Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-27 00:00:00

Представник позивача адвокат Свирида Г.С. звернулася до суду з вказаною позовною заявою, в якій просить: визнати за позивачем право власності, в порядку спадкування за заповітом після смерті спадкодавця його баби, [PERSON] , яка померла [INFO] , на земельну ділянку: площею 1,4580 га кадастровий номер:2621283700:02:001:0321 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Кінашівського старостинського округу Більшівцівської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області, що належала [PERSON] , згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №166229, який виданий 23.12.2008 року, та яку успадкував за заповітом [PERSON] , який помер [INFO] , однак за життя юридично не оформив своїх спадкових прав, та яку успадкувала за законом після смерті [PERSON] його мати [PERSON] , однак за життя юридично не оформила своїх спадкових справ. Позов обґрунтований тим, що [INFO] померла бабуся позивача [PERSON] . За часів життя вона склала заповіт, в якому заповіла все своє майно онуку - [PERSON] . Позивач зазначає, що бажає оформити право власності на земельну ділянку, яка розташована на території Кінашівського старостинського округу Більшівцівської селищної ради Івано-Франківської області, яка належала [PERSON] . Згідно заповіту, посвідченого в 1998 році Кінашівською сільською радою Івано-Франківської області, остання заповіла все своє майно своєму племіннику [PERSON] . Проте, [PERSON] юридично не оформив своїх спадкових справ, у зв`язку із смертю. Спадщину за законом прийняла мати [PERSON] [PERSON] . Позивач, звернувшись до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, отримав відмову в оформленні права власності на спадкове майно, у зв`язку з тим, що державний акт на земельну ділянку був виданий після смерті [PERSON] . За таких обставин, позивач вимушений звернутися до суду з заявленими вимогами. Ухвалою Галицького районного суду Івано-Франківської області від 20 листопада 2023 року відкрито провадження та призначене підготовче судове засідання по справі; витребувано у приватного нотаріуса Івано-Франківського районного нотаріального округу Бродович Л.Я. копії спадкової справи: після смерті [PERSON] ,\~померлої [INFO] ; після смерті\~ [PERSON] ,\~померлої \~ [INFO] ; після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . 15 грудня 2023 року на адресу суду надійшли копії спадкової справи. 19 грудня 2023 року судове засідання не відбулося, у зв`язку із перебуванням судді на лікарняному. 16 січня 2024 року на адресу суду надійшло клопотання від представника позивача адвоката Свириди Г.С. про долучення до матеріалів справи документів. Ухвалою Галицького районного суду Івано-Франківської області від 07 лютого 2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. Інших заяв та клопотань від учасників справи не надходило. Позивачка та її представник у судове засідання не з`явилися, проте представник позивача адвокат Свирида Г.С. надала суду заяву про розгляд справи у їх відсутність та що підтримують заявлені вимоги. Представник відповідача\~ Більшівцівська\~селищна рада\~Івано-Франківської\~області у судове засідання не з?явився, в матеріалах справи наявна заява, в якій зазначено, що просять справу розглядати без участі представника. Не заперечують щодо задоволення позовних вимог позивача. Згідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цих Кодексом випадках. Як вбачається з вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , про що свідчить копія свідоцтва про смерть /а.с. 8/. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на земельну ділянку: площею 1,4580 га кадастровий номер:2621283700:02:001:0321 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Кінашівського старостинського округу Більшівцівської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області./а.с.21/. Згідно до заповіту від 17 травня 2011 року, посвідченого Кінашівською сільською радою, Галицького району, Івано-Франківської області /а.с. 9/ [PERSON] заповіла усе своє майно [PERSON] . Згідно копії сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН № 285284, власником земельної частки (паю) розміром 44,70 в умовних кадастрових га, що перебуває у колективній власності селянської спілки «Дружба» с. Кінашів, Галицького району Івано-Франківської області є [PERSON] /а.с.20/. Відповідно до копії сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН №285284, право на земельну частку (пай) передано [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, НМТ 014364. Як вбачається із копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 166229 від 23.12.2008 року, виданого на підставі розпорядження Галицької райдержадміністрації від 04.07.2008 року за № 174, власником земельної ділянки площею 1,4580 га, що розташована в Івано-Франківській області, Галицького району, Кінашівської с/р є [PERSON] . /а.