Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-12 00:00:00

позивач звернулася з позовом до [PERSON] , в якому просила стягнути з останнього на її користь аліменти на утримання повнолітньої дочки [PERSON] , яка продовжує навчання, у розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення двадцяти трьох років, за умови продовження навчання. В обґрунтування заявлених вимог вказала, що від шлюбу сторони мають повнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , яка навчається в Київському національному лінгвістичному університеті на денній формі навчання за кошти фізичних (юридичних) осіб, термін навчання до 30.06.2026. За навчання доньки за три семестри вона сплатила 62 308,88 грн. Крім того, вона несе витрати на харчування, придбання одягу, канцтоварів та проїзд до місця навчання, проживання. Донька потребує періодичного медичного обстеження, лікування та додаткових зусиль для підтримки здоров`я, що також тягне за собою значні витрати. Тобто, позивач здійснює фактичне її утримання, а відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, хоча є фізично здоровим та працездатним, неповнолітніх дітей чи непрацездатних осіб не утримує. Зазначила, що на її утриманні перебуває малолітній син, якого вона народила від іншого чоловіка, на даний час вона не працює, а отримує допомогу, як малозабезпечена сім`я. Ухвалою судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 16.01.2024 вказаний позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. У позові позивач [PERSON] просила розглянути справу за її відсутності. Відповідач [PERSON] в заяві від 12.02.2024 позовні вимоги визнав частково, у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно. Просив розглянути справу за його відсутності. Третя особа - [PERSON] 17.01.2024 надала заяву про розгляд справи за її відсутності та просила позов задовольнити. Суд, дослідивши наявні у справі докази, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 26.12.2019 (а.с.9). [PERSON] дійсно навчається з 19.09.2022 в в Київському національному лінгвістичному університеті на денній формі навчання за кошти фізичних (юридичних) осіб, термін навчання до 30.06.2026 (а.с.12). На підтвердження понесених [PERSON] витрат на оплату навчання [PERSON] позивачем до матеріалів справи додано копії відповідних квитанцій на загальну суму 61 692 грн (а.с. 13). Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 Сімейного кодексу України (далі СК України), яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст.ст.199, 200, 201 СК України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Відповідно до норм ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Вказана норма закону розповсюджує обов`язок батьків надавати утримання повнолітнім дітям на випадки, коли дитина продовжує навчання та вимагає у зв`язку з цим матеріальної допомоги. Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі. Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Такий висновок щодо застосування норм права викладений у постанові Верховного Суду від 29.01.2018, у справі № 622/373/16-ц, в постанові Верховного Суду України від 24 лютого 2016 року у справі № 6-1296цс15. Отже, законодавством передбачено, що батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який би дозволив їм утримувати себе та своїх повнолітніх дітей, а тому особа має довести наявність вищевказаних фактів, які надають право стягувати аліменти на повнолітню дитину. Згідно з положеннями ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). У своїй позовній заяві позивач зазначила, що відповідач має регулярне грошове забезпечення, оскільки на на даний час знаходиться у лавах Збройних Сил України, інших осіб на утриманні не має, що вказує на можливість надавати дочці матеріальну допомогу, не заперечив таку можливсть і відповідач. При визначенні розміру аліментів суд враховує положення ст.182 СК України. На підтвердження свого матеріального стану позивач надала суду наступні документи. Копію свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , серія [NUMBER] від 17.08.2017 (а.с.15), довідку ОСББ «Будівельник№ №73 від 22.12.2023 про те, що [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , разом з нею зареєстровані дочка [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] (а.с14), рішення Управління соціального захисту населення про призначення державнї соціальної допомоги малзабезпеченій сімї №5678 від 25.08.2023 згідно якого [PERSON] призначено допомогу з 01.08.2023 по 31.01.2024 (а.с.17) Також позивачем надано копії медичних висновків з чеками щодо проходження [PERSON] медичних обстежень. Так, на відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (ст.185 СК України), правовідносини щодо обов'язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України. У визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов'язань, обов'язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Також, до подібного правового висновку дійшов Верховний Суд у своїй постанові від 29.03.2018 у справі № 642/36/16-ц, в якій зазначено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина визначений главою 16 СК України, яка передбачає стягнення аліментів на період навчання і не передбачає стягнення додаткових витрат. Стаття 200 СК України передбачає, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч.1 ст.2 ЦПК України). Відповідно до ст.89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. За таких обставин, оцінюючи в сукупності досліджені докази, суд приходить до висновку, що [PERSON] , [INFO] , досягла повноліття і продовжує навчання, та потребує матеріальної допомоги, яку відповідач має можливість надати, оскільки має постійний дохід у виді заробітної плати, та частково визнає позовні вимоги. Враховуючи, рівність прав та обов`язків батьків та виходячи з інтересів повнолітньої доньки сторін, враховуючи надані суду докази щодо продовження нею навчання, а також беручи до уваги те, що відповідач не заперечував з приводу стягнення аліментів на утримання доньки, яка продовжує навчання, а лише не погоджувався із їх розміром, зазначеним у позовних вимогах, який вважав завищеним, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову та доцільність стягнення із [PERSON] на користь [PERSON] на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, аліменти в розмірі 1/4 частки усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 10.01.2024 (дня звернення до суду з позовом) і до закінчення нею навчання, але не довше як до досягнення 23 років чи припинення навчання. Саме такий розмір аліментів суд визнає необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути судовий збір в сумі 1211 грн 20 коп. на користь держави.

Outcome: partial