Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-15 00:00:00

1. Зміст доводів пред`явленого позову. У серпні 2023 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом та посилається на те, що 14 липня 2023 року він позичив [PERSON] грошові кошти в розмірі 30000 доларів США. Відповідач зобов`язався повернути [PERSON] таку ж суму грошових коштів до 31 липня 2023 року. [PERSON] не повернув позику в обумовлений строк. Тому [PERSON] просить суд стягнути з відповідача борг за договором позики в розмірі 30000 доларів США. У листопаді 2023 року представник позивача [PERSON] подав до суду заяву про часткову зміну предмета позову (а.с.30-31), в якій зазначив, що 28 січня 2023 року [PERSON] позичив відповідачу також грошові кошти в розмірі 69000 доларів, які [PERSON] зобов`язався повернути до 28 лютого 2023 року. Однак відповідач не повернув і цю позику в обумовлений строк. Тому [PERSON] просить суд стягнути з [PERSON] борг за договорами позики від 14 липня 2023 року в розмірі 30000 доларів США та від 28 січня 2023 року в розмірі 69000 доларів США. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримує позов та наполягає на його задоволенні. [PERSON] не з`явився у судове засідання, він був у встановленому порядку повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується судовою кореспонденцією (а.с.22, 29, 42, 53, 56, 57). 2. Інформація про рух цивільної справи. Зі змісту протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14 серпня 2023 року (а.с.15) вбачається, що цивільна справа за позовом, пред`явленим [PERSON] , була розподілена судді Бориспільського міськрайонного суду Семенюті О.Ю. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 23 серпня 2023 року (а.с.19) було відкрито провадження у цивільній справі та призначено справу до підготовчого судового засідання. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 23 листопада 2023 року, занесеною до протоколу судового засідання (а.с.38), було прийнято до розгляду заяву про часткову зміну предмета позову. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 10 жовтня 2023 року (а.с.61-64 провадження №2-з/359/116/2023) з метою забезпечення пред`явленого позову був накладений арешт на об`єкти нерухомого майна, зокрема на земельні ділянки, склад сортування яблук, частку в домоволодінні, право власності на які зареєстровано за [PERSON] . Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 23 листопада 2023 року (а.с.40) було закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. На підставі ухвали Бориспільського міськрайонного суду від 16 лютого 2024 року, занесеною до протоколу судового засідання, був проведений заочний розгляд цивільної справи у відсутності відповідача. 3. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. 28 січня 2023 року [PERSON] передав відповідачу грошові кошти в розмірі 69000 доларів США, а [PERSON] зобов`язався повернути позивачу таку ж суму грошових коштів до 28 лютого 2023 року. Наведені обставини підтверджуються копією договору займу від 28 січня 2023 року (а.с.33). 14 липня 2023 року позивач передав [PERSON] грошові кошти в розмірі 30000 доларів США, а відповідач зобов`язався повернути [PERSON] таку ж суму грошових коштів до 31 липня 2023 року. Наведені обставини підтверджуються копією договору позики від 14 липня 2023 року (а.с.9). Спірні правовідносини регулюються главою 51 «Правові наслідки порушення зобов`язання. Відповідальність за порушення зобов`язання» розділу І «Загальні положення про зобов`язання» та главою 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» підрозділу 1 «Договірні зобов`язання» розділу ІІІ «Окремі види зобов`язань» книги п`ятої «Зобов`язальне право» ЦК України. 4. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору. Відповідно до ч.1 ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Як роз`яснив Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 3 червня 2020 року в справі №461/9270/18-ц (провадження №61-5094св20), за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей. Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, а також надавати оцінку всім наявним доказам і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки. Таким чином, розписка як документ, що підтверджує боргове зобов`язання, має містити умови отримання позичальником в борг грошей із зобов`язанням їх повернення та дати отримання коштів. За своїми правовими ознаками договір позики є реальною, односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику. У разі пред`явлення позову про стягнення боргу позивач повинен підтвердити своє право вимагати від відповідача виконання боргового зобов`язання. З метою забезпечення правильного застосування статей 1046, 1047 ЦК України суд повинен встановити наявність між позивачем і відповідачем правовідносин за договором позики виходячи з дійсного змісту та достовірності документа, на підставі якого доказується факт укладення договору позики і його умов. Такі правові висновки про застосування статей 1046, 1047 ЦК України викладені в постановах Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року у справі № 6-63цс13, від 02 липня 2014 року у справі № 6-79цс14 та від 13 грудня 2017 року у справі № 6-996цс17. 5. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що в строки, обумовлені договорами позики від 14 липня 2023 року та 28 січня 2023 року [PERSON] повернув позивачу суми позик. Тому у відповідача виник борг за означеними договорами в розмірі 30000 доларів США та 69000 доларів США відповідно. Як вбачається з правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду у складі колегії судді Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 листопада 2022 року у справі №301/2052/18, укладення та виконання договірних зобов`язань, зокрема позики, виражених через іноземну валюту, не суперечить законодавству України. У разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошей (суму позики), тобто таку ж суму грошових коштів в іноземній валюті, яку він отримав у позику. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16. З огляду на це суд висновує, що з відповідача на користь [PERSON] належить стягнути борг за договором позики від 14 липня 2023 року в розмірі 30000 доларів США та борг за договором позики від 28 січня 2023 року в розмірі 69000 доларів США. 6. Розподіл судових витрат. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. [PERSON] сплатив судовий збір в загальному розмірі 13956 гривень 80 копійок. Ця обставина підтверджується квитанціями від 7 серпня 2023 року, 14 листопада 2023 року (а.с.4, 32) та від 6 жовтня 2023 року (а.с.4 провадження №2-з/359/116/2023). Пред`явлений позов задоволений повністю. З огляду на це суд висновує, що з [PERSON] на користь позивача слід стягнути витрати на оплату судового збору в загальному розмірі 13956 гривень 80 копійок (10970,58 + 2449,42 + 536,80).

Outcome: approved