Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-13 00:00:00

У лютому 2023 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] , [PERSON] в якому просить: змінити розмір аліментів, визначений за рішенням суду та стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття; змінити розмір аліментів, визначений за рішенням суду та стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), але не маенше50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягення дитиною повноліття; судові витрати покласти на відповідачів. Позов мотивований тим, що з 18.06.2011 року по 24.09.2015 року позивач перебував у шлюбі із [PERSON] . Від шлюбу мають спільну доньку [PERSON] , [INFO] , яка залишилась проживати із матір`ю. Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 27.10.2015 року з позивача на користь [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання доньки в розмірі частки заробітку (доходу) до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 24.09.2015 року шлюб було розірвано. В подальшому [PERSON] уклала 21.11.2015 року повторний шлюб і взяла шлюбні прізвище [PERSON] . З 20.07.2017 року по 03.05.2022 року позивач перебував у шлюбі із [PERSON] . Від шлюбу мають спільну доньку [PERSON] , [INFO] . Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 03.05.2022 року шлюб розірвано, спільна донька [PERSON] залишилась проживати із матір`ю. 10.01.2023 року Святошинський районний суд м. Києва за заявою [PERSON] видав судовий наказ про стягнення з позивача на користь відповідача [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі частини заробітку (доходу) щомісяно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Вказує, що сплачує аліменти одночасно на двох дітей. Заборгованість по сплаті аліментів відсутня, проте у позивача погіршився матеріальний стан. З врахуванням змін підстав позову 20.09.2023 року, позивач вказує, що погіршення матеріального стану спричинено внаслідок істотного пошкодження належного йому житлового будинку за адресою: [ADDRESS] через влучання боєприпасу в ході бойових дій в смт. Гостомель навесні 2022 року, у зв`язку із чим будинок не придатний для використання за цільовим призначенням, втратив свою економічну цінність, має небезпеку аварійного обвалення та потребує демонтажу наземної частини будівлі з подальшим новим будівництвом. На підставі викладеного просить суд змінити розмір стягнення аліментів на утриманн дітей. У жовтні 2023 року відповідач [PERSON] подала зустрічну позовну заяву до [PERSON] про зміну розміру аліментів, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] у розмірі всіх видів заробітку та судові витрати покласти на [PERSON] . Зустрічна позовна заява мотивована тим, що 20.07.2017 року між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб. Від вказаного шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Судовим наказом Святошинського районного суду м. Києва від 10.01.2023 року стягнуто з відповідача за зустрічним позовом на користь позивача за зустрічним позовом, аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі частини заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття,починаючи з 21.12.2022 року. В свою чергу позивач за зустрічним позовом вказує, що її матеріальне становище значно погіршилось. Значає, що єдиною власністю [PERSON] є житловий будинок за адресою: [ADDRESS] та земельна ділянка, на якій він розташований, що були набуті у спільну сумісну власність сторін під час перебування у шлюбі, який пошкоджено внаслідок військової агресії російської федерації. Вважає, що матеріальний стан відповідача за зустрічним позовом покращився за останні два роки та його дохід збільшився, що вбачається з наявного в матеріалах справи листа ГУ ДПС у м. Києві від 17.08.2023 року, а оскільки матеріальний стан [PERSON] погіршився, просить змінити розмір аліментів, без обмеження суми аліментів розміром десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 28.02.2023 року у справі відкрито провадження за загальними правилами позовного провадження. 