Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-27 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА" звернулося до Царичанського районного суду Дніпропетровської області з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 30.10.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "АВЕНТУС УКРАЇНА" /далі ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА"/ та відповідачем було укладено договір про надання споживчого кредиту №4997653 шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 ЗУ "Про електронну комерцію". ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА" 30.10.2021 року направило відповідачу [PERSON] пропозицію (оферту) укласти договір про надання споживчого кредиту №4997653 після заповнення ним відповідної електронної заявки на отримання фінансового кредиту на сайті кредитора в мережі Інтернет. 30.10.2021 року [PERSON] прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладання договору № 4997653 на умовах, визначених офертою. Зі своєї сторони ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА" направлено [PERSON] через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор М604744, котрий боржником було введено/відправлено. \~ \~ \~ \~ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА" свої зобов`язання за кредитним договором виконало та надало позичальнику грошові кошти. \~ \~ \~ \~Відповідач виконував взяті на себе зобов`язання з істотним порушенням умов договору, не здійснивши повернення суми наданого йому кредиту і процентів, що спричинило виникнення простроченої заборгованості. \~ \~ \~ \~10.04.2023 року між ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА" та Товариством з обмеженою відповідальністю "РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА" було укладено Договір факторингу №10.04/23-Ф1, відповідно до умов якого первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та сплачує первісному кредитору за відступлення прав вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні Договору факторингу у порядку та строки, встановлені Договором факторингу. \~ \~ \~ \~Відповідно до Додатку 1 (Реєстру боржників) до Договору факторингу №10.04/23-Ф1 від 10.04.2023 року заборгованість відповідача [PERSON] за кредитним договором станом на дату відступлення права вимоги склала 41610,00 грн. \~ \~ \~ \~Позичальник на\~користь нового\~кредитора жодних\~платежів станом\~на дату\~подання позовної\~заяви не\~здійснював,\~тому заборгованість\~за договором\~№4997653\~від 30.10.2021\~року становить\~41610,00\~грн.,\~яка складається\~з такого:\~20000,00\~грн.\~-\~заборгованість по\~тілу кредиту;\~21610,00\~грн.\~-\~заборгованість по\~відсотках,\~яку позивач\~просить стягнути\~з відповідача\~на свою\~користь,\~а також\~судові витрати\~по справі у розмірі 2684,00 грн. Ухвалою судді Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 05 січня 2024 року було відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження (а.с. 47). \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив у задоволенні позовних вимог відмовити. Посилається на те, що доказом надання кредитодавцем позичальнику кредитних коштів є саме первинні документи, а отже надані позивачем витяги з реєстрів боржників та розрахунки боргу не є доказом розміру боргу, який позивач просить стягнути, оскільки позивачем не доведено отримання кредитних коштів відповідачем, а також розмір і складові дійсної заборгованості за вказаними кредитним договором. Крім того проценти можуть нараховуватися виключно в межах визначеного договором строку кредитування, після спливу вказаного строку нарахування процентів за користування кредитом припиняється в силу приписів статей 1048, 1054 ЦК України (а.с. 50-60). У судове засідання представник позивача ТОВ "РОСВЕН\~ІНВЕСТ УКРАЇНА" не\~з`явився,у позовній заяві просив розглянути справу без його участі, проти заочного рішення не заперечує (а.с.4). \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. У наданому до суду відзиві на позовну заяву просив розглянути справу за його відсутності (а.с. 50-60). Оскільки сторони у судове засідання не з`явилися, тому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню за таких підстав. Судом встановлено, що 30 жовтня 2021 року між ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА" і відповідачем [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту №4997653 (а.с. 5-9 зворот). Відповідно до умов кредитного договору кредитор надав позичальникові кредит у розмірі 20 000 грн. строком на 15 днів зі сплатою процентів за користування кредитом /п.1.3, п.1.4/. Відповідно до п. 1.5.1 кредитного договору стандартна процентна ставка становить 1,90% в день та застосовується: у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього Договору, якщо не виконані умови для застосування зниженої процентної ставки (а.с. 5). Згідно п. 2.1 договору, кошти кредиту надаються у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] . Пунктом 10.6 договору передбачено, що договір вважається укладеним з моменту його підписання електронним підписом споживача, що відтворений шляхом використання споживачем одноразового ідентифікатора (а.с. 8 зворот). Як вбачається з копії договору про надання споживчого кредиту №4997653 від\~30.10.2021\~року в п.11 Реквізити та підписи сторін, у графі споживач зазначено: Підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором М604744, 30.10.2021 15:56:42 / [PERSON] / (а.с. 9 зворот). На підтвердження факту отримання кредиту відповідачем у сумі 20 000 грн. позивачем надано довідку від 12.04.2023 року №6199-ВП, яка підтверджує перерахування грошових коштів у сумі 20\~000 грн. на картку № [NUMBER] згідно договору - 4997653 (а.с. 14). При цьому відповідачем не спростовано жодним доказом факт перерахування кредитних коштів за даним договором. 10.04.2023 року між ТОВ "АВЕНТУС\~УКРАЇНА"\~та ТОВ "РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА" було укладено Договір факторингу №10.04/23-Ф1, відповідно до якого первісний кредитор ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА" передав ТОВ "РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА" за плату належні йому права вимоги до боржників (а.с.30-32). Згідно з ч. 1 ст.\~1077\~ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до п. 2.2 Договору факторингу №10.04/23-Ф1 від 10.04.2023 року загальний розмір заборгованості боржників, права вимоги до яких відступається згідно цього договору, складає - 34992250,83 грн. 83 коп., згідно з Реєстром боржників, який складається сторонами в паперовому та електронному вигляді за формою, що наведена у Додатку 1 до цього Договору. Згідно п. 2.1 у відповідності до умов цього договору, клієнт передає (відступає) Фактору свої права вимоги, а Фактор набуває права вимоги клієнта за кредитними договорами та сплачує клієнту за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки встановлені цим договором. Згідно п.4.1. Договору факторингу №10.04/23-Ф1 від 10.04.2023 року сторони домовились, що ціна Договору складає: 334 514,84 грн. 84 коп. Згідно платіжної інструкції №9075 від 11.04.2023 р. ТОВ "РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА" перерахувало ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА" грошові кошти у сумі 334 514,84 грн. згідно договору факторингу №10.04/23-Ф1 від 10.04.2023 ( а.с. 33). \~ \~ \~ \~Згідно витягу з Реєстру Боржників за формою, що наведена у Додатку 1 до цього Договору, до ТОВ "РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА" перейшли права вимоги за кредитним договором №4997653 від 30.10.2021, укладеним з [PERSON] (а.с. 33 зворот -35). Кредитний договір був укладений сторонами в електронній формі. Відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Згідно з ч. 1 ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.\~526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог, відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст.\~525\~ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. На підставі ст.\~610\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Судом встановлено, що договір між сторонами було укладено на строк 15 днів, а саме з 30.10.2021 по 14.11.2021. Отже, право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку позики. В охоронюваних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч.2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Оскільки зі спливом строку, на який був наданий кредит, припинилося право нараховувати проценти за кредитним договором, то після 14.11.2021 року ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА" та ТОВ "РОСВЕН\~ІНВЕСТ УКРАЇНА" не мали законних підстав нараховувати відсотки, передбачені кредитним договором №4997653 від 30.10.2021 року. Такий висновок узгоджується з висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18) та постанові Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 390/1875/16-ц (провадження № 61-19255св18). Згідно зі ст.\~204\~ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Так, відповідно до ч.ч. 1-2 ст.\~207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до статті 6\~ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). За змістом статей 626, 628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638\~ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526\~ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Так, згідно умов пункту 1.4. договору, кредит надається строком на 15 днів, тобто по 14.11.2021. Дійсно, відповідно до п.4.1. договору вказано, що строк кредиту може бути продовжено: - за ініціативою споживача на кількість днів, зазначену в п.1.4 Договору, якщо між сторонами буде досягнута домовленість про таке продовження у порядку, визначеному п.п.4.2 Договору, або - в порядку автопролонгації, на кількість днів та відповідно до умов визначених в п. 4.3 Договору. Проте, наведені умови кредитного договору є суперечливими, так як пунктом 1.4 цього кредитного договору чітко визначено, що строк кредиту становить 15 днів, а отже позичальник зобов`язаний повернути кредитодавцю кредит та проценти за користування кредитом до 14.11.2021 включно, що відображено в Додатку №1 до договору (а.с. 10). Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Тобто, право позивача нараховувати відсотки за користування кредитом припинилося зі спливом строку кредитування після 14.11.2021, тому, починаючи із зазначеної дати, товариство не мало права нараховувати проценти за користування кредитом. Отже, за умовами кредитного договору №4997653 від 30.10.2021 сторони погодили строк його дії 15 днів, тому після 14.11.2021, банк не мав права нараховувати проценти за користування кредитом. При цьому в охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечуються нормою ч.2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Відповідно до вимог ч. 4 ст.\~263\~ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. \~ \~ \~ \~Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12 наголосила на тому, що в охоронних правовідносинах права та інтереси кредитора забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочки виконання грошового зобов`язання. Отже, період правомірного користування коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування супроводжується нарахуванням процентів у порядку та розмірі, що визначені у кредитному договору, а у разі прострочки позичальником виконання зобов`язань зі своєчасного повернення кредиту права кредитора захищаються шляхом нарахування процентів річних, передбачених ч. 2 ст.625 ЦК України. За таких обставин, після спливу визначеного договором строку кредитування, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припинено. Отже, розмір відсотків, які мав сплати згідно договору відповідач становить 5700,00 грн. із розрахунку: 20 000 х 1,90% / 100 = 380,00 грн. в день 380 грн. х 15 днів = 5700,00 грн. Разом із цим, як встановлено судом, згідно долученої позивачем до позовної заяви картки обліку Договору (розрахунку заборгованості) №4997653 від 30.10.2021 року відповідача [PERSON] по договору, на оплату процентів здійснено наступні платежі: 14.11.2021 - 2850,00 грн.; 29.11.2021 - 5700,00 грн.; 14.12.2021 - 5700,00 грн.; 29.12.2021 - 5700,00 грн.; 15.12.2022 - 50,00 грн.; а всього на загальну суму 20 000,00 грн. (а.с. 16-29). Отже, позивачем надано суду доказ, яким підтверджено оплату процентів на суму 20 000,00 грн. При цьому відповідач мав сплатити проценти у розмірі 5700,00 грн., а тому позовні вимоги в частині стягнення з відповідача процентів є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог в частині стягнення з відповідача тіла кредиту у розмірі 20\~000 грн., то суд вважає в цій частині позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню частково на суму 5 700,00 грн., оскільки зараховані на погашення відсотків грошові кошти у розмірі 14 300,00 грн. (20 000 - 5 700 = 14300,00 грн.) мали бути зараховані на погашення тіла кредиту. Отже, заборгованість відповідача по договору за тілом кредиту становить 5700 грн. 00 коп. (20 000 - 14 300 = 5 700 грн.). Таким чином, враховуючи, що відповідач взяті на себе зобов`язання згідно договору не виконав у повному обсязі, у зв`язку з чим має заборгованість за тілом кредиту у розмірі 5700 грн. 00 коп., то суд вважає за необхідне стягнути з нього заборгованість за договором\~про надання\~споживчого кредиту\~№4997653\~від 30.10.2021\~у розмірі\~5700\~грн.\~00\~коп.,\~що становить\~ заборгованість\~за тілом\~кредиту. В іншій частині позовних вимог слід відмовити. Відповідно до ч. 1 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжною інструкцією №337 від 15.12.2023 року про сплату судового збору загальною сумою 2684,00 грн. (а.с. 1). Враховуючи те, що задоволено 13,7 % відсотків позовних вимог (5700 грн. від 41610 грн. складає 13,7%), суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму понесених судових витрат пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, яка становить 367,71 грн. (2684 грн. х 13,7% : 100). \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: partial