Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до Дубівської сільської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. Позов мотивований тим, що [INFO] помер чоловік позивача - [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина, зокрема, на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по [ADDRESS] . Позивач є спадкоємцем за законом першої черги, отримала свідоцтва про право на спадщину на частину спадкового майна (земельну частку (пай) та грошові заощадження), однак нотаріусом у видачі свідоцтва на будинок їй відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Просить визнати за нею право власності на вищевказаний житловий будинокз господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] . Позивач [PERSON] та її представник адвокат Філончук Н.В. у підготовче засідання не з`явилися, представник позивача подала клопотання про розгляд справи у її відсутності та у відсутності позивача, позовні вимоги підтримують повністю. Представник відповідача Дубівської сільської ради подав клопотання про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Враховуючи, що в підготовче засідання всі учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України суд розглядає справу без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задоволити з таких підстав. Ч.3 ст.200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.1 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно з ч.1 ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістом ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] (а.с. 4), після смерті якого залишилося спадкове майно, зокрема, житловий будинок, збудований у 1984 р., з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по [ADDRESS] . Вказані будівлі збудовані у сільській місцевості і зареєстровані у погосподарській книзі, а тому є підстави вважати, що вони прийняті в експлуатацію і не є самовільним будівництвом та належали спадкодавцю (а.с. 5). Позивач [PERSON] є дружиною спадкодавця [PERSON] (а.с. 4 на звороті). 25.12.2002 р. позивачу видано свідоцтва про право на спадщину за законом на частину спадкового майна (земельну частку (пай) та грошові заощадження) (а.с. 5 на звороті). Враховуючи те, що спадщина відкрилась 15.03.1998 р. та була прийнята позивачем до 01.01.2004 р. - до набрання чинності ЦК України, то відповідно до п.5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України дані відносини спадкування регулюються ЦК УРСР 1963 р., який діяв на час відкриття спадщини. Відповідно до положень ст.524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого (ст. 529 ЦК УРСР). Відповідно до ст.ст.548-549 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Постановою державного нотаріуса від 28.11.2023 р. позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими і побутовими будівлями та спорудами, що розташований в [ADDRESS] у зв`язку з тим, що у спадкоємця відсутні документи, що підтверджують право власності спадкодавця на житловий будинок (а.с. 6). Наведені обставини справи об`єктивно підтверджуються дослідженими судом копіями матеріалів спадкової справи №221/2002 до майна померлого [INFO] [PERSON] (а. с. 30 - 42), з якої вбачається, що позивач є єдиними спадкоємцем, яка прийняла спадщину після смерті чоловіка [PERSON] . Враховуючи, що за життя спадкодавець правовстановлюючих документів на житловий будинок не мав, в суді не встановлено обставин, які б вказували, що спадкодавець за життя набув право власності на житловий будинок неправомірно або, що на спадкове майно, окрім позивача, в порядку спадкування чи з інших підстав претендують інші особи, нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, а також враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, та з огляду на те, що захистити свої права позивач може лише шляхом звернення до суду, позов слід задовольнити, визнавши за позивачем право власності на вказане спадкове майно.

Outcome: approved