23.05.2023 року від представника відповідача [PERSON] - [PERSON] до суду надійшов відзив, в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на наступне. Вказує, що єдиним аргументом зменшення аліментів, який зазначає позивач за первісним позовом є те, що необхідність надання матеріальної допомоги своїм дітям призводить до зміни його матеріального стану. Твердження [PERSON] , що розмір аліментів, який він сплачує на двох дітей відповідачам суперечить чинному законодавству України є помилковим та не відповідає дійсності, а посилання позивача за первісним позовом в даному випадку на ч. 5 ст. 183 СК України є намагання перекрутити норму закону, оскільки вказана норма закону стосується виключно порядку видачі судового наказу про стягнення аліментів на двох дітей за заявою їх матері, та не має відношення до обмеження розміру аліментів на дітей, що проживають окремо один від одного з різними матерями. А отже, небажання позивача за первісним позовом забезпечувати своїх дітей та неправильне трактування норм діючого законодавства не може слугувати підставою для зменшення аліментів. 02.06.2023 року до суду надійшов відзив від представника відповідача [PERSON] - [PERSON] в якому зазначає, що відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог, оскільки позивачем жодними належними, достатніми, достовірними та допустими доказами не підтверджено погіршення його матеріального стану, у тому числі, у зв`язку з народженням дитини від іншого шлюбу та стягнення з нього аліментів, а безпідставне зменшення розміру аліментів призведе до порушення прав малолітньої [PERSON] на мирне володіння своїм майном. Звертає увагу, що [PERSON] працює в системі правоохоронних органів на керівній посаді, отримує заробітну плату на рівні вдвічі більшому, ніж середня заробітна плата по м. Києву, а також премії та надбавки. Окрім цього, за позивачем на праві власності зареєстровано: житловий будинок загальною площею 126,6 кв.м., житловою площею 70,6 кв.м., земельна ділянка площею 0,0137 га, гараж з підвалом загальною площею 42, 0 кв.м. Таким чином, вважає, що позивач є працездатною та матеріально забепеченою людиною, з огляду на що він має можливість сплачувати аліменти у визначених судовоими рішеннями розмірах. 17.07.2023 року адвокат [PERSON] - Тригуб А.Ю направив до суду відповідь на відзив, в якому вказав, що відповідачі зазначили, що єдиним аргументом зменшення розміру аліментів є погіршення матеріального становища позивача, оскільки на утриманні від іншого шлюбу у нього є ще одна дитина, проте представник позивача звертає увагу суду на наступні факти. Як зазначає предстаник [PERSON] у власності позивача на даний час перебувають: житловий будинок площею 126.6 кв.м. за адресою: [ADDRESS] ; земельна ділянка під вказаним будинком площею 0, 0137 га та гараж з підвалом за адресою: [ADDRESS] , проте, вищевказане житло було знищено внаслідок збройної агресії російської федерації навесні 2022 року. Наголошує, що таке повне знащення єдиного власного житла потребуває від позивача значних матеріальних витрат на його демонтаж та будівницво. У зв`язку із відсутністю власного житла позивач змушений фактично проживати у відомчому житлі Національної поліції України разом із батьками. Отже, матеріальне становище [PERSON] на даний час істотно погіршилося. Представником відповідача [PERSON] , - [PERSON] 19.07.2023 року подано до суду заперечення на відповідь на відзив, в якій зазначає, що згідно наданої представником позивача довідкою від 06.07.2022 року позивач мешкає в [ADDRESS] , а отже має житло для проживання та не несе витрат у зв`язку з цим. 19.07.2023 року до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив від представника відповідача- [PERSON] - [PERSON] , в яких вказує, що у відповіді на відзив зазначено, що доказом погіршенням матеріального становища позивача є знищення житла. Однак, такі твердження не підтверджені достовірними доказами, а також зазначаються позивачем з порушенням вимог чинного процесуального законодавства. Зокрема, як вже було зазначено у відзиві відповідача, єдиною підставою для зменшення розміру аліментів позивачем в позовній заяві визначено те, що сплата аліментів призводить до зміни його матеріального стану та жодних інших підстав для зменшення розмірі аліментів на неповнолітніх дітей позовна заява не містить. Наголошує, що у даній справі позивач звернувся з позовом, предметом якого є зменшення розміру аліментів на утримання дітей, а підставою вказав зміну метеріального становища у зв`язку зі слпатою аліментів на двох дітей. Натомість у відповіді на відзив вкзано абсолютно нову підставу позову та подано докази на обґрунтування зміни підстав позову, в порушення норм чинного законодавства. 14.11.2023 року від представника відповідача за зустірчним позовом [PERSON] - [PERSON] надійшов відзив на зустірчну позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні зустрічного позову в повному обсязі, посилаючись на те, що звернення з зустрічною позовною заявою про зміну розміру аліментів з на межує з абсурдністю. В судовому засіданні позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом [PERSON] та його представник [PERSON] на задоволенні первісного позову наполягали, просили задовольнити в повному обсязі. Щодо задоволення зустріної позовної заяви заперечували з підстав зазначених у відзиві. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні первісного позову в повному обсязі. В судовму засіданні представник відповідача за первісним позовом та представник позивача за зустрічним позовом [PERSON] - [PERSON] вимоги зустірчного позову підтримала та просила задовольнити в повному обсязі. В первісному просила відмовити, посилаючись на доводи зазначені у відзиві. Суд, вислухавши учасників процесу, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, дослідивши наявні матеріали справи, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов до наступних висновків. Як вбачається зі свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (том 1 а.с. 6). Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 27.10.2015 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] в розмірі частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 04.08.2015 року до досягнення дитиною повноліття (том 1 а.с. 223-225). Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (том 1 а.с. 5). Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 03.05.2022 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, яке постановою Київського апеляційного суду від 12.09.2023 року було змінено та виключено з мотивувальної частини рішення посилання на відсутність у сторін спільного майна (том 1 а.с. 14-15, том 2 а.с. 211-212). Судовим наказом Святошинського районного суду м. Києва від 10.01.2023 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі частини заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліиття, починаючи з 21.12.2022 року (том 1 а.с. 17). Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру праві власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №33228956 від 15.05.2023 року на праві власності за [PERSON] зареєстрована: - житловий будинок площею 126.6 кв.м, житловою площею 70.6 кв.м., який знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; - земельна ділянка площею 0.0137 га, кадастровий номер 3210945900:01:095:0587 за адресою: [ADDRESS] ; - гараж з підвалом загальною площею 42, 0 кв.м. за адресою: [ADDRESS] (том 1 а.с. 89-91). Згідно довідки про доходи №29/5-220 від 04.07.2023 року виданої [PERSON] , про те, що він справді працює у Національній поліції України та займає посаду Заступника начальника управління-начальник відділу, згідно з якою загальна сума аліментів за період з 01.11.2022 року по 30.06.2023 року становить 162327 грн. 36 коп. (том 1 а.с. 195). Відповідно до довідки від 06.07.2022 року №74 виданої Т.в.о. директора ДУ «ДПЗОВ «Променистий» Національної поліції України, [PERSON] мешкає за адресою: [ADDRESS] без реєстрації (том 1 а.с. 194). Також в матеріалах справи містять копії платіжних інструкцій на підтвердження сплати аліментів. Як вбачається з додатку до листа-відповіді Головного управління ДПС у м. Києві від 21.08.2023 року №49142, витребуваного на вимогу ухвали суду від 19.07.2023 року, [PERSON] має наступні джерела доходів: - Національна поліції України: за січень 2021 року - 24683, 14 грн., за лютий 2021 року - 25052, 59 грн., за березень 2021 року - 47681, 60 грн., за квітень - 25052, 59 грн., за травень 2021 року - 1491, 00 грн. та 25195, 60 грн., за червень 2021 року 26886,06 грн., за липень 2021 року - 30076, 93 грн., за серпень 2021 року - 29972, 40 грн., за вересень 2021 року - 57833, 00 грн., за жовтень 2021 року - 29972, 40 грн., за листопад 2021 року - 30098, 49 грн., за грудень 2021 року - 30165, 09 грн., за січень 2022 року - 30165, 09 грн., за лютий 2022 року 033625, 09 грн., за березень 2022 року - 95756, 38 грн., за квітень 2022 року - 52671, 47 грн., за травень 2022 року - 133955, 40 грн., за червень 2022 року - 1491, 00 грн. та 92735, 88 грн., за липень 2022 року - 91160, 00 грн., за серпень 2022 року - 59568, 60 грн., за вересень 2022 року - 99568, 60 грн., за жовтень 2022 року - 64568, 60 грн., за листопад 2022 року - 72543, 40 грн., за грудень 2022 року - 77690, 64 грн., за квітень 2023 року - 55844, 98 грн., за травень 2023 року - 147434, 90 грн., за червень 2023 року - 61034, 98 грн.; Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат: за березень 2021 року - 5000, 00 грн., за квітень 2021 року - 600, 00 грн., за серпень 2021 року - 350, 00 грн., за жовтень 2021 року - 1000, 00 грн., за липень 2022 року - 5000, 00 грн., за жовтень 2022 року - 1000, 00 грнг., за лютий 2023 року - 5000, 00 грн., за травень 2023 року - 600, 00 грн.; Гостомельська селищна військова адміністрація Бучанського району Київськох області: за грудень 2022 року - 5000, 00 грн. (том 2 а.