overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-25 00:00:00

Відомості про рух справи. Заяви і клопотання, процесуальні дії у справі. [PERSON] звернулася до Любешівського районного суду Волинської області з цим позовом 20 листопада 2023 року через пошту. Ухвалою суду від 12 грудня 2023 року у справі відкрито спрощене провадження з призначенням першого судового засідання на 18 січня 2024 року. На перенесену дату судового розгляду сторони не з`явилися. Від позивача надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, проти заочного розгляду справи [PERSON] не заперечила. Відповідач, який належним чином сповіщений про час і місце розгляду справи, в суд не з`явився, не повідомив про причини неявки у судове засідання, відзиву на позов не подав. Ухвалою від 26 лютого 2024 року постановлено провести заочний розгляд цієї справи. Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) фіксування судового засідання технічним засобом не здійснювалось. Стислий виклад позиції позивача. В обґрунтуванні позову позивач вказує, що 07 жовтня 2016 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу сторони мають дочку [PERSON] , [INFO] . Протягом останнього часу стосунки між подружжям погіршувалися, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. За таких обставин позивач вважає неможливим подальше збереження шлюбу. Стислий виклад позиції відповідача. Відповідач будь-яких заяв по суті справи не подав. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Згідно з свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 07 жовтня 2016 року. Від шлюбу подружжя має дочку [PERSON] , [INFO] . Норми права, які застосував суд. Мотиви суду щодо позовних вимог. Згідно з частиною першою статті 24 Сімейного кодексу України (далі СК) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до частин третьої, четвертої статті 56 СК кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. У відповідності з частиною першою статті 110 СК позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Частиною другою статті 112 СК визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи обґрунтування позову, суд вважає, що збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача. Отже, позов необхідно задовольнити. Питання розподілу судових витрат. Позивач при поданні позовної заяви сплатила 1073,60 гривні судового збору, які відповідно до частини першої статті 141 ЦПК необхідно стягнути з відповідача. У матеріалах справи відсутні будь-які інші відомості про понесені сторонами судові витрати. Висновок суду щодо позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-25 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного тексту рішення, на що може бути витрачено значний час, що пов`язано з обґрунтуванням доводів сторін, суд у відповідності до ст. 259 ЦПК України, вважає можливим проголосити вступну та резолютивну частину рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-25 00:00:00

