Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-15 00:00:00

12 вересня 2023 року [PERSON] звернувся до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області із позовною заявою про визнання права власності у порядку спадкування за законом та стягнення недоотриманої пенсії. Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що бабуся [PERSON] - [PERSON] померла [INFO] , після її смерті залишилася спадщина у виді недоотриманої пенсії. 26 січня 2022 року позивачу видано свідоцтво про право власності на спадщину за законом відповідно до якого спадщина, на яку видане свідоцтво, складається з недоотриманої пенсії у сумі 25968,97 грн. 10 лютого 2022 року позивач через представника звернувся із заявою про виплату недоотриманої пенсії на підставі свідоцтва про право на спадщину. 11 лютого 2022 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області винесено рішення П/С №914250825694 про відмову у оформленні та виплаті недоотриманої пенсії [PERSON] , тобто сума недоотриманої пенсії померлого, відповідачем до теперішнього часу не виплачена. Крім того, померла [PERSON] перебуваючи на обліку в Костянтинівсько-Дружківському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області, як внутрішньо переміщена особа з лютого 2017 року по дату смерті не отримувала пенсію, що призначена їй у мінімальному розмірі. Позивач зазначає, що розмір недоотриманої пенсії за період з\~лютого 2017розрахований наступним шляхом: (3 х 1247) + (7 х 1312) + (7 х 1373) + (5 х 1435) + (7 х 1497) + (5 х 1564) + (1 х 1638) = 49648 грн. При даному розрахунку позивач враховував мінімальний розмір пенсії за віком, встановленим діючим законодавством з лютого 2017 року, який на той час складав 1247 грн. та був підвищений з 01.05.2017 до 1312 грн. з 01.12.2017 до 1373 грн. з 01.07.2018 до 1435 грн. з 01.12.2018 до 1497 грн. з 01.07.2019 до 1564 грн. з 01.12.2019 до 1638 грн. Тому, просить суд: визнати право власності [PERSON] в порядку спадкування за законом на недоотриману померлою [PERSON] пенсію у розмірі 23679,03 грн. Стягнути на користь [PERSON] в порядку спадкування за законом недоотриману у зв`язку із смертю пенсіонера пенсію [PERSON] у розмірі 49648,00 грн. Позивач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, при зверненні до суду з даним позовом просив розглядати справу без його участі. Представник відповідача у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Представником відповідача надано відзив на позовну заяву, за змістом якого позовні вимоги не визнаються в повному обсязі. На обґрунтування своєї позиції представник відповідача зазначає, що [PERSON] перебувала на обліку в ГУ ПФУ в Донецькій області з дислокацією у м.Костянтинівка, як внутрішньо переміщена особа та отримувала пенсію за віком, з 01.02.2017 виплата пенсії припинена на підставі обміну інформацією з органами соціального захисту населення,\~виплатапенсії проведена по 31.01.2017. Пенсійна справа знята з обліку з 01.02.2020 у зв`язку зі смертю, що настала [INFO] . За життя пенсіонер за поновленням виплати пенсії не зверталася. Пенсійні кошти за період з 01.02.2017 по 25.12.2018 за життя [PERSON] не нараховувались. Нараховані суми, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. На запит нотаріуса відповідачем надано відомості про суму недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю [PERSON] в розмірі 25968,97 грн. за період з 26.12.2018 по 31.01.2020 з урахуванням вимог статті 46 Закону №1058. Пенсійні кошти за період з 01.02.2017 по 25.12.2018 не нараховувалися. Відповідачем було відмовлено у виплаті недоотриманої пенсії згідно свідоцтва про право на спадщину, про що ухвалене письмове рішення, оскільки із заявою про виплату звернувся не особисто спадкоємець. З урахуванням наведеного, відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Суд, розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, про стягнення грошових сум у вигляді недоотриманої пенсії, підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 09 червня 2021 року, [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] у м.Шахтарськ у віці 89 роки. За відомостями ГУ ПФУ в Донецькій області, наданими на запит нотаріуса, сума недоотриманої пенсії [PERSON] становить 25968,97 грн. 26.01.2022 державним нотаріусом Першої черкаської державної нотаріальної контори Шалденко Л.В. видано свідоцтво про право на спадщину за законом, за змістом якого спадкоємцем майна [PERSON] , яка померла [INFO] , є її онук [PERSON] , спадщина складається з недоотриманої пенсії в сумі 25968,97 грн. З матеріалів спадкової справи, заведеної до майна [PERSON] та наданої на виконання ухвали суду, вбачається, що 30.11.2021 державним нотаріусом Першої черкаської державної нотаріальної контори Шалденко Л.В. за заявою онука спадкодавця [PERSON] було заведено спадкову справу. Заповітів померла не складала, інші спадкоємці відсутні, [PERSON] є єдиним спадкоємцем. За відомостями ГУ ПФУ в Донецькій області, наданими на запит нотаріуса, недоотримана пенсія, що увійшла до складу спадщини, становить 25968,97 грн., з урахуванням положень ст. 46 Закону України Про загальнообов`язкове пенсійне страхування. 26.01.2022 нотаріусом видано свідоцтво про право на спадщину за законом на вказану суму недоотриманої пенсії. Відповідно до відомостей наданих ГУ ПФУ в Донецькій області на виконання ухвали суду, а саме розрахунку нарахованої, але невиплаченої пенсії по особовому рахунку [NUMBER] вбачається, що пенсія [PERSON] за період з 01.02.2017 по 25.12.2018 не нараховувалась та не виплачувалась, у графі розмір нарахованої пенсії, розмір виплаченої пенсії за життя, розмір недоотриманої пенсії, повідомлений нотаріусу містяться позначки 0,00. За період з 26.12.2018 по 31.12.2018 у графі розмір нарахованої пенсії становить 326,18 грн. у графі розмір виплаченої пенсії за життя містяться позначки 0,00, у графі розмір недоотриманої пенсії, повідомлений нотаріусу становить 326,18 грн. За період з 01.01.2019 по 01.02.2019 у графі розмір нарахованої пенсії становить 1857,44 грн. у графі розмір виплаченої пенсії за життя містяться позначки 0,00, у графі розмір недоотриманої пенсії, повідомлений нотаріусу становить 1857,44 грн. За період з 01.03.2019 по 01.06.2019 у графі розмір нарахованої пенсії становить 1957,44 грн. у графі розмір виплаченої пенсії за життя містяться позначки 0,00, у графі розмір недоотриманої пенсії, повідомлений нотаріусу становить 1957,44 грн. За період з 01.07.2019 по 01.12.2019 у графі розмір нарахованої пенсії становить 2000,00 грн. у графі розмір виплаченої пенсії за життя містяться позначки 0,00, у графі розмір недоотриманої пенсії, повідомлений нотаріусу становить 2000,00 грн. За період 01.01.2020 у графі розмір нарахованої пенсії становить 2098,15 грн. у графі розмір виплаченої пенсії за життя містяться позначки 0,00, у графі розмір недоотриманої пенсії, повідомлений нотаріусу становить 2098,15 грн. Згідно рішенняГУ ПФУ в Донецькій області від 11.02.2022 відмовлено у виплаті недоотриманої пенсії померлої [PERSON] згідно заяви від 10.02.2022. Відмова обґрунтована тим, що звернення за виплатою надійшло від [PERSON] , в той час як спадкоємець [PERSON] мав звернутися особисто. Відповідно до положень статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч.1 ст.1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. До складу спадщини, як це передбачено статтею 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, крім прав і обов`язків що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені\~статтею 608 ЦК України\~(стаття 1219 ЦК України). Відповідно до\~ст. 1227 Цивільного кодексу України\~суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 14 лютого 2022 року у справі № 243/13575/19 (провадження № 61-11268сво20) зазначив, що тлумачення\~статті 1227 ЦК України\~доводить, що: - цією правовою нормою встановлено сингулярне правонаступництво членів сім`ї спадкодавця на отримання належних йому та не отриманих ним за життя грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат. Указані суми включаються до складу спадщини лише у разі відсутності у спадкодавця членів сім`ї чи їх відмови від права на отримання вказаних сум. Специфіка правонаступництва прав на отримання сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат обґрунтовується необхідністю: а) створення умов для охорони майнових інтересів членів сім`ї спадкодавця в разі, коли вони не є його спадкоємцями; б) забезпечення можливості реалізації права на одержання членами сім`ї спадкодавця належних йому грошових коштів без дотримання передбаченої\~ЦК України\~процедури оформлення спадщини; - право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (стаття 1227 ЦК України) та додаткового юридичного факту - смерті спадкодавця. Окрім цього, звичайно, необхідно, щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення. Моментом, з якого виникатимуть права на отримання виплат, буде момент смерті спадкодавця. Законодавець не вказує, що перехід права на отримання цих сум є спадкуванням, а члени сім`ї - спадкоємцями. Це має важливе значення, оскільки дозволяє зробити висновок, що на набуття права на одержання грошових сум відповідно до\~статті 1227 ЦК України\~не поширюються норми про спадкування за заповітом або законом, зокрема, щодо усунення від спадкування (стаття 1224 ЦК України), прийняття, строків прийняття та оформлення спадщини, врахування цих сум при визначенні розміру обов`язкової частки (стаття 1241 ЦК України), задоволення вимог кредиторів (стаття 1281 ЦК України). Відповідно, при включенні зазначених прав до складу спадщини їх спадкування має відбуватися за правилами, встановленими для спадкування за заповітом або законом; - право на перерахунок певних виплат, яке мав винятково спадкодавець, що був їх одержувачем, оскільки така можливість пов`язана з його суб`єктивним правом (зокрема, право на страхові виплати). Саме тому у членів сім`ї спадкодавця або ж у спадкоємців не виникає права вимагати перерахунку відповідних сум. Теж саме стосується і випадку вимагати призначення тієї чи іншої виплати. Тому потрібно відмежовувати ситуації при застосуванні положень\~статті 1217 ЦК України, за яких члени сім`ї чи спадкоємці вимагають перерахунку чи призначення певних виплат, та випадки, за яких спадкодавцю неправомірно припиняють ті чи інші виплати. Відповідно до\~ст. 52 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у\~частині другій\~статті 36\~цього Закону,\~які знаходилися\~на його\~утриманні,\~незалежно від\~того,\~проживали вони\~разом з\~померлим пенсіонером\~чи не\~проживали. Члени\~сім`ї,\~зазначені в\~частині першій\~цієї статті,\~повинні звернутися\~за виплатою\~суми пенсії\~померлого пенсіонера\~протягом шести\~місяців з\~дня відкриття\~спадщини. У\~разі звернення\~кількох членів\~сім`ї,\~які мають\~право на\~отримання суми\~пенсії,\~зазначеної у\~частині першій\~цієї статті,\~належна їм\~відповідно до\~цієї статті\~сума пенсії\~ділиться між\~ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. За змістом цієї норми, можна дійти висновку, що законодавцем встановлено альтернативний механізм набуття права власності на недоотриману пенсію померлого пенсіонера, а саме пріоритет наданий членам сім`ї спадкодавця, які проживали з ним на момент смерті, та непрацездатним членам сім`ї, які перебували на його утриманні. Зазначені особи мають звернутися за виплатою цих грошових коштів протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, тобто з моменту смерті спадкодавця. Якщо такі особи відсутні або не звернулися у встановлений строк із заявами, недоотримана пенсія входить до складу спадщини і успадковується спадкоємцями померлого на загальних підставах. Відповідно до ч. 1\~ст. 316 Цивільного кодексу України\~правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч. 1\~ст. 317 цього Кодексу\~власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1\~ст. 321 цього Кодексу\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ч. 1\~ст. 15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1\~ст.16 цього Кодексу\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, зазначеним у п. 5 ч. 2 цієї статті, може бути примусове виконання обов`язку в натурі. Як зазначається позивачем за змістом позовної заяви та визнається відповідачем за змістом відзиву на позов, спадкодавець [PERSON] була пенсіонером та перебувала на обліку в ГУ ПФУ Донецької області як внутрішньо переміщена особа з тимчасово окупованої території. Згідно зі статтею 49 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду припиняється, зокрема, у разі смерті пенсіонера. Рішення стосовно припинення виплати пенсії [PERSON] з інших підстав суду не надано, в той час як відповідач зазначає про призупинення виплати пенсії спадкодавцеві з 01.02.2017 та вказує, що за поновленням виплати пенсіонер не звертався, тому пенсія їй не нараховувалася. Статтею 24 Конституції України встановлено, що громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Згідно із частиною першою статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Європейська соціальна хартія (переглянута) від 03 травня 1996 року, ратифікована\~Законом України від 14 вересня 2006 року № 137-V, яка набрала чинності з 01 лютого 2007 року (далі - Хартія), визначає, що кожна особа похилого віку має право на соціальний захист (пункт 23 частини І). Ратифікувавши Хартію, Україна взяла на себе міжнародне зобов`язання запроваджувати усіма відповідними засобами досягнення умов, за яких можуть ефективно здійснюватися права та принципи, що закріплені у частині І Хартії. Отже, право особи на отримання пенсії як складова частина права на соціальний захист є її конституційним правом, яке гарантується міжнародними зобов`язаннями України. Однак, відповідно до статті 92 Конституції України (норми якої є нормами прямої дії та водночас мають найвищу юридичну силу) виключно законами України визначаються, зокрема: права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод; основні обов`язки громадянина; основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення; засади регулювання праці і зайнятості, шлюбу, сім`ї, охорони дитинства, материнства, батьківства; виховання, освіти, культури і охорони здоров`я; екологічної безпеки (пункти 1, 6). Визначення поняття внутрішньо переміщеної особи наведено у абзаці першому частини першої статті 1 Закону України від 20.10.2014 №1706-VII Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб. Так, внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, який постійно проживає в Україні, якого змусили або який самостійно покинув своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, масових порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру. Як зазначено в\~статті 2 цього Закону, Україна вживає всіх можливих заходів, передбачених\~Конституцією\~та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, щодо запобігання виникненню передумов вимушеного внутрішнього переміщення осіб, захисту та дотримання прав і свобод внутрішньо переміщених осіб, повернення таких осіб до їх покинутого місця проживання в Україні та їх реінтеграції. Відповідно до ст. 2 Закону України від 18.01.2018 № 2268-VІІІ Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях визначено, що за фізичними особами незалежно від перебування їх на обліку як внутрішньо переміщених осіб чи від набуття ними спеціального правового статусу та за юридичними особами зберігається право власності, інші речові права на майно, у тому числі на нерухоме майно, включаючи земельні ділянки, що знаходиться на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, якщо таке майно набуте відповідно до законів України. Жодним законом України не визначено такої підстави для припинення пенсії, як відсутність у особи її реєстрації як внутрішньо переміщеної особи, не підтвердження місця фактичного проживання. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.09.2018 у справі № 243/3505/16-ц, постанові Верховного Суду від 17.12.2018 у справі № 243/5697/16-ц, постанові Верховного Суду від 12.12.2018 у справі № 227/2802/16-ц та у постанові Верховного Суду від 18.05.2022 у справі № 638/8368/19 зазначено про те, що, підтверджуючи майнові права фізичних осіб незалежно від перебування їх на обліку як внутрішньо переміщених осіб чи від набуття ними спеціального статусу, закон не передбачає жодних обмежень інших прав таких осіб, які вони можуть реалізувати на території України. Таким чином, посилання відповідача, що спадкодавець за життя не виявив бажання поновити йому виплату пенсії та не звертався з відповідною заявою до відповідача, тому пенсія не отримана з вини пенсіонера, не заслуговують на увагу з огляду на вищенаведене. З наданих відповідачем відомостей вбачається, що спадкодавець [PERSON] отримувала пенсію за життя до 31.01.2017, відомостей про розмір пенсії станом на момент припинення виплати відповідачем не надано, у січні 2019 розмір пенсії становив 1857,44 грн. (згідно розрахунку, наданого відповідачем), в той час як розмір пенсії станом на місяць смерті лютий 2020 складав 2098,15 грн. Отже, призначена спадкодавцеві довічна пенсія за віком у спірний період нараховувалася, обліковувалася (її розмір був збільшений під час періоду невиплати), але не була виплачена спадкодавцеві за життя. Розглядаючи наявні у матеріалах справи докази щодо наявності недоотриманої пенсії за період з 01.02.2017 по 25.12.2018, суд виходить з наступного. Так, відповідачем на виконання ухвали суду було надано розрахунок нарахованої, але невиплаченої пенсії по особовому рахунку [NUMBER] [PERSON] за період з 01.02.2017 по 01.01.2020, відповідно до якого станом на 01.02.2017 по 25.12.2018 розмір пенсії спадкодавця у графі розмір нарахованої пенсії, розмір виплаченої пенсії за життя, розмір недоотриманої пенсії, повідомлений нотаріусу становив 0,00 грн. станом на 26.12.2018 по 31.12.2018 розмір пенсії спадкодавця становив 326,18 грн., станом на 01.01.2019 по 01.02.2019 розмір пенсії спадкодавця становив 1857, 44 грн. на місяць, станом на 01.03.2019 по 01.06.2019 розмір пенсії становив 1957,44 грн. на місяць, станом на 01.07.2019 по 01.12.2019 розмір пенсії становив 2000,00 грн. на місяць, станом на 01.01.2020 розмір пенсії становив 2098,15 грн. Рішення про скасування вже призначеної довічної пенсії спадкодавцеві [PERSON] суду не надано, за змістом наданих пояснень таке рішення відповідачем не приймалось, в той час як було вирішено призупинити виплату пенсії спадкодавцеві з 01.02.2017. Отже, в даному випадку, призначена довічна пенсія спадкодавця мала обліковуватися в будь-якому разі, навіть за умови її не нарахування та не виплати (внаслідок призупинення виплати). До моменту ухвалення судом рішення будь-яких відомостей щодо розміру обліковуваної пенсії за період з 01.02.2017 по 25.12.2018 в динаміці відповідачем не надано, ухвала суду про витребування пенсійної справи, яка має містити протоколи розрахунку та перерахунків пенсії відповідачем не виконано. Положенням ч.10 ст.84 ЦПК України визначено, що у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами. Суд ухвалою від 18 вересня 2023 року витребовував у відповідача копію пенсійної справи, з розрахунками нарахованої, але невиплаченої пенсії [PERSON] , але відповідач такі відомості не надав. Однак, оскільки з наданих відповідачем відомостей достовірно встановлено, що розмір призначеної пенсії неодноразово змінювався у період її невиплати, тобто не міг не обліковуватися та не міг не бути відомим відповідачеві, тому суд приходить до висновку про ненадання цих відомостей відповідачем без поважних причин. Оскільки відповідач не визнає наявність у нього заборгованості перед спадкодавцем, відомостей про розмір спірної заборгованості за період з 01.02.2017 по 25.12.2018 ані нотаріусу, ані суду не надав, в той час як надав нотаріусу відомості за інший період у сумі 25968,97 грн., тобто вказані обставини у їх сукупності унеможливлюють виконання нотаріусом своїх повноважень щодо видачі такого свідоцтва на всю суму спадщини. Оскільки відповідач не надав ані нотаріусу, ані суду відомості щодо розміру недоотриманої пенсії за весь період її невиплати спадкодавцеві за життя, додаткове звернення позивача до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину за законом як обов`язкова передумова для звернення до суду не вимагається, оскільки позбавлено сенсу, і не спроможне привести до оформлення позивачем своїх спадкових прав у повному обсязі, оскільки позивач є єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] ,\~а,\~отже,\~він є\~таким,\~що прийняв\~спадщину в\~цілому (ч. 2\~ст. 1268 ЦК України). Ненадання відповідачем відомостей про розмір недоотриманої пенсії не має бути перешкодою для належного захисту порушеного права позивача (такий підхід було застосовано ВС у постанові № 638/19167/19 від 30.11.2022). Відповідачем не надано суду відомостей про розмір пенсії спадкодавця у спірний період помісячно, в той час як розмір пенсії змінювався, тому суд на підставі ч.10 ст.84 ЦПК України під час визначення розміру пенсії за спірний період вирішує справу за доказами, наявними в матеріалах справи, а саме виходячи з того, що розмір пенсії спадкодавця у січні 2019 становив 1857,44 грн., тому саме цей розмір пенсійної виплати суд\~приймає для\~проведення розрахунку\~суми недоотриманої\~пенсії за\~період з\~01.02.2017\~по 25.12.2018.Отже, розмір недоотриманої пенсії спадкодавця [PERSON] за період з 01.02.2017 по 25.12.2018 становитиме 42394,94 грн. (1857,44 грн. (щомісячний розмір пенсійної виплати) х 22 місяці (з 01.02.2017 по 30.11.2018) + (1857,44 грн. (розмір пенсії з 01.12.2018 по 31.12.2018) - 326,18 грн. (розмір пенсії з 26.12.2018 по 31.12.2018). Суд не бере до уваги орієнтовний розрахунок розміру недоотриманої пенсії, зроблений позивачем, оскільки відомості про розмір пенсії, що покладені в його основу, є дещо заниженим аніж відомості про розмір пенсії, надані відповідачем у найближчий до спірного період. Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути недоотриману пенсію за період з 26.12.2018 по 01.01.2020 у сумі 25968,97 грн. на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, а на частку недоотриманої пенсії за період з 01.02.2017 по 25.12.2018 у сумі 42394,94 грн. за позивачем слід визнати право власності у порядку спадкування за законом та стягнути його виплатити вказану суму на користь позивача. Отже, оскільки за життя бабуся позивача недоотримала пенсію у розмірі 42394,94 грн. (1857,44 грн. (щомісячний розмір пенсійної виплати) х 22 місяці (з 01.02.2017 по 30.11.2018) + (1857,44 грн. (розмір пенсії з 01.12.2018 по 31.12.2018) - 326,18 грн. (розмір пенсії з 26.12.2018 по 31.12.2018), яка увійшла до складу спадщини, а позивач є її спадкоємцем та у встановленому законом порядку прийняв спадщину, тому суд приходить до переконання, що позивач як спадкоємець набув право на отримання не нарахованої та невиплаченої пенсії. З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо визнання права власності на недоотриману пенсію. Слід зазначити, що в даному випадку суд розглядає справу в межах заявлених вимог, оскільки викладає висновки виключно щодо визначеного позивачем періоду невиплати пенсії (сума недоотриманої пенсії, що встановлена судом, є більшою від тієї, що вказав позивач, лише тому, що відповідачем не було надано позивачу відомостей про суми призначеної пенсії). Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 2 цієї статті передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Позивачем при зверненні до суду із зазначеним позовом сплачено судовий збір у сумі 1073,60 грн. З огляду на задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача слід стягнути зазначену суму судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved