Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-25 00:00:00

Херсонська обласна прокуратура звернулась до суду із вищевказаним позовом, в якому просить: - скасувати рішення державного реєстратора Херсонської обласної філії комунального підприємства «Центр державної реєстрації» Садківської сільської ради, Херсонської області Гріциної Ольги Євгенівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №43910977 від 07.11.2018 року та здійснену на його підставі в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права власності [PERSON] (ідентифікаційний номер - [NUMBER] ) на земельну ділянку площею 0,25 га з кадастровим номером 6522381500:01:001:0284 та припинити право власності [PERSON] (ідентифікаційний номер - [NUMBER] ) на неї; - скасувати рішення державного реєстратора Херсонської обласної філії комунального підприємства «Центр державної реєстрації» Садківської сільської ради, Херсонської області Гріциної Ольги Євгенівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №43910611 від 07.11.2018 року та здійснену на його підставі в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права власності [PERSON] (ідентифікаційний номер - [NUMBER] ) на земельну ділянку площею 0,25 га з кадастровим номером 6522381500:01:001:0283 та припинити право власності [PERSON] (ідентифікаційний номер - [NUMBER] ) на неї; - скасувати рішення державного реєстратора Херсонської обласної філії комунального підприємства «Центр державної реєстрації» Садківської сільської ради, Херсонської області Гріциної Ольги Євгенівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №43910793 від 07.11.2018 року та здійснену на його підставі в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права власності [PERSON] (ідентифікаційний номер - [NUMBER] ) на земельну ділянку площею 0,25 га з кадастровим номером 6522381500:01:001:0282 та припинити право власності [PERSON] (ідентифікаційний номер - [NUMBER] ) на неї; - зобов`язати [PERSON] (ідентифікаційний номер - [NUMBER] ) повернути у власність держави в особі Херсонської обласної державної адміністрації (Херсонської обласної військової адміністрації) земельну ділянку площею 0,25 га з кадастровим номером 6522381500:01:001:0284; - зобов`язати [PERSON] (ідентифікаційний номер - [NUMBER] ) повернути у власність держави в особі Херсонської обласної державної адміністрації (Херсонської обласної військової адміністрації) земельну ділянку площею 0,25 га з кадастровим номером 6522381500:01:001:0283; - зобов`язати [PERSON] (ідентифікаційний номер - [NUMBER] ) повернути у власність держави в особі Херсонської обласної державної адміністрації (Херсонської обласної військової адміністрації) земельну ділянку площею 0,25 га з кадастровим номером 6522381500:01:001:0282; - стягнути з [PERSON] (ідентифікаційний номер - [NUMBER] ) на користь Херсонської обласної прокуратури (вул. Михайлівська, 33, м. Херсон, 01011, код ЄДРПОУ 04851120, р/р UA568201720343100001000002291, ДКСУ м. Київ, МФО 820172) судові витрати, а саме: сплачений судовий збір в сумі 16104,00 грн.(шістнадцять тисяч сто чотири гривні) 00 коп. В обґрунтування позову зазначається, що Херсонською обласною прокуратурою виявлено факти порушення вимог природохоронного законодавства під час державної реєстрації права власності на земельні ділянки, а також порушення права власності держави на землі природно-заповідного фонду. Так, на підставі рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 07.03.2008 року у справі №2-417/08 за [PERSON] визнано право власності на земельні ділянки, а саме на земельну ділянку площею 0,25 га з кадастровим номером 6522381500:01:001:0284, земельну ділянку площею 0,25 га з кадастровим номером 6522381500:01:001:0283 та земельну ділянку площею 0,25 га з кадастровим номером 6522381500:01:001:0282 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд(присадибна ділянка), які розташовані на території Голопристанського району Херсонської області. Натомість, згідно інформації НПП «Нижньодніпровський» №180/08 від 07.08.2023 року земельні ділянки площею 0,25 га з кадастровими номерами: 6522381500:01:001:0284, 6522381500:01:001:0283, 6522381500:01:001:0282 відповідно до картографічних матеріалів Проекту створення НПП «Нижньодніпровський», розташовані у господарській зоні парку. Факт знаходження даних земельних ділянок у межах НПП «Нижньодніпровський» також підтверджується інформацією з Херсонської обласної військової адміністрації №01-01-66-6531/0/23/20 від 09.08.2023 року та картографічними матеріалами меж Парку за результатами проведеної у 2018 році інвентаризації територій та об`єктів природно-заповідного фонду області. Крім того, в інформації зазначено, що структурним підрозділом обласної державної адміністрації у сфері охорони навколишнього природного середовища не погоджувались проекти землеустрою щодо відведення у власність [PERSON] вказаних земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Також і керівництво НПП «Нижньодніпровський» не надавало погоджень на вилучення земель парку або відведення їх у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Розташування земельних ділянок з кадастровими номерами: 6522381500:01:001:0284, 6522381500:01:001:0283, 6522381500:01:001:0282 у межах НПП «Нижньодніпровський» свідчить про їх належність до земель природно-заповідного фонду, що унеможливлює передання цих ділянок у приватну власність з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. На думку прокурора