Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-19 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову зазначає, що 29.05.2020 між ПАТ «СК «Арсенал Страхування» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспортного засобу № 874/20-Тз/Х/01, згідно якого ПАТ «СК «Арсенал Страхування» взяло на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення автомобіля марки «Mazda CX-5» д.н.з. [NUMBER] , його окремих складових частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП. 15.09.2020 на перехресті вул. Мироносицькій та вул. Ярослава Мудрого в м. Харкові, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Mazda CX-5» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та велосипеда Fuqi під керуванням [PERSON] . Постановою Київського районного суду м. Харкова від 10.12.2020 № 953/17469/20 [PERSON] визнаний винним у вчиненні даної ДТП у зв`язку із порушенням ним \~правил дорожнього руху. Постановою Харківського апеляційного суду постанова Київського районного суду м. Харкова від 10.12.2020 № 953/17469/20 скасована та провадження у справі закрито на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, що не є реабілітуючою обставиною. У зв`язку із настанням страхової події позивачем відшкодовано [PERSON] на рахунок СТО вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобілю в розмірі 19\~878,04грн. на підставі страхового акту №006.02411320-1 від 22.09.2020, заяви про страхове відшкодування та зібраних документів розмір виплати за пошкоджений транспортний засіб, що підтверджується платіжними дорученнями від 23.09.2020 № 50496733 та № 50496765. Враховуючи вимоги ст.ст.993,1187,1188 ЦК України з винної особи підлягає стягненню шкода, яка заподіяна джерелом підвищеної небезпеки, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду із вказаним позовом. Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 27.11.2023 позовна заява залишена без руху. Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 14 грудня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Копію ухвали про відкриття провадження, позовної заяви та доданих до неї документів надіслано відповідачу рекомендованим повідомленням за його останнім відомим зареєстрованим місцем проживання, але відправлення повернуто до суду не отриманим. Відповідно до постанови КЦС ВС від 01.12.2023 № 591/4832/22 (61-10261св23) -довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку з «відсутністю за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. Зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки. Відповідач в судове засідання до суду не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчать матеріали справи. Відзиву на позовну заяву не надав. Відповідно до частини четвертої статті 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до частини першої статті 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. Суд вважає, що підстав для відкладення розгляду справи немає, оскільки наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення рішення, адже основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача, на підставі наявних у справі письмових доказів, та за згодою позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що не суперечить положенням\~ст. 280 ЦПК України. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи із наступного. Судом встановлено, що 15.09.2020 в м. Харкові на перехресті вул. Ярослава Мудрого та вул. Мироносицькій сталася ДТП за участю автомобіля «Mazda CX 5» д/н. [NUMBER] та та велосипеда «Fusi». Постановою Київського районного суду м. Харкова від 10.12.2020 у справі № 953/17469/20 [PERSON] визнано винним за ст. 124 КУпАП. Постановою Харківського апеляційного суду від 20.10.2021 постанова Київського районного суду м. Харкова від 10.12.2020 № 953/17469/20 скасована та провадження у справі закрито на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, тобто у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності. Постанова набрала законної сили 20.10.2021. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Верховний Суд у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду у постанові від 18 квітня 2018 року у справі № 753/11000/14-ц (провадження № 61-11сво17) зазначив, що преюдиціальність - обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки їх з істинністю вже встановлено у рішенні і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки їх з істинністю вже встановлено у рішенні і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. 29.05.2020 між ПАТ «СК «Арсенал Страхування» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 874/20-Тз/Х/01, згідно якого ПАТ «СК «Арсенал Страхування» взяло на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення автомобіля марки «Mazda CX-5» д.н.з. [NUMBER] , його окремих складових частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП. Відповідно до п. 4 вказаного договору страхування, предметом договору є майнові інтереси страхувальника (вигодонабувача), що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням наземним транспортним засобом та іншим майном, вказаних у розділах 5.7 цього договору. Положеннями п. 16 договору добровільного страхування наземного транспорту передбачено, що строк дії договору становить з 29.05.2020 по 28.05.2022. Відповідно до п.п. 22.1, 22.2.2 договору добровільного страхування наземного транспорту, за умовами цього договору, страхувальник бере на себе зобов`язання компенсувати страхувальнику прямі збитки, які є наслідком настання певних подій за страховими ризиками, які носять ознаки ймовірності та випадковості, зокрема, збитки внаслідок ДТП\~будь-яке пошкодження або знищення транспортного засобу, його окремих складових частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП. 17.09.2020 [PERSON] (водій, який керував транспортним засобом під час події) звернувся до ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» із заявою про настання події, що має ознаки страхового випадку за договором добровільного страхування транспортного засобу та повідомив про настання страхового випадку за участі забезпеченого транспортного засобу (власником якого є [PERSON] ) та попросив виплатити страхове відшкодування. Як вбачається з копії рахунку № [NUMBER] від 18.09.2020, виставленого ФОП [PERSON] вартість відновлювального ремонту становить 15\~709,24 грн. Також, відповідно до копії рахунку № ЗП00000975 від 18.09.2020, виставленого ТОВ «Альфа-М плюс» вартість відновлювального ремонту становить 4168,80 грн. За змістом страхового акту № 006.02411320-1 за Договором страхування №874/20-Тз/Х/01 та розрахунку страхового відшкодування, дорожньо-транспортну пригоду від 15.09.2020 кваліфіковано як страховий випадок на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту №874/20-Тз/Х/01 від 29.05.2020. Сума страхового відшкодування становить 19\~878,04грн., виплату здійснити на рахунок ФОП [PERSON] та ТОВ «Альфа-М плюс». 23.09.2020 ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» перераховано на користь ФОП [PERSON] вартість вказаного в рахунку ремонту в розмірі 15\~709,24грн. та на користь ТОВ «Альфа-М плюс» вартість вказаного в рахунку ремонту в розмірі 4168,80грн., що підтверджується копіями платіжних доручень № 50496733 та № 50496765 від 23.09.2020. Згідно з ст.ст.\~15,\~16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України). Згідно з п. 3 ч. 1ст. 988 ЦК України, страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Спеціальним законом, який регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, є Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів`від 01.07.2004 № 1961-IV. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону (стаття 2 ЗУ«Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Статтею 6 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~передбачено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до п. 22.1\~ст. 22 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~у разі настання страхового випадку страховику межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. За результатами розгляду справи, [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого\~ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Постановою Харківського апеляційного суду від 20.10.2021 провадження у справі закрито на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, тобто у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності. З правового аналізу вказаної норми вбачається, що її застосування можливе лише у випадку наявності вини особи у вчиненні правопорушення, адже у разі відсутності вини особи в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди провадження у справі підлягає припиненню на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП - через відсутність події і складу адміністративного правопорушення, відтак така обставина як закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст.. 38 КУпАП не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи у скоєнні ДТП. Аналогічний правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 07.02.2018 року у справі № 910/18319/169. Положеннями\~ст. 29 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~встановлено, зокрема, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Як вбачається з матеріалів справи вартість відновлювального ремонту застрахованого автомобілю склала 19\~878,04грн., що було відшкодовано позивачем в повному обсязі. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи,відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно з\~ст. 1194 ЦК України\~особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкодизобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою(страховим відшкодуванням). Згідно з ч. 1 ст. 993 ЦК Українидо страховика, який виплатив страхове відшкодуванняза договором майнового страхування,у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до п. 9.1, 9.4\~ст. 9 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~страхова сума\~це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальностіобмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування. \~ \~ \~ \~Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню виплачене страхове відшкодування в розмірі 19878,04грн. Приписами ч. 1, п. 1 ч. 2\~ст. 141 ЦПК України\~встановлено, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. З матеріалів справи вбачається, що позивачем було сплачено 2 684,00 грн судового збору за подання позову. Враховуючи викладене,

Outcome: approved