с. 60-65). Також позивачем [PERSON] до відзиву долучено наступні документи: - акт про пожежу від 09.06.2022 року складеного комісією у складі: заступника начальника управління-начальника ВЗНС Бучанського РУГУ ДСНС України у Київській області полковника служби цивільного захисту Гордієнка Т.В., головного інспектора ВЗНС Бучанського РУГУ ДСНС України у Київській області капітана служби цивільного захисту Осьмини Юрія, Ткаченка В.О., Ярош О.О. , відповідно до якого, на об`єкті зблокованого приватного житлового будинку типу «Тownhouse», який знаходиться за адресою: [ADDRESS] сталася пожежа, що виникла в період з 24.02.2022 року по 30.03.2022 року, внаслідок якої знищено будинок [ADDRESS] (власник [PERSON] ), а саме: два поверхи приватного житлового будинку та масандра повністю (покрівля по всій площі будинку, вікна та двері, внутрішнє оздоблення стін та стелі житлових кімнат, речі домашнього вжитку, побутова техніка, меблі, комунікації) (том 1 а.с. 122-125); - попередній звіт про технічний стан несучих та огороджувальних конструкцій житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , складений керівником робіт, експертом О.В. Матросов та відповідальним виконавцем, інспектор групи обстеження О.В. Матрасов від 29.08.2022 року №ТЗ-259/03962-2022, згідно з яким об`єкт непридатний для використання за цільовим призначенням, повністю втратив свою економічну цінність, наявні пошкодження несучих та огороджувальних конструкцій, ступін та характер яких свідчить про небезпеку аварійного обвалення об`єкта, подальша експлуатація житлового будинку за адресою: [ADDRESS] в нормальному режимі неможлива, потрібний негайний демонтаж надземної частини будівлі (том 1 а.с. 126-150); - довідку від 12.12.2022 року №23338903 про пошкодження житлового приміщення, яка видана [PERSON] , про те, що внаслідок надзвичайної ситуації воєнного характеру, спричиненої збройною агресією російської федерації, яка розпочалась 24.02.2022 року на території Гостомельської територіальної громади, будинок за адресою: [ADDRESS] було пошкоджено внаслідок влучання боєприпасу в ході бойових дій, житло непридатне бля проживання (том 1 а.с. 151); - кошторисний розрахунок вартості відновлювальних робіт житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , бучанський райн Київської області від 20.06.2023 року, затверджений О.В. Крючков , відповідно до якого загальна вартість необхідних будівельних робіт та матеріалів складає 3862391, 64 грн. (том 1 а.с. 159-193). Згідно наданого позивачем за первісним позовом висновку експертного дослідження від 02.10.2023 року №ЕД-19-23/49003-БТ, складеного судовим експертом Бойченко С.С., вбачається, що за результатами огляду втсановлено, що вартість відновлювальних робіт об`єкта дослідження розташованого за адресою: [ADDRESS] , становить 3859559, 00 грн. (том 2 а.с. 152-163). У відповідності до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та зобов`язання щодо утримання. Відповідно до положень статті 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (частина 1 статті 184 СК України). При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень статті 182 СК України, так і положень статей 183, 184 СК України. Як встановлено судом, на даний час аліменти на утримання дитини сторін [PERSON] . [PERSON] - [PERSON] , [INFO] стягуються у частці від заробітку (доходу) позивача [PERSON] у розмірі частки його заробітку, щомісячно, починаючи з 04.08.2015 року до досягнення дитиною повноліття, а аліменти на утримання дитини сторін [PERSON] та [PERSON] - [PERSON] , 02.02.2018 року стягуються у частці від заробітку (доходу) позивача у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. До суду із позовною заявою про зменшення розміру аліментів на утримання дітей звернувся платник аліментів - [PERSON] мотивуючи це тим, що на сьогодні, склалася ситуація, коли він не в змозі платити визначений судом розмір аліментів на двох дітей, так як з моменту збройної агресії росії він втратив належне йому майно (будинок), який потребує відновлення та значних коштів на таке відновлення і як наслідок втратив місце проживання. Згідно з пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно до статті 183 та статті 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина 3 статті 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки стаття 192 СК України, але й інші норми щодо обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Даний висновок зроблений Верховним Судом у постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 194/629/17-ц (провадження № 61-37792св18). Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, держава докладає всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування (стаття 18 Конвенції). Згідно з частинами 1, 2 Конвенції про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Суд наголошує, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд звертає увагу та критично ставиться до того, що ряд доказів, зокрема: акт про пожежу від 09.06.2023 року, попередній звіт від 29.09.2022 року, довдіка про пошкодження житлового приміщення від 12.12.2022 року, кошторисний розрахунок від 20.06.2023 року, були долучені стороною позивача за первісним позовом до матеріалів справи після того, як представник відповідача за первісним позовом у поданому відзиві наголосила на відсутності доказів в обґрунтування зміни (погрішення) матеріального стану [PERSON] Ч. 1, 2, 4 статті 83 ЦПК України передбачає, що сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. Зазначені вище докази [PERSON] разом із позовною заявою не подав, письмово суд не повідомляв про неможливість подачі даних доказів. Зважаючи на положення ч. 8 ст. 83 ЦПК України, відповідно до котрої докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї, суд не приймає до уваги долучені позивачем за первісним позовом вищезазначені докази. Окрім цього, наданий позивачем за первісним позовом висновок експертного дослідження від 02.10.2023 року №ЕД-19-23/49003-БТ, складений судовим експертом Бойченко С.С., суд оцінює критично, оскільки надані [PERSON] докази суперечать один одному, зокрема, до відповіді на відзив було подано попередній звіт від 29.08.2022 року №ТЗ-259/03962-2022, за висновком якого потрібен негайний демонтаж надземної частини будівлі, натомість у висновку експерного дослідження поставлено питання про відновлювальний ремонт будинку. Крім того, зазначений висновок не містить попередження експерта про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку за ст. 384 КК України або за відмову від надання висонвку за ст. 385 КК України. Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, що висловлена в постанові від 18.12.2019 року в справі №522/1029/18, висновок експерта не є належним та допустимим доказом, якщо в ньому не зазначено, що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок і що він підготовлений для подання до суду. Разом з тим, висновок експерта від 02.10.2023 року також не містить посилання на те, що останній підготовлений для подання до суду, що не відповідає вимогам ст. 106 ЦПК України та пункту 4.12. Інструкції. Також, суд звертає увагу, що відповідно до наданої позивачем [PERSON] довідки ДУ «Дитячий позаміський заклад охорони оздоровлення та відпочинку «Променистий» Національної поліції України від 06.07.2022 року №74, позивач мешкає за адресою: [ADDRESS] без реєстрації, місце проживання яке, стало наслідком втрати єдиного власного житла позивача в смт Гостомель, а отже суд приходить до висновку, що позивач не несе витрат пов`язаних на оплату орендних платежів. Крім того, на переконання суду, стягнення аліментів на двох дітей від різних шлюбів, не є підставою для зменшення розміру аліментів на цих дітей. Окрім цього, матеріалами справи жодним чином не підтверджено, що це погіршує матеріальний стан позивача за первісним позовом. Такого ж висновку дійшов Верховних Суд у постанові від 08 червня 2022 року у справі № 565/1059/21 де зазначено, що оскільки позивачем належними та допустимими доказами не підтверджено погіршення його майнового стану, у тому числі, у зв`язку з стягненням аліментів на утримання дитини від іншого шлюбу, а навпаки судом було встановлено збільшення доходів останнього, місцевий суд дійшов вірного висновку про відмову в позові. Крім того, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою. Разом із тим, розмір аліментів, що стягуються за рішенням суду відповідає вимогам сімейного законодавства, а його зменшення у зв`язку з тим, що позивач має на утриманні дитину від іншого шлюбу, без підтвердження погіршення його матеріального становища, не буде спрямовано на належне забезпечення дитини та суперечитиме її інтересам. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 8 травня 2021 року у справі № 715/2073/20, де зазначено, що зменшення розміру аліментів у зв`язку з тим, що позивач має на утриманні двох дітей, без доведення погіршення його майнового становища, не буде спрямовано на належне забезпечення дитини, на користь якої він сплачує аліменти. Окрім цього, Верховний Суд у постанові від 6 вересня 2020 року у справі № 565/2071/19 вказує про те, що аналіз ч.1 ст.192 СК України дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів, при цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Зміна сімейного стану є самостійною, незалежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів. Разом з тим Верховний Суд прийшов до висновку, що зменшення розміру аліментів у зв`язку з тим, що позивач має на утриманні малолітню дитину, без підтвердження погіршення його матеріального становища, не буде спрямовано на належне забезпечення дитини, на утримання якої він сплачує аліменти та суперечитиме її інтересам. Аналогічної позиції дотримувався Верховний Суд у постанові від 03 червня 2020 року у справі № 760/9783/18-ц. Так, належних та допустимих доказів того, що з моменту винесення судового рішення та судового наказу про стягнення аліментів на користь відповідачів суттєво змінились обставини, а саме погіршення матеріального стану позивача, які не дають змоги виплачувати аліменти у визначеному судом розмірі, позивачем за первісним позовом не надано. Отже, позивачем [PERSON] не доведено належними та допустимими доказами погіршення його майнового стану, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог за первісним позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про зменшення розміру аліментів. Оцінюючи аргументи за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про зміну розміру аліментів, суд виходить з наступного. Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків брати участь у матеріальних витратах, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. Доводи [PERSON] зводяться до збільшення розміру аліментів, що стягуються із [PERSON] згідно судового наказу Святошинського районного суду м. Києва від 10.01.2023 року у розміррі частини заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, але не менше 50% прожиктового мінімуму для дитини відповідного віку,та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, у зв`язку із погіршенням матеріального стану позивача за зустрічним позовом та покращенням матеріального стану відповідача за зустрічним позовом. Зміна матеріального стану позивача [PERSON] , а саме збільшення цін на продовольчі товари, їжу, одяг, медичне обслуговування, не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів. Окрім того, позивач за зустрічним позовом не надала доказів про свої доходи на час розгляду даної справи, що свідчило б про покращення чи погірщення її матеріального становища. Суд звертає увагу, що участь батьків у допомозі дитині є рівною, відсутність у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не фігурує в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів Разом з тим, у справах за позовом стягувача аліментів про збільшення розміру аліментів, позивач має довести обставини, які б свідчили про те, що матеріальний стан платника аліментів з часу присудження аліментів значно покращився. Такі обставини доводяться шляхом порівняльного аналізу документів про доходи, які мав платник аліментів на час ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів та документів про доходи, які він має на час розгляду справи про збільшення розміру аліментів. Позивач за зустрічним позовом [PERSON] не надала доказів про те, які доходи мав відповідач на час ухвалення судового наказу про стягнення аліментів, для порівняння з відомостями витребуваними з ГУ ДПС у м. Києві від 17.08.2023 року. Отже, оскільки стороною позивача за зустрічним позовом не доведено та не надано належних та допустимих доказів, що після ухвалення судового рішення про стягнення з відповідача аліментів змінився матеріальний або сімейний стан платника (покращився) або одержувача аліментів (погіршився), виникли інші обставини, що відіграють суттєве значення в житті сторін чи їх дитини, що є підставою для збільшення розміру аліментів, суд приходить до висновку про відсутність підстав для такого збільшення. Відтак, зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed