виходячи з фактичної кількості днів у місяці та році, при цьому, враховується перший і не враховується останній день користування кредитом. Базою для нарахування процентів є фактична заборгованість за Кредитом станом на кінець кожного операційного дня банку. 21.12.2020 між АТ «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] укладено договір банківського рахунку та надання додаткових послуг № РКО-1165163\\21122020/0082 (а.с. 12). Згідно розписки від 21.12.2020 [PERSON] було отримано картку VISA Gold РayWave Istant lssue терміном дії до 31.10.2022 (а.с. 13). Згідно розрахунку за Договором №26201000481216 21.12.2020 станом на 03.10.2023 заборгованість відповідача становить 183852 грн 49 коп., що складається з: 112605 грн 70 коп. - залишок простроченого кредиту; 71246 грн 79 коп. - залишок прострочених відсотків (а.с.17-20). АТ «Банк Кредит Дніпро» направив на адресу відповідача листа від 27.06.202 з вимогою виконати порушене зобов`язання, повністю повернути всю суму кредиту за договором про встановлення кредитного ліміту (а.с. 179, 180). ІV. Позиція суду та оцінка аргументів учасників розгляду відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем були виконані умови кредитного договору в частині надання кредитних коштів. У той же час, відповідачем були порушені зобов`язання, передбачені кредитним договором в частині повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитними коштами. Положенням ст. 611 ЦК України, визначено правові наслідки порушення зобов`язання. Так, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно положень ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Таким чином відповідачем не виконано зобов`язань, визначених Договором, порушено умови щодо погашення кредиту та нарахованих відсотків за його користування, що підтверджується розрахунком суми заборгованості по договору. Крім того, в ході судового розгляду встановлено, що відповідачем не спростовано розміру боргу і не доведено його відсутністю або його погашення чи часткового погашення, не встановлено підстав для звільнення відповідача від обов`язку по поверненню використаних ним кредитних коштів у вказаному розмірі, або для зменшення вказаної суми боргу. Відповідно до вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 625 ЦПК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Таким чином, позивач виконав свої зобов`язання за Договором, надавши Відповідачу кредит у встановленому Договором розмірі проте, відповідач став порушувати умови Договору щодо повернення кредиту та сплати процентів у встановлені Договором строки та порядку, у зв`язку з чим, в останнього виникла прострочена заборгованість по сплаті кредиту та процентів. З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову у повному обсязі. V. Розподіл судових витрат у порядку ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 2206 грн 24 коп., який був сплачений позивачем при зверненні до суду з даним позовом (а.с. 200). На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved