Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-12 00:00:00

У листопаді 2023 року [PERSON] звернувся до Дарницького районного суду міста Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування вимог зазначив, що сторони не спілкуються та не проживають разом, спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають, шлюб має лише формальний характер, а подальше примирення та збереження шлюбу є неможливим. Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29 листопада 2023 року позовну заяву було передано для розгляду судді Якусику О.В. 01 грудня 2023 року на запит суду у порядку ч. 6 ст. 187 ЦПК України надійшла інформація щодо зареєстрованого місця проживання відповідача. Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 05 грудня 2023 року позовну заяву залишено без руху. 07 грудня 2023 року від представника позивача надійшла заява про усунення недоліків. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 18 грудня 2023 року відкрито провадження у справі №753/21886/23 за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи, призначено розгляд справи на 17 січня 2024 року. 17 січня 2024 року розгляд справи відкладено на 13 лютого 2024 року. 12 лютого 2024 року та 13 лютого 2024 року від відповідача надійшли два примірники відзиву на позовну заяву, ідентичні за змістом, в якому відповідач просить залишити позовну заяву без розгляду, посилаючись на те, що представник позивача не долучив до матеріалів справи договір на надання правової допомоги, що є підставою для здійснення адвокатської діяльності, а тому встановити коло повноважень адвоката щодо надання йому права складати, підписувати та подавати позовну заяву не є можливим. За таких обставин відповідач вважає, що позовну заяву подано та підисано особою, яка не надала належні документи наявності повноважень на підписання позовної заяви та подання її до суду. У судове засідання сторони не прибули, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, представник позивача до початку судового засідання подав клопотання про розгляд справи без його участі, відповідач у відзиві зазначила про розгляд справи без її участі. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 04 грудня 2004 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 643. Відповідно до частини першої статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно із статтями 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Як передбачено частиною першою статті 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. За приписом частини другої статті 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам спільної дитини, що мають істотне значення. Перешкод для розірвання шлюбу, визначених частиною другою статті 110 Сімейного кодексу України, судом не встановлено. Оцінивши підстави для розірвання шлюбу, наведені позивачем, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя та примирення сторін неможливе, а збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача. За таких обставин наявні підстави для задоволення позову та розірвання шлюбу між сторонами. Суд відхиляє при цьому доводи відповідача щодо залишення позову без розгляду з підстав відсутності повноважень представника позивача з огляду на таке. Згідно ч. 1 ст. 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Частиною 4 ст. 62 ЦПК України передбачено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються одним з таких документів: 1) довіреністю; 2) ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"; 3) дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги, виданим відповідно до Закону України "Про безоплатну правничу допомогу". Таким чином ордер є самостійним документом, що підтверджує повноваження адвоката. Надання договору про правову допомогу, його копії або витягу разом із ордером законодавство не вимагає (вказаний висновок викладено у постанові Великої палати Верховного Суду від 5 грудня 2018 року у справі № П/9901/736/18). Щодо засвідчення копії ордера адвокатом, на що посилалася відповідач, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 1 липня 2020 року у справі № 320/5420/18 зазначила, що повноваження адвоката як представника можна підтвердити оригіналом ордера або довіреності, а також їх копією, засвідченою у визначеному законом порядку. Оскільки адвокат має повноваження посвідчувати копії документів у справах, які він веде, крім випадків, якщо законом установлено інший обов`язковий спосіб посвідчення таких копій, адвокат може посвідчити копію ордера, який він подає до суду. Долучений адвокатом до позовної заяви ордер також містить застереження про відстуність обмежень. Суд також відхиляє твердження відповідача щодо неналежного засвідчення доказів, які долучені до матеріалів справи з таких підстав. Згідно ч. 3 ст. 95 ЦПК України учасники справи мають право подавати письмові докази в електронних копіях, на які накладено кваліфікований електронний підпис відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги". Електронна копія письмового доказу не вважається електронним доказом. Позовна заява разом з доданими до неї додатками подана представником позивача через систему "Електронний суд". Абзацом 2 ч. 5 ст. 14 ЦПК України визначено, що електронний кабінет - це персональний кабінет (веб-сервіс чи інший користувацький інтерфейс) у підсистемі (модулі) Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи, за допомогою якого особі, яка пройшла електронну ідентифікацію, надається доступ до інформації та сервісів Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремих підсистем (модулів), у тому числі можливість обміну (надсилання та отримання) документами (в тому числі процесуальними документами, письмовими та електронними доказами тощо) між судом та учасниками судового процесу, а також між учасниками судового процесу. Електронна ідентифікація особи здійснюється з використанням кваліфікованого електронного підпису чи інших засобів електронної ідентифікації, які дають змогу однозначно встановити особу. Відповідно до ч. 8 ст. 43 ЦПК України якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, на такі документи накладається кваліфікований електронний підпис учасника справи (його представника) відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги". З огляду на викладене подані представником позивача докази в електронній формі належним чином засвідчені у розумінні вимог ЦПК України. Згідно з частиною другою статті 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили (абзац 2 частини 3 статті 115 Сімейного кодексу України). Судові витрати відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Outcome: approved