Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-12 00:00:00

29 січня 2024 року представник позивача [PERSON] , адвокат Кумечко Марина Сергіївна, подала до суду клопотання про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу в сумі 8 000 грн. у справі за позовом представника позивача адвоката Кумечко Марини Сергіївни, яка діє в інтересах позивача [PERSON] до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Київської області Швець Руслан Олегович, Новосанжарський відділ державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування заявником вказано, що 23 січня 2024 року рішенням Новосанжарського районного суду Полтавської області позов задоволено, визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №4918 від 02.06.2017, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швецем Русланом Олеговичем про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приват Банк» заборгованості за кредитним договором №РLРDСС9F6А0021 від 05.05.2011 року у розмірі 114950 (сто чотирнадцять тисяч дев`ятсот п`ятдесят) грн. 47 коп. Стягнуто з Акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» на користь держави судовий збір в сумі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн 60 коп. 18.12.2023 року від представника позивача була надана заява в порядку ч.8 ст.141 ЦПК України. Та в позовній заяві було зазначено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат на правничу допомогу в розмірі 8000 грн. Просила стягнути з відповідача на користь позивача [PERSON] судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8000 грн. Ухвалою суду від 30 січня 2024 року вказане клопотання прийнято до розгляду, призначено судове засідання на 09 год 30 хв 13 лютого 2024 року (а.с. 141). Позивач [PERSON] та його представник адвокат Кумечко М.С. в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином (а.с.142, 142-144). Представником позивача надано суду заяву, в якій просить клопотання розглянути без участі позивача та його представника (а.с.146-147). Представник відповідача Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи (а.с.145). Представник відповідача надіслала суду заперечення на клопотання про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, де зазначила, що стороною позивача не надано договору про надання правничої допомоги, укладеного між позивачем та представником позивача адвокатом Кумечко М.С., а також посилалась на те, що розмір витрат на правничу допомогу в сумі 8000 грн. є завищеним, оскільки категорія справ про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не відноситься до справ значної складності, обсяг матеріалів справи на є значним, судова практика за такими спорами є сталою. Вважає, що витрати на оплату правничої допомоги відповідно до положень ст.137 ЦПК України не є доведеними й не підлягають задоволенню (а.с. 150-153). Відповідно до приписів ч. 4 ст. 270 ЦПК України неприбуття у судове засідання, в якому вирішується питання про ухвалення додаткового рішення, осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи та клопотання про ухвалення додаткового рішення, суд доходить такого висновку. Частиною 1 статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. За приписами частини 8 статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Відповідно до ч. 1, 3\~ст. 246 ЦПК України\~якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому\~статтею 270\~цього Кодексу. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Судом встановлено, що позивачу правничу допомогу у вказаній справі надавала адвокат Кумечко Марина Сергіївна, що підтверджується Ордером ( а.с.13). З матеріалів справи вбачається, що представник позивача 18 грудня 2023 року відповідно до частини 8 статті 141 ЦПК України, надіслав до суду заяву про намір подати докази щодо оплати позивачем витрат на професійну правничу допомогу до суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення по суті справи (а.с. 95-96), про що зазначено в рішенні суду. Та 29 січня 2024 року до суду надійшло клопотання представника позивача - адвоката Кумечко М.С. про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі № 542/1726/23 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу на користь позивача. Так, позивачем на підтвердження понесених ним витрат на правничу допомогу був наданий акт виконаних робіт (наданих послуг) від 29.01.2024 року (а.с.137), відповідно до якого вартість наданих послуг складає: -опрацювання законодавчої бази, формування правової позиції вартістю 600,00 грн; -складання позовної заяви про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню вартістю 2500,00 грн; -складання на направлення адвокатського запиту - вартістю 500,00 грн; -складання та подання до Новосанжарського районного суду Полтавської області клопотання про забезпечення доказів - вартістю 1600,00 грн; -складання та подання до Новосанжарського районного суду Полтавської області клопотання про витребування доказів - вартістю 1600,00 грн; -складання та подання (направлення) до Новосанжарського районного суду Полтавської області клопотання про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат в порядку ст.141 ЦПК України - вартістю 1200,00 грн (а.с. 137). Факт оплати підтверджується квитанцією № 81 від 29.01.2024 року на суму 8 000 грн. (а.с.138). Надаючи оцінку зазначеним доказам, суд виходить з такого. Згідно з положеннями статті 59 Конституції України, кожен має право на професійну правничу допомогу. У відповідності до статті 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Визначення договору про надання правової допомоги міститься в статті 1 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. За приписами частини третьої статті 27 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Згідно зі статтею 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Згідно з положеннями статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Судом встановлено, що у заяві представника позивача про надання професійної правничої допомоги зазначений розмір витрат у сумі 8000,00 грн. При цьому, на переконання суду, розмір витрат на правову допомогу, зазначений представником позивача не є співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт. Так, чинне процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. При цьому розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Аналогічного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц. Тобто в цілому нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін. При цьому, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи,

Outcome: approved