Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-20 00:00:00

До Дарницького районного суду м. Києва звернувся [PERSON] , заінтересована особа Дарницький районний військовий комісаріат про встановлення факту, що має юридичне значення. В обґрунтування заяви зазначено, що заявник є громадянином України, який проживає на тимчасово окупованій території в належній йому на праві власності квартирі в м. Керчі. На тимчасово окупованій території в м. Керчі АР Крим у заявника проживає самотня мати - [PERSON] , яка є громадянкою України, місце проживання якої зареєстровано у квартирі, що належить заявнику, за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] , є особою похилого віку [INFO] , має поганий зір, повна сліпота правого ока і вкрай незадовільний зір лівого ока. Крім цього [PERSON] , хворіє тяжкими захворюванням таких як: ДОА Остеоартроз деформуючий артроз, фалангових суглобі обох кистей, пястно-фалангових суглобів 2-3 п. правої кисті. ДОА 2 ст. правого колінного суглоба. Звужені суглобові щілини дистальних фалангових суглобів. Краї епіфізів фаланг загострені івитягнуті, є дрібні субхондральні кісти. Коронарним атеросклерозом, атерасклерозом аорти, церебральних суглобів. Остеохондроз, деформуючого спондильозу поперекового відділу хребта. Спондилолістез L4 до L5. Остеофітоз гребеня лівої клубової кістки, великого вертіла лівої стегнової кістки, лівої сідничної кістки, зовнішнього краю вертлюжної западини. Лівобічний сакроілеіт 3 ступеня. Вказані хвороби відносяться до серйозних прогресуючих недугів, що вражає хрящі і характеризується дистрофією кісткових суглобів, що в сукупності незадоволеним зором унеможливлює самообслуговування [PERSON] . З 01.04.2017 року останній безстроково встановлено ІІ групу інвалідності по зору. З 01.06.2015 року заявник є особою, яка офіційно доглядає за [PERSON] , на тимчасово окупованій території в м. Керчі. 13.02.2022 року заявник приїхав до м. Києва для отримання кваліфікованої медичної допомоги, яку в м. Керчі він не міг отримати.24.02.2024 року в день запланованого від`їзду заявника до м. Керч розпочалося широкомасштабне вторгнення РФ в Україну, внаслідок чого Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року введено воєнний стан в Україні, та зокрема заборонено вільно перетинати кордон України військовозобов`язаним громадянам у віці від 18 до 60 років. Зазначив, що відповідно до ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані, які мають одного із своїх батьків з числа осіб з інвалідністю ІІ групи. Станом на 01.04.2017 року на тимчасово окупованій території АР Крим в м. Керч вже не залишилось медико-соціальної експертної комісії, створеної та діючої відповідно до законодавства України. А через вкрай незадовільній стан здоров`я [PERSON] , не можливо було вивести на контрольовану Україною територію для встановлення інвалідності, тому друга група інвалідності безстроково було встановлено [PERSON] , відповідно до законодавства РФ. З урахуванням викладеного просить суд встановити факт, що [PERSON] , має матір [PERSON] , яка є особою з інвалідністю ІІ групи, та яка проживає на тимчасово окупованій території АР Крим у м. Керч. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 24 лютого 2023 року заяву прийнято до розгляду в порядку окремого провадження та призначено до розгляду в судовому засіданні. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 03.08.2023 року матеріали вказаної цивільної справи було передано до Малиновського районного суду м. Одеси за підсудністю. Постановою Київського апеляційного суду від 28.11.2023 року, ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 03.08.2023 року було скасовано та направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Заявник у судовому засіданні заявлені вимоги підтримав в повному обсязі з викладених в заяві підстав, наполягав на її задоволенні. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, від останнього надійшла заява про розгляд справи без його участі. Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про одруження серія [NUMBER] від 11.11.2000 року виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Керченського міської ради АР Крим Україна, 11.11.2000 року було укладено шлюб між [PERSON] , та [PERSON] . Згідно з свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 15.06.2022 року, виданого повторно Дарницьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) [INFO] народився [PERSON] , батьками якого є [PERSON] , та [PERSON] . З свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 10.03.2023 року, виданого повторно Дарницьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), [INFO] помер [PERSON] . Відповідно до договору дарування квартири від 06.05.2010 року, посвідченого нотаріусом Керченського міського нотаріального округу Автономної Республіки Крим, вбачається, що [PERSON] , подарувала [PERSON] , квартиру [ADDRESS] . Згідно з витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 26378698 від 10.06.2010 року, на підставі договору дарування власником квартири [ADDRESS] , є [PERSON] . Відповідно до паспорту громадянина України серія [NUMBER] виданого на ім`я [PERSON] , вбачається, що остання зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Згідно до обстеження у центрі корекції зору м. Керч від 12.11.2015 року, у [PERSON] , діагностовано, OD=0, початкове помутніння у всіх шарах кристалика, груба задня капсула з ділянками на очному дні ДЗН блідо рожевий, межі чітки в