У зв`язку з тим, що складання рішення суду вимагає значного часу, суд вважає за необхідне обмежитись складанням і оголошенням його вступної та резолютивної частини. Повний текст рішення буде складений у строк передбачений ч. 6 ст. 259 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-25 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини, відклавши складання повного рішення на п"ять днів. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-25 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного тексту рішення суду, пов`язаного з потребою в обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, вважаю за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. Відповідно до\~ст. 259 ЦПК України\~оголошується вступна та резолютивна частина рішення, повний текст якого буде складено протягом п`яти днів.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-25 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного тексту рішення суду, пов`язаного з потребою в обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, вважаю за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. Відповідно до\~ст. 259 ЦПК України\~оголошується вступна та резолютивна частина рішення, повний текст якого буде складено протягом п`яти днів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-25 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] звернулась до суду до відповідача [PERSON] із зазначеним позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. В підтвердження своїх вимог посилається на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки вони мають різні погляди на життя, втратили почуття любові та взаємоповаги один до одного. Подружніх стосунків не підтримують, кожен живе своїм життям і не намагається перейнятися проблемами іншого, тому важає, що подальше сумісне життя і збереження сім`ї є неможливим, примирення не бажає. Справу розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.\~ \~ Відзиву на позов не надійшло. Перевіривши матеріали справи, оцінивши всі докази та обставини по справі, суд задовольняє позовні вимоги, виходячи з таких підстав. Матеріалами справи встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 19.09.2015 року (а.с.9). Мають неповнолітню дитину : сина - [PERSON] , [INFO] . Сторони не підтримують подружніх стосунків, припинили сімейні та подружні стосунки та ведення спільного господарства та не цікавляться інтересами один одного. Сім`я фактично розпалася існує вона тільки формально. Згідно положень ч.1 ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За змістом ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Таким чином, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, а тому розриває його. Неповнолітню дитину : сина [PERSON] , [INFO] залишити проживати з матір`ю [PERSON] . \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-25 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов`язаного з потребою у наведенні доводів, беручи до уваги, що складання повного тексту рішення потребує значного часу, відповідно до частини шостої статті 259 ЦПК України суд вважає за необхідне оголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою, в якій просить суд розірвати шлюб, укладений між сторонами. Свої вимоги мотивує тим, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження з ним сім`ї стали неможливими. Ухвалою судді від 22.01.2024 справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Сторони в судове засідання не з`явились, позивач в позовній заяві просив суд провести розгляд справи за його відсутності, а відповідач подала до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги визнає повністю та просить слухати справу без її участі, тому суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін. Розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 22.01.2022 (а.с. 5-6), від якого спільних дітей не мають. Шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Таким чином, судом встановлено, що між сторонами діють сімейні правовідносини. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду (ч. 2 ст. 104 СК України; ч. 3 ст. 105 СК України; ч. 1 ст. 110 СК України). У відповідності до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 51 Конституції України та ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примушування до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. За приписами ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Отже, наявність того факту, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а також визнання відповідачем заявлених вимог є підставами для повного задоволення позовних вимог. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просить суд розірвати шлюб, укладений між сторонами, після розірвання шлюбу відновити їй дошлюбне прізвище. Свої вимоги мотивує тим, що подальше спільне життя позивача з відповідачем та збереження між ним сім`ї стали неможливими. Ухвалою судді від 04.12.2023 справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 16). Позивач\~ в судове засідання не з`явилася, однак в позовній заяві просила суд провести розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач до суду також не з`явився, однак, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, причини неявки до суду не повідомив, тому суд, враховуючи повторну неявку відповідача без поважних причин, неподання ним відзиву, розглянув справу без його участі заочно, оскільки в справі достатньо матеріалів про права і взаємовідносини сторін. Розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 14.07.2015 та мають спільну малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідними свідоцтвами (а.с. 4, 8), але шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Таким чином, судом встановлено, що між сторонами діють сімейні правовідносини. У відповідності до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Крім того, згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примушування до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. За приписами ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Отже, наявність того факту, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, є підставою для повного задоволення позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який було зареєстровано 03.07.1981 року Київським відділом державної реєстрації шлюбів Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 2914. Від шлюбу у сторін дітей немає. Спільне життя з відповідачем не склалося. Шлюбні стосунки між сторонами фактично припинені, сторони не проживають разом. Фактично сім`я припинила своє існування, позивач та відповідач втратили почуття взаємного кохання та поваги, подальше сімейне життя є неможливим. Тому позивач просив шлюб між ним та відповідачем - розірвати. 29.12.2023 року ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області відкрито провадження у справі, за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 04.01.2024 року представник позивача через канцелярію суду зареєстрував заяву, в якій просив суд здійснювати розгляд справи у відсутності позивача. 26.02.2024 року сторони в судове засідання не з`явилися. У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, перевіривши матеріали справи та зібрані в ній докази, знаходить що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено, що 03.07.1981 року між позивачем та відповідачем був зареєстрований шлюб Київським відділом державної реєстрації шлюбів Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 2914. Від шлюбу у сторін дітей немає. Позивач та відповідач проживають окремо, сімейного життя не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Частиною 2 статті 104 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. З врахуванням того, що жоден з подружжя не бажає примиритися, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, тому шлюб слід розірвати. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що збереження їх сім`ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який було зареєстровано 16.08.2003 року Виконавчим комітетом Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 145. Від шлюбу у сторін дітей немає. Спільне життя з відповідачем не склалося. Шлюбні стосунки між сторонами фактично припинені, сторони не проживають разом. Фактично сім`я припинила своє існування, позивач та відповідач втратили почуття взаємного кохання та поваги, подальше сімейне життя є неможливим. Тому позивач просив шлюб між ним та відповідачем - розірвати. 14.12.2023 року ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області відкрито провадження у справі, за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 02.01.2024 року позивач через канцелярію суду зареєстрував заяву, в якій просив суд здійснювати розгляд справи у відсутності позивача. 26.02.2024 року сторони в судове засідання не з`явилися. У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, перевіривши матеріали справи та зібрані в ній докази, знаходить що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено, що 16.08.2003 року між позивачем та відповідачем був зареєстрований шлюб Виконавчим комітетом Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 145. Від шлюбу у сторін дітей немає. Позивач та відповідач проживають окремо, сімейного життя не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Частиною 2 статті 104 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. З врахуванням того, що жоден з подружжя не бажає примиритися, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, тому шлюб слід розірвати. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що збереження їх сім`ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який було зареєстровано 16.08.2003 року Виконавчим Виконавчим комітетом Ворзельської селищної ради міста Ірпеня Київської області, актовий запис № 1. Від шлюбу у сторін є дитина - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося. Шлюбні стосунки між сторонами фактично припинені, сторони не проживають разом. Фактично сім`я припинила своє існування, позивач та відповідач втратили почуття взаємного кохання та поваги, подальше сімейне життя є неможливим. Тому позивач просив шлюб між ним та відповідачем - розірвати. 14.12.2023 року ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області відкрито провадження у справі, за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 26.02.2024 року сторони в судове засідання не з`явилися, через канцелярію суду зареєстрували заяви, у яких просили суд здійснювати розгляд справи у його відсутності. У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, перевіривши матеріали справи та зібрані в ній докази, знаходить що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено, що 16.08.2003 року між позивачем та відповідачем був зареєстрований шлюб [PERSON] комітетом Ворзельської селищної ради міста Ірпеня Київської області, актовий запис № 1. Від шлюбу у сторін є дитина - [PERSON] , [INFO] . Позивач та відповідач проживають окремо, сімейного життя не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Частиною 2 статті 104 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. З врахуванням того, що жоден з подружжя не бажає примиритися, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, тому шлюб слід розірвати. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що збереження їх сім`ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-25 00:00:00

Враховуючи складність справи, а також те, що для складення повного тексту рішення потрібен значний час, суд вважає за можливе відкласти складення рішення у повному обсязі на десятиденний строк з дня закінчення розгляду справи та на підставі ч. 6 ст. 259, ч. 6 ст. 268 ЦПК України проголосити вступну і резолютивну частину рішення.

Outcome: partial