Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-15 00:00:00

22 грудня 2023 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] в якій просить розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 10 серпня 2018 року Дружківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області за актовим записом № 130. В період шлюбу в подружжя [INFO] народилися сини [PERSON] та [PERSON] . Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося у зв`язку з різноманітними поглядами на життя та відсутністю взаєморозуміння, вони втратили відчуття поваги та кохання один до одного, між нами постійно виникають сварки з будь-яких приводів. Подружжя неодноразово намагалося знайти порозуміння та зберегти родину, однак це не дало жодного результату. Наразі родина існує лише формально, а шлюбно-сімейні відносини фактично припинені. Спільного господарства сторони не ведуть. Примирення вже не можливе. При цьому збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Спору стосовно спільно нажитого майна на даний момент не мають. Спору про визначення місця проживання дітей не заявлено. Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 18 січня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження з повідомлення (викликом) сторін, призначено підготовче засідання на 16 лютого 2024 року та визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву з одночасним надісланням копії відзиву відповідно до вимог ч. 4 ст. 178 ЦПК України позивачу. До судового засідання не з`явились позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] , які про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином. Сторони подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, при цьому відповідач зазначив, що позовні вимоги він визнає повністю, не заперечує проти задоволення позову. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути дану справу під час відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою сторін та у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося. Дослідивши надані суду докази та проаналізувавши встановлені обставини у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню з наступних підстав. Відповідно до положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як було встановлено судом і таке підтверджується матеріалами справи, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , з 10 серпня 2018 року перебувають у шлюбі, який зареєстровано Дружківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, відповідний актовий запис № 130 (а.с. 15). Подружжя мають неповнолітніх синів [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с. 13-14). Згідно зі ст. 120 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інші обставини життя подружжя. Згідно ст. 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. У відповідності зі ст. 112 СК України, судом з`ясовані фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, якими є відсутність взаєморозуміння, фактичне припинення шлюбних відносин та відсутність бажання в подальшому підтримувати шлюбні стосунки. Приймаючи до уваги фактичні взаємини між подружжям, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя сторін, такі, як відсутність спільного господарювання, фактичне припинення шлюбних відносин протягом тривалого часу, суд дістається висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, внаслідок чого цей позов підлягає задоволенню. Зі свідоцтва про укладення шлюбу вбачається, що до одруження позивач мала прізвище - [PERSON] , при цьому із заявою про повернення дошлюбного прізвища вона до суду не зверталась. Таким чином, при розгляді справи відсутні підстави для застосування статті 113 Сімейного кодексу України. Сторонами не заявлено про спорів щодо спільного майна, а також визначення місця проживання дітей. На підставі викладеного,

Outcome: approved