відчуження земельних ділянок державної форми власності здійснено із порушенням вимог Земельного кодексу України та норм Цивільного кодексу України, що є підставою для скасування державної реєстрації права власності на земельні ділянки за [PERSON] , а також зобов`язання [PERSON] повернути земельні ділянки у власність держави. Прокурор в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити з підстав зазначених в позовній заяві. Представник Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, просила врахувати позицію викладену у письмових поясненнях. Відповідно до письмових пояснень, представник Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України позов прокурора підтримала в повному обсязі. Представник Херсонської ОДА в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, просила врахувати позицію викладену у письмових поясненнях. Відповідно до письмових пояснень, представник Херсонської ОДА позов прокурора підтримала в частині скасування державної реєстрації права власності відповідача на земельні ділянки та повернення їх у власність держави, при цьому зазначила, що Херсонська ОДА не є повноважним органом щодо розпорядження оспорюваними земельними ділянками. Спірні земельні ділянки відносяться до територіальної громади Чулаківської сільської ради Скадовського району Херсонської області, а тому зобов`язання [PERSON] повернути у власність держави земельні ділянки в особі Херсонської обласної державної адміністрації не відповідає вимогам земельного законодавства станом на момент розгляду справи судом. Представник Скадовської районної державної адміністрації Херсонської області в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про дату, місце та час судового засідання. Представник НПП «Нижньодніпровський» в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про дату, місце та час судового засідання. Відповідач [PERSON] , повідомлений належним чином про дату та час судового засідання, до суду не з`явився, відзив на позов не подав. При цьому особа повідомлялась про дату та час судового засідання через Сайт судової влади, оскільки місце реєстрації особи зафіксовано на тимчасово окупованій території Херсонської області, а іншу адресу перебування особи судом не встановлено. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Державний реєстратор Херсонської обласної філії комунального підприємства «Центр державної реєстрації» Садківської сільської ради, Херсонської області Гріцина Ольга Євгенівна в судове засідання не з`явилась, повідомлена належним чином про дату, місце та час судового засідання. За наявності умов, визначених у ч. 1 ст.280 ЦПК України, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи. Зважаючи на те, що сторони за справою в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 статті 247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що відповідно до рішень державного реєстратора прав на нерухоме майно Херсонської обласної філії КП «Центр державної реєстрації» Садківської сільської ради Гріциної О.Є. № 43910793, № 43910611, 439109744 від 07.11.2018 року проведено державну реєстрацію права приватної власності за [PERSON] на три земельних ділянки площею кожна 0,25 га відповідно, з кадастровими номерами 6522381500:01:001:0284, 6522381500:01:001:0283, 6522381500:01:001:0282 з цільовим призначенням «для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд(присадибна ділянка)», які розташовані на території Геройської сільської ради Голопристанського району Херсонської області (на цей час на підставі постанови КМУ № 726 р від 12.06.2020 Чулаківської сільської ради Скадовського району). Підставою для державної реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зазначено рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 07.03.2008 року у справі № 2-417/08. Згідно наданого державному реєстратору під час реєстрації права власності рішення у справі 2-417/08, яким визнано дійсним укладений 10.01.2008 року [PERSON] з [PERSON] договір купівлі-продажу та за останнім визнано право власності на земельні ділянки на території Геройської сільської ради, у тому числі на вищезазначені ділянки. Водночас відповідно до відповіді Голопристанського районного суду Херсонської області на запит Херсонської обласної прокуратури зазначено, що при перевірці алфавітних покажчиків за 2008 рік встановлено, що цивільна справа № 2-417/08 за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання дійсним договору відсутня. Під вказаним номером в архіві суду зберігається оригінал судового рішення від 08.07.2008 року по справі №2-417/2008 за позовом [PERSON] до [PERSON] та ПП [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої внаслідок ДТП. У відповідь на запит №12-294вих-23 від 27.07.2023 року Херсонської обласної прокуратури, НПП «Нижньодніпровський» повідомив, що оскільки Проект землеустрою з організації та встановлення меж земельних ділянок, що входять до складу НПП «Нижньодніпровський» без вилучення земель та закріплення їх межовими знаками наразі в процесі виготовлення вони керуються матеріалами проекту створення НПП «Нижньодніпровський», за якими ділянки 6522381500:01:001:0283, 6522381500:01:001:0282 розташовані у господарській зоні НПП «Нижньодніпровський», а ділянка 6522381500:01:001:0284 майже вся розташована на території господарської зони парку. Згідно Указу Президента України №657/2015 та експлікації земель орієнтовних меж НПП «Нижньодніпровський» на території Херсонської