Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, в якому просить суд розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 06.06.2009 року Запорізьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану головного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис №308. Позов мотивує тим, що 06.06.2009 року між сторонами укладено шлюб Запорізьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану головного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 308. Від спільного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини з припинені у липні 2023 року з тієї причини, що між сторонами втрачено почуття любові та поваги. Вважає, що причини, які спонукають її наполягати на розірванні шлюбу обґрунтованими і подальше спільне життя як подружжя та збереження шлюбу суперечитиме її інтересам. Зберегти шлюб неможливо, сторони спільного господарства не ведуть, мешкають окремо, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Ухвалою суду від 28.11.2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. 29 грудня 2023 року [PERSON] звернувся до суду з зустрічною позовною заявою до [PERSON] , у якій просить у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу відмовити. 15 січня 2024 року від відповідача [PERSON] надійшли письмові пояснення, в яких просить відмовити в задоволенні позову. Зазначив, що сторони проживають в одній квартирі, разом з сином. Переконаний, що дитина повинна проживати разом з ним, любить сина та має змогу забезпечити свою сім`ю усім необхідним. За адресою, за якою спільно проживає подружжя є сумісні речі, які нажили спільно сторони, відповідачем сплачуються комунальні послуги щомісяця, тобто ведеться спільне господарство. Просить суд взяти до уваги, що позивачем не доведено наявності обставин для розірвання шлюбу. Ухвалою суду від 18.01.2024 року матеріали зустрічної позовної заяви [PERSON] до [PERSON] про відмову у задоволенні позовної заяви [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу повернуто заявнику. 29 січня 2024 року від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, ідентичний за змістом з письмовими поясненнями, які надійшли до суду 15.01.2024 року. Позивач [PERSON] \~в судове\~засідання не\~з`явилася,\~про дату,\~час та\~місце розгляду\~справи повідомлена\~належним чином\~у встановленому\~законом порядку,\~про що\~свідчить довідка\~про доставку\~повідомлення у\~додаток «Вайбер»\~та повідомлення\~про вручення\~25.01.2024\~року поштового\~відправлення,\~яке повернулося\~на адресу\~суду 29.01.2024\~року. До позовної заяви додана заява позивача, в якій просить розглядати справу без її участі, на підставі наявних у справі документів. Позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав. Вважає, що відсутні підстави для розірвання шлюбу, оскільки вони з позивачем проживають в одній квартирі, він працює, за місцем роботи характеризується позитивно, допомагає утримувати дитину, тому у позивачки немає підстав бажати розірвання з ним шлюбу. З клопотанням про визначення строку для примирення не звертався. Представник відповідача [PERSON] просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, оскільки позовні вимоги не обгрутновані. Дослідивши надані письмові докази, заслухавши відповідача та його представника, судом встановлено наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Дані правовідносини регулюються ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України. Шлюб між сторонами в справі зареєстрований 06.06.2009 року Запорізьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану головного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 308, про що свідчить Свідоцтво про шлюб Серії [NUMBER] від 06.06.2009 року (а.с.9). Відповідно до ч. 1 ст.\~24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Подружжя має\~спільну дитину\~ [PERSON] ,\~ [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] від 12.01.2010 року (а.с.10). Спільне життя сторін не склалося в зв`язку з втратою почуття поваги та любові. Бажання та наміру відновити нормальні сімейні стосунки у позивача відсутні. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. У ході судового розгляду встановлено, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені. Позивач вважає, що збереження родини не є можливим, відповідач клопотань про надання строку на примирення не надав. При цьому, суд звертає увагу, що проживання сторін в одному житловому приміщенні не свідчить про наявність між ними шлюбно-сімейних стосунків. Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово сімейний засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово союз підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Судом було встановлено, що сторони не підтримують шлюбних стосунків, причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що між сторонами втрачено почуття любові одне до одного. Сім`я розпалася та існує формально. Оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню, оскільки подальше життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Беручи до уваги, що суду не надано відомостей, що протягом часу з дня звернення позивача з даним позовом до суду відповідачем вживались заходи, спрямовані на примирення подружжя, в ході судового розгляду справи, клопотання про надання строку для примирення відповідачем не заявлено, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача. Таким чином, в судовому засіданні встановлені визначені законом підстави розірвання зареєстрованого між сторонами шлюбу, оскільки він може ґрунтуватись лише на засадах добровільності, тобто вільної згоди чоловіка та жінки, чого позивач наразі не виявляє, тому позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. У відповідності до вимог ст.\~28\~ЦК України фізична особа набуває прав та обов`язків і здійснює їх під своїм іменем. Ім`я фізичної особи, яка є громадянином України, складається з прізвища, власного імені та по батькові, якщо інше не випливає із Закону, звичаю національної меншини, до якої вона належить. Зокрема, Законом України №2398-У1 «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», який набув чинності 27.07.2010р., внесено зміни до ст. 235 ЦК України, а саме було доповнено частиною другою, згідно якої у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час реєстрації шлюбу, що розривається. Статтею 295\~ЦК передбачено, що прізвище фізичної особи може бути змінене у разі реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу або визнання його недійсним. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище « [PERSON] ». Відповідно до ч. 2 ст.\~115\~Сімейного кодексу\~України після набрання рішенням законної сили необхідно надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Згідно з п. 6 ч. 1 ст.264\~ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст.141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позовні вимоги задоволено в повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір в розмірі 1\~073,60 грн.

Outcome: approved