Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-26 00:00:00

14 серпня 2023 року заявник [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеною заявою, посилаючись на те, що з 2006 року вона разом із [PERSON] почали проживати разом однією сім`єю як чоловік і жінка без реєстрації шлюбу та вести спільне господарство, за адресою [ADDRESS] . Шлюб між ними не був зареєстрований, оскільки в цьому не було потреби, у них були довірливі та взаємоповажні стосунки. За час проживання однією сім`єю як чоловіка та дружини вони вели спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет, займалися благоустроєм будинку: робили ремонт, купували меблі та інші предмети домашнього побуту; всі свята проводили в колі рідних та друзів. За весь час їхнього спільного проживання, жодний із родичів з боку чоловіка ніколи не цікавилися його життям, не провідували його, не проявляли жодної уваги. [INFO] [PERSON] помер. Причиною смерті став серцевий приступ. Похованням займалась заявниця, з кола родичів з боку чоловіка ніхто нічим не допомагав та навіть не поспівчували. За час їх спільного життя, покійному чоловікові [PERSON] після смерті його матері [PERSON] за заповітом перейшов у спадок житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами в [ADDRESS] . Після смерті чоловіка заявниця звернулася до приватного нотаріуса із заявою про відкриття спадщини. Приватним нотаріусом Куркан Н.Ф. надано заявниці лист - роз`яснення від 22.12.2021 №637/02-14, про необхідність звернутися до суду для встановлення факту що має юридичне значення. Заявниця зазначила що будь-яких спадкоємців які б заявили про себе на вступ у спадщину після смерті [PERSON] не має. Таким чином спору між спадкоємцями про право не має. З наведених підстав [PERSON] звернулася до суду із заявою в порядку ст.293 ЦПК України, для встановлення факту що має юридичне значення, а саме, для встановлення факту спільного проживання з померлим до дати його смерті не менше п`яти років для можливості подальшого оформлення прав на спадкове майно. Ухвалою судді від 18.08.2023 року відкрито провадження по справі, призначено судове засідання. Ухвалою також витребувано від приватного нотаріуса Одеського районного нотаріального округу Одеської області Куркан Н.Ф. належним чином посвідчену копію спадкової справи заведеної після смерті [PERSON] . 24.08.2023 року на адресу суду надійшла копія спадкової справи відносно майна померлого [PERSON] . В судовому засідання заявник [PERSON] та її представник адвокат Максим Боднар доводи та обставини викладені в заяві підтримали, просили суд задовольнити, та просили встановити факт що [PERSON] та [PERSON] , який помер [INFO] , проживали однією сім`єю як жінка та чоловік без реєстрації шлюбу в період часу з жовтня 2010 року по [INFO] за адресою: [ADDRESS] , так як [PERSON] перебувала у першому нерозірваному шлюбі з [PERSON] до жовтня 2010 року, який рішенням Лебединського районного суду Сумської області від 20 вересня 2010 року справа №2-1645/10 розірвано. Представник Дальницької сільської ради в судове засідання не прибув, до суду 27.09.2023 року подано заяву в якій просив проводити розгляд справи за відсутності їх представника при цьому не заперечують проти задоволення вимог за заявою. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає заяву обґрунтованою та підлягаючою частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Відповідно до ч.2 ст.3 СК України сім'єю є особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Для визнання осіб сім`єю необхідна одночасна наявність всіх цих ознак. Для встановлення факту проживання однією сім`єю необхідним є також з`ясування місця і часу такого проживання. Згідно вимог ч. 4 СК України сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. З заяви вбачається, що з 2006 року заявники почали проживати разом однією сім`єю як чоловік і жінка без реєстрації шлюбу та вести спільне господарство. Реєструвати шлюб вони не поспішали, оскільки у цьому не було необхідності та нагальної потреби. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] проживали разом за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою від 01.09.2023 року №239, за підписом старости Новоградківського старостинського округу Дальницької сільської ради - О.Я. П?яна про те, що [PERSON] ( [INFO] ) проживав з 2006 року та був зареєстрований з 06.07.2017 року за адресою: [ADDRESS] разом з ним зареєстровані та проживали співмешканка [PERSON] та донька співмешканки [PERSON] , по день смерті [INFO] громадянин [PERSON] . Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , пояснили суду що знають сім`ю [PERSON] та [PERSON] як порядну взірцеву сім`ю яки проживали разом з 2006 року в будинку [PERSON] за адресою [ADDRESS] , вели спільне господарство, займалися розведенням домашньої худоби, птиці, вирощували городину. Разом з ними жила донька заявниці від першого шлюбу. [PERSON] працював трактористом у фермерському господарстві. Коли захворів то лікуванням займалася лише [PERSON] , і похованням також займалася лише [PERSON] . Також пояснили що інколи на декілька тижнів в році [PERSON] та [PERSON] перебували в будинку матері [PERSON] за адресою [ADDRESS] , допомагаючи матері по господарству та будинку оскільки матір була похилого віку. В матеріалах цивільної справи містяться докази на підтвердження того, що [PERSON] і [PERSON] проживали за адресою: [ADDRESS] , були пов`язані спільним побутом, вели спільне господарство, мали взаємні права та обов`язки зумовлені спільним проживанням, та які притаманні сімейним відносинам, що підтверджується належними доказами. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть видане Овідіопольським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 08.05.2021 року серії [NUMBER] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на будинок [ADDRESS] , який належав померлому на праві власності. Заявниця звернулася до приватного нотаріуса Куркан Н.Ф. із заявою про вступ у спадщину. Нотаріусом відкрито спадкову справу №151/2021, та надано [PERSON] лист-роз?яснення від 22.12.2021 №637/02-14, про необхідність звернутися до суду для встановлення факту що має юридичне значення, а саме для доведення що [PERSON] є спадкоємцем 4-ї черги спадкування як особа яка проживала з померлим однією сім`єю більше п`яти років до часу відкриття спадщини. Згідно роз`яснень Верховного Суду України у листі «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01.01.2012 року, доказами, які свідчать про факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу можуть бути: свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру тощо). Також це можуть бути: свідоцтво про смерть одного із "подружжя", свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що "подружжя" вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства. Пунктом 6 Рішення Конституційного суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Відповідно до ч.2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. 1261-1265 цього Кодексу. За правилами ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно зі ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Пленум Верховного Суду України в п.21 постанови № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила ч.2 ст. 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Відповідно до ч.ч.2,4 ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Згідно ч.1 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Європейський суд з прав людини, надаючи власне визначення терміну «сімейне життя», вказує на те, що сімейне життя може існувати там, де між особами не існує жодних юридичних зв`язків. Так, у справі «Ельсхольц проти Німеччини» Суд визначив, що «поняття сім`ї (за статтею 8 ЄКПЛ) не обмежується стосунками на основі шлюбу і може охоплювати інші «сімейні» de facto зв`язки, коли сторони проживають разом поза шлюбом». Отже, враховуючи, що факт, заявлений [PERSON] для встановлення у судовому порядку має юридичне значення для об`єктивного та всебічного розгляду її заяви щодо доведення факту спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, для можливості отримати спадщину після смерті чоловіка як спадкоємиця четвертої черги спадкування яка проживала з померлим однією сім`єю більше п`яти років до часу відкриття спадщини, тому суд вважає можливим встановити вказаний факт. Рішення повинно відповідати вимогам Цивільно-процесуального кодексу України бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Outcome: partial