області, зазначених у проекті створення, до складу НПП «Нижньодніпровський» увійшли землі тільки державної власності. Керівництво НПП «Нижньодніпровський» не надавало погодження на вилучення цих земельних ділянок, або відведення їх у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Про надання території парку у власність відомо не було. З долученого\~до позовної\~заяви викопіювання\~з Національної\~кадастрової системи,\~вбачається,\~що спірні\~земельні ділянки\~входять до\~господарської зони НПП «Нижньодніпровський». Наказом Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України №113 від 31.08.2020 року затверджено Положення про національний природний парк «Нижньодніпровський». Відповідно до Положення про національний природний парк «Нижньодніпровський» парк розташований на території Бериславського, Білозерського, Голопристанського та Олешківського районів, міст Херсона та Нової Каховки Херсонської області, є бюджетною, неприбутковою, природоохоронною, рекреаційною, культурно-освітньою, науково-дослідною установою і входить до складу природно-заповідного фонду України, охороняється, як національне надбання, щодо якого встановлюється особливий режим охорони, відтворення та використання. У відповідь на запит №12-292вих-23 від 27.07.2023 року Херсонської обласної прокуратури, Херсонська обласна військова адміністрація повідомила, що за наявною обліковою базою раніше наданих висновків/відмов, проект(и) землеустрою щодо відведення у власність гр. [PERSON] земельних ділянок площею 0,25 га кожна на території Геройської сільської ради Голопристанського району Херсонської області з кадастровими номерами 6522381500:01:001:0283, 6522381500:01:001:0282, 6522381500:01:001:0284, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд до структурного підрозділу обласної державної адміністрації у сфері охорони навколишнього природного середовища на погодження не надходив. З наданого Херсонською обласною прокуратурою викопіювання з Публічної кадастрової карти України можна припустити, що позначені на ньому земельні ділянки входять до складу території Парку, зокрема до його господарської зони без вилучення у землевласників/землекористувачів. Побачити на якій відстані від урізу води перебувають вказані земельні ділянки немає можливості. Повідомлень про факт надання на території Парку, вказаних Херсонською обласною прокуратурою земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства до структурного підрозділу обласної державної адміністрації у сфері охорони навколишнього природного середовища не надходило. Відповідно до ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Відповідно до ст. ст. 317, 328, Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до ст. 9, ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 18, ч. 1 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» до повноважень суб`єктів державної реєстрації прав належить забезпечення проведення державної реєстрації прав. Державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав. Державна реєстрація прав проводиться у порядку прийняття рішення про державну реєстрацію прав (у разі відсутності підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав). Записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав. Згідно з ч. 4 ст. 11 ЦК України, п. 14 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування. Державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі інших документів, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно. Статтею 12 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що Державний реєстр прав містить записи про зареєстровані речові права на нерухоме майно, об`єкти незавершеного будівництва, їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав, відомості та електронні копії документів, поданих у паперовій формі, або документи в електронній формі, на підставі яких проведено реєстраційні дії, а також документи, сформовані за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав у процесі проведення таких реєстраційних дій. Відомості, що містяться у Державному реєстрі прав, повинні відповідати відомостям, що містяться в документах, на підставі яких проведені реєстраційні дії. У разі їх невідповідності пріоритет мають відомості, що містяться в документах, на підставі яких проведені реєстраційні дії. Будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, зареєстрованих у Державному реєстрі прав, вчиняються на підставі відомостей про речові права, обтяження речових прав, що містяться в цьому реєстрі. Як встановлено судом, реєстрацію права власності на спірні земельні ділянки за [PERSON] здійснено на підставі неіснуючого судового рішення, тобто реєстрацію проведено без належних правових підстав. Відповідно до ч. ч. 1,3 ст. 16, ч.1 ст. 20, ч. 1 ст. 21 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Зазначений захист має бути ефективним, тобто повинен здійснюватися з використанням такого способу захисту, який може відновити, наскільки це можливо, відповідні права, свободи й інтереси позивача (п. 57 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17). Під способами захисту суб`єктивних земельних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи охоронного характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав і вплив на правопорушника (п. 5.5 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2018 у справі № 925/1265/16). Відповідно до ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки може вимагати, зокрема, усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права приватної власності на об`єкт з обмеженою оборотоздатністю за особою, яка протиправно його набула у приватну власність, може бути перешкодою у реалізації державою речових прав на зазначений об`єкт. Відповідно до положень частини 3 статті 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини 6 статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини 6 статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). Таким чином, у розумінні положень наведеної норми Закону способами судового захисту порушених прав та інтересів особи (держави) є судове рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав; судове рішення про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав; судове рішення про скасування державної реєстрації прав. При цьому з метою ефективного захисту порушених прав законодавець уточнив, що ухвалення зазначених судових рішень обов`язково має супроводжуватися одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). Такі висновки містяться в постановах Верховного Суду, зокрема, від 23.06.2020 у справі № 906/516/19. З урахуванням викладеного прокурором обрано ефективний спосіб захисту права власності держави на земельні ділянки шляхом скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав з одночасним припинення права власності [PERSON] на земельні ділянки, оскільки таке право власності зареєстровано на підставі нікчемних документів, які не породжують будь-які права та обов`язки. Разом з цим, суд вирішуючи вимогу про зобов`язання [PERSON] повернути земельні ділянки у власність держави в особі Херсонської обласної державної адміністрації вважає за необхідне зазначити наступне. За змістом статей 15 і 16 ЦК України, кожна особа має право на захист її особистого немайнового або майнового права чи інтересу у суді. Зазначений захист має бути ефективним, тобто повинен здійснюватися з використанням такого способу захисту, який може відновити, наскільки це можливо, відповідні права, свободи й інтереси позивача (пункт 57 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17). Під способами захисту суб`єктивних земельних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи охоронного характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав і вплив на правопорушника (пункт 5.5 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 925/1265/16). Загальний перелік способів захисту цивільних прав та інтересів, а також можливість їх захистити іншим способом, встановленим договором або законом чи судом у визначених законом випадках, закріплені у частині другій статті 16 ЦК України. Глава 29 ЦК України передбачає, зокрема, такі способи захисту права власності як витребування майна з чужого незаконного володіння (віндикаційний позов) та усунення перешкод у реалізації власником права користування та розпорядження його майном (негаторний позов). Як вже зазначалось, власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків (частина друга статті 152 ЗК України). Перелік способів захисту земельних прав викладений у частині третій статті 152 ЗК України. Як правило, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права, зокрема визначеним вказаною частиною, або ж іншим способом, який передбачений законом (пункт 5.6 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 925/1265/16). Власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним (стаття 387 ЦК України). Негаторний позов - це позов власника, який є фактичним володільцем майна, до будь-якої особи про усунення перешкод, які ця особа створює у користуванні чи розпорядженні відповідним майном. Позивач за негаторним позовом вправі вимагати усунути існуючі перешкоди чи зобов`язати відповідача утриматися від вчинення дій, що можуть призвести до виникнення таких перешкод. Означений спосіб захисту спрямований на усунення порушень прав власника, які не пов`язані з позбавленням його володіння майном. Відповідно до\~статті 7 Закону України «Про природно-заповідний фонд України»\~(далі - Закон) землі природно-заповідного фонду - це ділянки суші і водного простору з природними комплексами та об`єктами, що мають особливу природоохоронну, екологічну, наукову, естетичну, рекреаційну та іншу цінність, яким відповідно до\~закону\~надано статус територій та об`єктів природно-заповідного фонду. Межі територій та об`єктів природно-заповідного фонду встановлюються в натурі відповідно до законодавства. До встановлення меж територій та об`єктів природно-заповідного фонду в натурі їх межі визначаються відповідно до проектів створення територій та об`єктів природно-заповідного фонду. Статтею 186-1 Земельного кодексу України\~(у редакціях до змін внесених на підставі\~Закону № 1423-ІХ від 28.04.2021) визначено, що проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності підлягає обов`язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки: природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, земельної ділянки, розташованої на території чи в межах об`єкта природно-заповідного фонду або в межах прибережної захисної смуги, підлягає також погодженню з органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим у сфері охорони навколишнього природного середовища, структурним підрозділом обласної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації у сфері охорони навколишнього природного середовища. Отже, оскільки спірна земельна ділянка розміщена на території об`єкта природно-заповідного фонду України, для надання її у приватну власність необхідно було отримати дозвіл від Херсонської обласної державної адміністрації у сфері охорони навколишнього природного середовища, погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Згідно з пунктом «в» частини четвертої\~статті 84 ЗК України\~до земель державної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать землі під об`єктами природно-заповідного фонду та історико-культурними об`єктами, що мають національне та загальнодержавне значення. Отже, зайняття земельної ділянки, яку передано у приватну власність з недотриманням вимог\~Земельного Кодексу України, Закону України\~«Про природно-заповідний\~фонд України» треба розглядати як не пов`язане з позбавленням володіння порушення права власності держави чи відповідної територіальної громади. У такому разі позовну вимогу зобов`язати повернути земельну ділянку необхідно розглядати як негаторний позов, який можна заявити впродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця відповідної земельної ділянки водного фонду (пункт 71 постанови Великої Палати Верховного Суду від 28 листопада 2018 року у справі № 504/2864/13-ц (провадження № 14-452цс18), пункт 96 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 653/1096/16-ц (провадження № 14-181цс18), пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 червня 2019 року у справі № 487/10128/14-ц (провадження № 14-473цс18), пункт 97 постанови від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14-ц (провадження № 14-364цс19)). Таким чином, належним та ефективним способом захисту прав власності на землі водного фонду є негаторний позов про повернення земельної ділянки, який може бути пред`явленим упродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця відповідної земельної ділянки природно-заповідного фонду України. Прокурор заявив вимогу про зобов`язання [PERSON] повернути спірну земельну ділянку у власність держави в особі Херсонської обласної державної адміністрації, тобто негаторний позов, що є належним способом відновлення порушеного права власності на землі природно-заповідного фонду та дана позовна вимога підлягає задоволенню. Верховний Суд у постановах від 09.06.2021 року у справі № 920/839/20 та від 26.05.2021 року у справі № 926/14/19 висловив позицію, за якою у разі свідчення попереднього листування прокурора з уповноваженим органом про те, що воно мало характер інформування відповідного органу про вже раніше виявлені прокурором порушення, а відповідний орган протягом розумного строку на таку інформацію не відреагував або відреагував повідомленням про те, що він обізнаний (у тому числі до моменту отримання інформації від прокурора) про таке порушення, але не здійснював та/або не здійснює та/або не буде здійснювати захист порушених інтересів, то, у такому випадку, наявні підстави для представництва передбачені абзацом першим частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру». Сам факт незвернення до суду уповноваженого органу з позовом, який би відповідав вимогам процесуального законодавства та, відповідно, мав змогу захистити інтереси держави (у даному випадку) свідчить про те, що указаний орган неналежно виконує свої повноваження, у зв`язку із чим у прокурора виникають обґрунтовані підстави для захисту інтересів держави та звернення до суду з позовом, що відповідає нормам національного законодавства та практиці Європейського суду з прав людини. Верховним судом України, зокрема у постановах від 16.12.2015 року (справа № 6-2510ц15), від 05.10.2016 року (справа № 916/2129/15), від 29.06.2016 року (справа № 6-1376ц16), зазначалось, що підставою для представництва інтересів держави прокурором визнано захист «суспільного», «публічного» інтересу, яким є задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно важливого та соціально значущого питання. При цьому, правовідносини, пов`язані з вибуттям земель із державної чи комунальної власності, становлять суспільний, публічний інтерес, а безпідставна реєстрація права власності на землі за певними особами, за результатом чого земельні ділянки вибули з державної чи комунальної власності, такому суспільному інтересу не відповідає (правова позиція висловлена Верховним Судом України при розгляді справи № 6-157ц16 від 29.06.2016). Відповідно частин 1,2 статті 324, частин 1,2 статті 326 ЦК України визначено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, встановлених\~Конституцією України.\~У державній\~власності є\~майно,\~у тому\~числі грошові\~кошти,\~яке належить\~державі Україна. Від імені та в інтересах держави Україна право власності здійснюють відповідно органи державної влади. Незаконне надання у власність земельної ділянки природно-заповідного фонду, порушує виключне право власності Українського народу на земельні ресурси. В цьому контексті важливу роль відіграє конституційний принцип законності набуття та реалізації права власності на водні об`єкти та земельні ділянки в поєднанні з додержанням засад правового порядку в Україні, відповідно до яких органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (статті 13, 19 Конституції України). При зверненні до суду з позовом Херсонською обласною прокуратурою сплачено судовий збір у розмірі 16104,00 грн. Оскільки позов задоволено, згідно положень ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача витрати по сплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved