Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-25 00:00:00

1.Стислий виклад позиції позивача 1.1. [PERSON] через свого представника - адвоката Чернявського Руслана Івановича (діє на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю № 1874, виданого 02.07.2012 Львівською обласною КДКА, ордеру про надання правничої (правової) допомоги серії ВС № 1250288 від 23.12.2023) звернувся 23.12.2023 до Іваничівського районного суду Волинської області з позовом до [PERSON] про позбавлення відповідачки батьківських прав щодо її неповнолітньої доньки. 1.2. Позивач зазначає, що його син [PERSON] перебував з відповідачкою у шлюбних відносинах, від цих відносин колишнє подружжя має доньку [PERSON] , [INFO] .. З часу припинення шлюбних відносин з [PERSON] син позивача самостійно виховував доньку [PERSON] , дитина мешкала з ним. [PERSON] помер під час проходження військової служби в Збройних Силах України 17.11.2023, після смерті батька неповнолітня [PERSON] мешкає в родині позивача. 1.3. За твердженнями позивача, мати [PERSON] - відповідачка [PERSON] з 2012 року самоусунулась від участі у вихованні дитини й дотепер не виявляє інтересу до життя доньки, її стану здоров`я, виховання, не спілкується з дитиною навіть дистанційно, не надає доньці матеріальної підтримки. 1.4. Позивач посилається на норми Сімейного кодексу України, вказує, що ухилення матері від участі у вихованні дитини є однією з підстав для позбавлення батьківських прав, просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав щодо її доньки [PERSON] . Також, оскільки на теперішній час [PERSON] є дитиною, позбавленою батьківського піклування, [PERSON] просить суд ухвалити рішення про встановлення піклування над неповнолітньою дитиною та призначити піклувальником саме позивача. 1.5. Позивача [PERSON] , його представника [PERSON] було належним чином повідомлено про дату, час та місце здійснення судових засідань у справі, вказані особи для участі в судових засіданнях не прибули, представник позивача 26.02.2024 надав до суду заяву щодо розгляду справи без його участі та без участі [PERSON] , у вказаній заяві повністю підтримав заявлені позовні вимоги, просив позов задовольнити (а. с. 51-53). 2.Стислий виклад позиції відповідачки 2.1. Відповідачка була належним чином повідомлена судом про дату, час та місце розгляду цивільної справи. [PERSON] для участі в призначених судових засіданнях не прибула, про наявність поважних причин для цього суд не повідомила. 2.2. Відповідачка 13.02.2024 надала через канцелярію суду заяву, в якій просила здійснювати розгляд справи без її участі, заявлені до неї позовні вимоги визнала в повному обсязі (а. с. 48-50). 3.Стислий виклад позиції третьої особи, котра не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору 3.1. Орган опіки та піклування Сокальської міської ради надав висновок, в якому висловив думку про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо її неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] .. 3.2. Орган опіки та піклування Сокальської міської ради було належним чином повідомлено про дату, час та місце здійснення судових засідань у справі, третьою особою не направлено уповноваженого представника для участі в судових засіданнях, міський голова С. Кас`ян подав до суду заяву від 12.01.2024 № 98/02-37 про здійснення розгляду справи без участі такого представника. 4.Заяви (клопотання) учасників справи; інші процесуальні дії в справі 4.1. Головуючим у справі суддею 14.08.2023 позову заяву [PERSON] було залишено без руху з причини невідповідності вимогам ст. 175 ЦПК України. 4.2. Ухвалою судді від 27.12.2023 позовна заява [PERSON] була прийнята до розгляду, відкрито провадження в справі, суддею ухвалено рішення щодо здійснення розгляду справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання в справі на 18.01.2024 на 11 год 00 хв. 4.3. Ухвалою суду від 10.01.2024 за клопотанням представника позивача - адвоката Чернявського Р.І., який практикує в м. Сокалі Львівської області, постановлене процесуальне рішення про забезпечення участі адвоката в справі № 156/1351/23 в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів. 4.4. Ухвалою суду від 18.01.2024 закрито підготовче провадження в справі N 156/1351/23, призначено справу до розгляду по суті на 26.02.2024 на 10 год 00 хв. 5.Фактичні обставини, встановлені судом; докази, надані сторонами в справі 5.1. Згідно зі ст.4 Цивільного процесуального кодексу (ЦПК) України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суд відповідно до ст. 13 ЦПК України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 5.2. Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі. Сторони зобов`язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатись як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення (ст.81 ЦПК України); обставини, що мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. 5.3. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників (ч.1 ст. 82 ЦПК України). 5.4. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановив такі фактичні дані та відповідні їм правовідносини. 5.5. Позивач [PERSON] є громадянином України, внесений до Державного реєстру фізичних осіб - платників податків, народився [INFO] у с. Павлівка Іваничівського району Волинської області, має зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] (а. с. 10-11). 5.6. Відповідачка [PERSON] є громадянкою України, внесена до Державного реєстру фізичних осіб - платників податків, народилась [INFO] у сел. Іваничі Волинської області, має зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] (а. с. 49-50). 5.7. [PERSON] , [INFO] , був рідним сином позивача, що підтверджено копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 26.11.1986 відділом ЗАГС (а. с. 13, зворот). 5.8. Зі змісту рішення Іваничівського районного суду Волинської області від 01.10.2012 у справі № 0303/894/2012 убачається, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі між собою з 06.05.2007, згаданим судовим рішенням, котре набрало законної сили, шлюб між вказаними особами розірваний (а. с. 19). 5.9. Від шлюбних відносин [PERSON] та [PERSON] мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , вказані особи є батьками дитини (а. с. 12, зворот). Згідно з рішенням Іваничівського районного суду Волинської області від 01.10.2012 у справі № 0303/894/2012 після розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] неповнолітня дитина [PERSON] , [INFO] , залишилась проживати з її батьком (а. с. 19, зворот). 5.10. [PERSON] помер [INFO] у м. Сокалі Львівської області, що підтверджено копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 20.11.2023 Сокальською міською радою Львівської області (а. с. 9, зворот). 5.11. Згідно з актом обстеження умов проживання дитини, складеним комісією Служби у справах дітей Сокальської міської ради, неповнолітня [PERSON] , [INFO] , після смерті рідного батька мешкає в родині [PERSON] та [PERSON] (дідуся та бабусі дитини) за адресою: [ADDRESS] , житлово-побутові умови задовільні, дитина має дружні й довірчі стосунки з дідусем та бабусею, мама дитини [PERSON] з донькою не проживає (а .с. 5). Аналогічна інформація щодо місця проживання неповнолітньої дитини підтверджена витягом про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 1535, наданим 20.11.2023 відділом ЦНАП Сокальської міської ради львівської області (а. с. 9). 5.12. Згідно з характеристикою адміністрації Сокальської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 2 від 20.11.2023 № 04-06/159 [PERSON] здобуває освіту в цьому закладі з 1-го класу, виявляє достатній рівень знань, ввічлива, доброзичлива, працелюбна, скромна, вихованням [PERSON] опікувався її батько [PERSON] , мати [PERSON] з донькою не проживає, участі у вихованні дитини не бере, не встановлювала контактів з класним керівником та вчителями дитини; після того, як [PERSON] пішов на службу до лав ЗСУ, вихованням та навчанням [PERSON] опікуються її дідусь та бабуся (а. с. 12). 5.13. [PERSON] фізично та психічно цілком здорова, що підтверджено медичним висновком від 22.11.2023, наданим фахівцями КНП «Сокальська районна лікарня» (а. с. 7). 5.14. Орган опіки та піклування Сокальської міської ради надав висновок, в якому висловив думку про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо її неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] (а. с. 6), вказаний висновок затверджений рішенням виконавчого комітету Сокальської міської ради від 28.11.2023 № 373 (а. с. 6, зворот). 5.15. Згідно з медичним висновком від 22.11.2023 позивач [PERSON] хворіє на хронічний бронхіт, в іншому - цілком здоровий, захворювань, котрі б заважили йому виконувати обов`язки піклувальника щодо неповнолітньої онуки, позивач не має (а. с. 8). Позивач не перебуває на диспансерному чи профілактичному обліку у лікарів - психіатра та нарколога за місцем проживання, з приводу медичної допомоги до цих фахівців не звертався (а. с. 14, зворот). [PERSON] отримує регулярний дохід у виді пенсії, розмір пенсії позивача за період з червня 2023 року по листопад 2023 року становив 78435,18 грн. (а. с. 8, зворот). Згідно з висновком Служби у справах дітей Сокальської міської ради від 05.02.2024 № 61/01-11 позивач [PERSON] може бути потенційним опікуном, піклувальником щодо неповнолітньої дитини (а. с. 47). 5.16. Будь-яких інших доказів на підтвердження власних позицій учасники справи не надали. 6. Оцінка суду 6.1. Вирішуючи заявлені позивачем [PERSON] вимоги по суті, суд виходить з такого. 6.2. Згідно зі ст. 21 Конституції України права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані (ст. 22 Основного Закону). Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ст. 51 Конституції України). 6.3. Нормами ст.4 Сімейного кодексу (СК) України передбачено, що кожна особа має право на проживання в сім`ї; особа може бути примусово ізольована від сім`ї лише у випадках і в порядку, встановлених законом. 6.4. Згідно зі ст. 5 СК України держава охороняє сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, створює умови для зміцнення сім`ї. Держава створює людині умови для материнства та батьківства, забезпечує охорону прав матері та батька, матеріально і морально заохочує і підтримує материнство та батьківство. Держава забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини. 6.5. Відповідно до ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. 6.6. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. 6.7. Як зазначено у ст. 15 СК України, сімейні обов`язки є такими, що тісно пов`язані з особою, а тому не можуть бути перекладені на іншу особу; невиконання або ухилення від виконання сімейного обов`язку може бути підставою для застосування наслідків, встановлених цим Кодексом або домовленістю (договором) сторін. 6.8. Згідно зі ст. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану. 6.9. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. 6.10. Згідно зі ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. 6.11. Відповідно до ч.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. 6.12. У такому разі право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років (ст. 165 СК України). 6.13. Відповідно до ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав: втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; перестає бути законним представником дитини; втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. 6.14. Відтак, загальні підстави позбавлення батьківських прав передбачені нормами ч.1 ст. 164 СК України. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. 6.15. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, тощо), які надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей (п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»). 6.16. Положення п.2 ч.1 ст. 164 СК України визначають, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. 6.17. Як зазначено у п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»), ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. 6.18. Тлумачення п.2 ч.1 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. 6.19. Під час розгляду справи судом встановлено, що неповнолітня [PERSON] , [INFO] , з часу розірвання шлюбу між її батьками залишилась проживати з батьком [PERSON] , після смерті рідного батька дитина мешкає в родині [PERSON] та [PERSON] (дідуся та бабусі по батьківській лінії). Мати [PERSON] тривалий час з дитиною не проживає, не бере участі у її вихованні, виявляє інтересу до життя доньки, її стану здоров`я, виховання, не спілкується з дитиною навіть дистанційно, не надає доньці матеріальної підтримки. 6.20. Відповідачка [PERSON] визнала заявлені до неї позовні вимоги в повному обсязі, про що надала суду відповідну письмову заяву, інтересу до розгляду цивільної справи, котра стосується її сімейних прав та обов`язків, відповідачка не виявляла. 6.21. За таких обставин суд погоджується із висновком органу опіки та піклування Сокальської міської ради щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідачки [PERSON] щодо її неповнолітньої доньки [PERSON] , оскільки такий висновок вмотивований, містить обґрунтування доцільності такого рішення з точки зору позитивного впливу на дитину, дотримання якнайкращих інтересів дитини. Суд вважає за необхідне позбавити відповідачку батьківських прав щодо її неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , адже стороною позивача доведено свідоме ухилення [PERSON] від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, ці ж обставини визнані й самою відповідачкою. 6.22. Згідно з положеннями ст. 1 Закону України від 13.01.2005 № 2342-IV «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» (зі змінами) до числа дітей, позбавлених батьківського піклування, віднесено, зокрема, дітей, які залишилися без піклування батьків у зв`язку з позбавленням їх батьківських прав. Оскільки батько [PERSON] - [PERSON] помер, а щодо її матері - [PERSON] суд ухвалив рішення про позбавлення батьківських прав, то неповнолітня [PERSON] після набрання законної сили цим рішенням суду стає дитиною, позбавленою батьківського піклування. 6.23. Відповідно до ч.1 ст. 55 Цивільного кодексу (ЦК) України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Згідно зі ст. 59 ЦК України піклування встановлюється над неповнолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, цивільна дієздатність яких обмежена. 6.24. Відповідно до ч.4 ст. 60 ЦК України суд встановлює піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування. 6.25. Оскільки орган опіки та піклування Сокальської міської ради вважає позивача [PERSON] таким, що може бути потенційним опікуном, піклувальником щодо неповнолітньої дитини, [PERSON] тривалий час мешкає в родині своїх дідуся та бабусі, має з ними довірчі, дружні відносини, суд, ухвалюючи рішення про позбавлення відповідачки [PERSON] батьківських прав, одночасно вважає за необхідне встановити піклування над неповнолітньою [PERSON] , [INFO] (до повноліття дитини), призначити піклувальником дитини її дідуся [PERSON] , [INFO] .. 6.26. Згідно з ч.2, 3 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини ; при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. 6.27. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.2 ст. 182 СК України). 6.28. Під час розгляду цивільної справи № 156/1351/23 не було встановлено, що [PERSON] здійснює сплату аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] на підставі рішення суду, укладеного цивільно - правового договору між батьками дитини або ж надає кошти на утримання дитини у добровільному порядку. 6.29. Відтак, суд, позбавляючи відповідачку батьківських прав щодо неповнолітньої доньки, одночасно ухвалює рішення про стягнення з [PERSON] на користь позивача (як піклувальника дитини) аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) платника аліментів щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25.12.2023 (тобто з дати звернення позивача до суду з відповідним позовом) і до досягнення цією дитиною повноліття. 6.30. Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що це судове рішення в частині стягнення аліментів на утримання дитини в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню на підставі п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України. 6.31. Суд додатково роз`яснює учасникам процесу, що відповідно до ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. 7. Розподіл судових витрат, понесених учасниками справи 7.1. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. 7.2. Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про захист прав своєї неповнолітньої онуки, а відтак, судовий збір за подання такої заяви не справляється згідно з п.14 ч.2 ст. 3 Закону України від 08.07.2011 № 3674-VI «Про судовий збір» (зі змінами). Сторона позивача не повідомляла суд про наявність понесених інших судових витрат. 7.3. Відповідачка [PERSON] не повідомляла суд про наявність понесених судових витрат. 7.4. Третя особа не заявляла про наявність понесених нею судових витрат. 7.5. Загальні правила розподілу судових витрат між сторонами визначені положеннями ст. 141 ЦПК України. Так, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 7.6. За змістом ст. 141 ЦПК України в разі задоволення позову позивача, звільненого від сплати судового збору, судовий збір стягується з відповідача на користь держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини заявлених до нього позовних вимог, якщо цього відповідача також не звільнено від сплати судового збору. 7.7. Аналогічні правові позиції висловлені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 20.03.2019 у справі № 161/4985/17 (провадження № 14-71цс19), від 20.11.2019 у справі № 210/3177/17 (провадження № 14-288цс19). Відповідно до ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. 7.8. Згідно з ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду фізичною особою позову немайнового характеру необхідно сплачувати судовий збір за ставкою 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У грошовому вираженні ця сума складає 1073,60 грн. (на підставі ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік», з розрахунку: 0,4 х 2684,00 грн. = 1073,60 грн.). Позивач [PERSON] звернувся до суду з вимогою саме немайнового характеру (щодо позбавлення відповідачки батьківських прав). 7.9. Оскільки рішенням суду від 26.02.2024 у справі № 156/1351/23 позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] задоволені, суму судового збору 1073,60 грн. суд стягує з відповідачки на користь держави.

Outcome: approved