с.21/. [INFO] померла [PERSON] /а.с.16/, яка за часів життя склала заповіт, посвідчений 20 травня 1998 року, виконавчим комітетом Кінашівської сільської ради Галицького району Івано-Франківської області, номер за реєстром 15, яким все своє рухоме і нерухоме майно, город, земельний пай, заощадження в Ощадбанку заповіла своєму племіннику [PERSON] . /а.с.15/. Згідно із копії свідоцтва по право на спадщину за законом, посвідченого приватним нотаріусом Галицького районного нотаріального округу Івано-Франківської області Бродович Л.Я, 08 грудня 2017 року, реєстровий № 845, спадкоємцем майна [PERSON] , яке складається із земельної частки (пая) у землі, яке перебуває в колективній власності селянської спілки «Дружба», що в селі Кінашів Галицького району Івано-Франківської області розміром 44,70 га, що належало [PERSON] , є його мати - [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкоємцем якої був [PERSON] , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав. /а.с.14/. Таким чином, [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину за заповітом після смерті [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер, про що свідчить копія свідоцтва про смерть /а.с. 12/. Згідно довідки, виданої Кінашівським старостинським округом Більшівцівської селищної ради с. Кінашів від 06.03.2023 року за № 65, на момент смерті [PERSON] , в житловому будинку по [ADDRESS] вона була зареєстрована і проживала одна. /а.с.23/. Відповідно до довідки, виданої Кінашівським старостинським округом Більшівцівської селищної ради с. Кінашів від 06.03.2023 року за № 66, на момент смерті [PERSON] , в житловому будинку по [ADDRESS] разом з ним проживали і були зареєстровані його мати [PERSON] /а.с.24/. Згідно довідки, виданої Кінашівським старостинським округом Більшівцівської селищної ради с. Кінашів від 06.03.2023 року за № 67, на момент смерті [PERSON] , в житловому будинку по [ADDRESS] вона була зареєстрована і проживала одна. /а.с.29/. З копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватним нотаріусом Івано-Франківського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Бродович Л.Я. від 20.03.2023 року, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкодавцем якої був її син [PERSON] , який фактично прийняв спадщину після смерті своєї тітки [PERSON] , у зв`язку із тим, що державний акт на земельну ділянку бу виданий після смерті [PERSON] /а.с. 22/. Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України, спадщина належить спадкоємцю з часу відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця. Статті 1216, 1297 Цивільного кодексу України передбачають право та обов`язок спадкоємців, чию спадщину складає нерухоме майно, оформити документи про спадщину. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до статті 78 ЗК України, право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, Земельного Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Згідно зі статтею 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки па підставі: придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; прийняття спадщини; виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю). Згідно зі статтею 125 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Однак, видача державного акту після смерті спадкодавця не спростовує факту наявності у нього права власності на цю земельну ділянку і не може бути підставою позбавлення права спадкоємця на спадкове майно. Спадкодавець фактично мав у власності спірну земельну ділянку на підставі сертифікату на земельну частку (пай). Зокрема, як це вбачається з пунктів 16, 17 розділу Х Перехідні положення Земельного Кодексу України, громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Статті 81, 131 ЗК України передбачають, що громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі прийняття спадщини, міни, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку Державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги є законними та обґрунтованими та підлягають задоволенню. Крім того, суд приймає до уваги ту обставину, що позов [PERSON] визнано відповідачем, і це визнання не суперечить вимогам закону, не порушує прав та інтересів інших осіб. Як вбачається зі ч. 4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З урахуванням вищенаведеного, беручи докази в їх сукупності, суд вважає можливими задовольнити позовні вимоги представника позивача.

Outcome: approved