тумані макулярну область не видно. OS=0.3, ускладнена заднекапсулярная катаракта. З виписного епікризу «Керченської міської лікарні №2», вбачається, що [PERSON] , перебувала на стаціонарному лікуванні з 15.02.2016 року по 25.02.2016 року з діагнозом: часткова атрофія зорового нерву, ускладнена катаракта, лівого ока, субатрофія правого ока. Відповідно до обстеження у центрі корекції зору м. Керч від 07.02.2017 року, у [PERSON] , діагностовано, OD=0, субатрофія очного яблука, OS=0.3, початкове помутніння у всіх шарах кристалика, груба задня капсула на очному дні ДЗН, незріла катаракта. Згідно з довідкою серія МСЕ-2013 № 1867681виданої «ФКУ ГБ МСЕ Бюро медико-соціальної експертизи №8» яка затверджена наказом Мінздравсоцрозвитку № 1031н от 24.11.2010 року, [PERSON] , встановлено другу групу інвалідності по зору, безстроково. Відповідно до епікризу № 3372, [PERSON] , знаходилась на стаціонарному лікуванні у період з 27.06.2017 року по 07.07.2017 року, з діагнозом: коронарний атеросклероз, атеросклероз аорти. Згідно з епікризом № 1276-2, [PERSON] , знаходилась на стаціонарному лікуванні з 05.03.2019 року по 15.03.2019 року, з діагнозом: коронарний атеросклероз, атеросклероз аорти. Відповідно до рентгенівського досліду попереково-крижового відділу хребта від 13.01.2020 року, вбачається, що [PERSON] , діагностовано признаки остеохондрозу, деформуючого спондилезу, спондилоартроза поперекового відділу хребта. Згідно з довідкою з «Управління ПФРФ в м. Керчі» від 24.06.2015 року, вбається, що [PERSON] , є особою яка доглядає [PERSON] . Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] , зазначила, що є співмешканкою заявника, вони разом мешкали у м. Керчі, вказала, що їй відомо що заявник має матір [PERSON] , батько заявника помер у 2007 році, [PERSON] , є єдиним сином [PERSON] . Остання має захворювання очей у зв`язку з чим їй встановлено інвалідність ІІ групи, вона не здатна сама себе обслуговувати, та потребує постійного стороннього догляду. Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 02.12.2022 року було відмовлено [PERSON] , у задоволенні заяви про встановлення факту, що має юридичне значення. Постановою Одеського апеляційного суду від 09.10.2023 року рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 02.12.2022 року, було скасовано, та ухвалено по справі нове рішення, яким заяву [PERSON] , про встановлення факту на утриманні було задоволено. Встановлено факт знаходження на утриманні [PERSON] своє матері [PERSON] , [INFO] , інваліда другої групи, з 01.06.2015 року. За загальним правилом ст.ст.15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених ч.1 ст.16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно з частиною першою статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Тлумачення частини першої статті 293 ЦПК України свідчить, що суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, з метою підтвердження наявності або відсутності таких фактів. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року в справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зроблено висновок про те, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: -факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; -встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішення спору про право. Відповідно до ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Вимоги до доказів встановлені ст.77 ЦПК України, якою встановлено, що письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. У відповідності до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. Аналізуючи надані докази по справі суд враховує, що та обставина, що у заявника [PERSON] , є матір [PERSON] , підтверджено відповідними доказами, зокрема свідоцтвом про народження заявника, та не потребує встановлення в судовому порядку. Обставина, що [PERSON] , має інвалідність ІІ групи та перебуває на утриманні у заявника [PERSON] , встановлено постановою Одеського апеляційного суду від 09.10.2023 року, та додаткового встановлення цих обставин не вимагає. З приводу вимоги заявника про встановлення факту проживання [PERSON] , на тимчасово окупованій території суд зазначає наступне. Звертаючись до суду з вказаною заявою, заявник визначив в якості заінтересованої особи Дарницький районний військовий комісаріат. В обґрунтування мети встановлення вказаного факту заявник, зокрема посилається на ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» відповідно до якої не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані, які мають одного із своїх батьків з числа осіб з інвалідністю ІІ групи. Суд враховує, що наявність на утриманні у заявника матері яка має інвалідність ІІ групи, вже встановлено в судовому порядку, тому під час розгляду вказаної цивільної справи, заявником не обгрунтовано які саме юридичні наслідки для заявника породжує встановлення данного факту. Крім того, суд враховує, що вимога про встановлення факту проживання [PERSON] на тимчасово окупованій території є не конкретизованою, оскільки заявником не зазначено за який період і станом на який час він просить встановити факт проживання [PERSON] , на тимчасово окупованій території, чи то на момент початку повномаштабного вторгнення 24.02.2022 року, або на момент подачі заяви про встановлення факту до суду, чи на момент ухвалення судового рішення. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні зазначеної заяви про встановлення факту, що має юридичне значення.

Outcome: dismissed