Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-19 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Деснянського районного суду м. Києва з позовною заявою до [PERSON] про стягнення грошових коштів. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 14.04.2011 та 06.12.2011 позивачкою в порядку реалізації договору позики було передано відповідачці позику у вигляді грошових коштів у рівних долях по 10 000 дол. США на загальну суму 20 000 дол. США, отримавши їх відповідачка зобов`язалась сплачувати за користування ними 8% річних, про що була видана розписка. За період з 06.12.2012 року і до 26 травня 2016 року відповідачка повернула 12 500 дол.США сплативши крім цього, 8 % річних у сумі 4 235 дол. США. Разом з тим, останні два платежі 26.12.2015 - 1000 дол. США і 26.12.2016 - 500 дол. США, плату за користування позиченими коштами не сплачувала. Станом на 26.05.2016 залишився борг у сумі 7 500 дол. США. На прохання відповідачки, позивачка погодилася з тими обставинами, що вона виплатить вказану суму, без подальшої сплати 8% річних до 26.12.2016 року, про що видана розписка, оригінал якої міститься у матеріалах цивільної справи №754/14237/18. Позивачка виконала умови договору, надавши відповідачці грошові кошти, відповідачка в свою чергу не виконала свої зобов`язання щодо повернення грошових коштів у визначений строк, вимогу позивачки повернути їй грошові кошти ігнорує. Таким чином, сума боргу за розпискою складає 7 500 дол. США, що станом на 08.10.2018 становить 210 636,15 грн., внаслідок чого позивачка була змушена звернутися до суду з позовом про стягнення боргу за договором позики, укладеного у вигляді боргової розписки. Ухвалою судді від 14.02.2022 було відкрито провадження у вказаній справі з призначенням розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. На адресу суду представником відповідачки - адвокатом Солошенко С.В. подано відзив на позов, заяву про письмове опитування учасника справи та заяву про виклик свідка. Відповідно до викладеного у відзиві, відповідачка позовні вимоги не визнала у повному обсязі, зазначили, що 14.04.2011 року [PERSON] було отримано від [PERSON] в позику грошові кошти в сумі - 10 000,00 дол. США, про що [PERSON] було написано відповідну розписку; 06.12.2011 року [PERSON] було отримано від [PERSON] в позику грошові кошти в сумі - 10 000,00 дол. США зі строком повернення 06.12.2012 року, про що [PERSON] було написано відповідну розписку. Кошти за вказаною розпискою були отримані в позику [PERSON] та передані [PERSON] (Відповідачу). 06.12.2012 року [PERSON] повернула [PERSON] грошові кошти в сумі - 4000,00 юл. США та 1 600,00 дол. СІЛА відсотків, що також підтверджується підписом [PERSON] . Цього ж дня, 06.12.2012 року оригінали розписок від 14.04.2011 року та від 06.12.2011 року, написані [PERSON] , були знищені та написано нею нову розписку на 16 000,00 дол. США (тобто з урахуванням повернутої суми позики в розмірі 4000,00 дол. США) із зобов`язанням повернути суму позики у строк до 06.12.2013 року. Крім цього, 06.12.2012 року [PERSON] отримала від [PERSON] в позику додатково ще 5 000,00 дол. США, про що написано окрему розписку від 06.12.2012 року із зобов`язанням повернути суму позики у строк до 06.12.2013 року. Таким чином, розписки від 14.04.2011 року та від 06.12.2011 року, написані [PERSON] , знищені та їх не існує, та разом з цим 06.12.2012 року [PERSON] написано дві розписки на 16 000,00 дол. США та на 5 000,00 дол. США і строком повернення грошових коштів до 16.12.2013 року. У зв`язку з невиконанням [PERSON] взятих на себе зобов`язань із неповернення сум шозики у строк, зазначений в розписках, Заочним рішенням Святошинського районного суду м. Жиєва від 21.05.2014 року, ухваленого у справі № 759/3970/14-ц, задоволено позовні вимоги [PERSON] , стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] грошові кошти в сумі 158 943,20 грн., що на момент ухвалення рішення складало 17 127,5 дол. США. 04.06.2015 року Святошинським районним відділом ДВС м. Києва відкрито виконавче провадження ВП №47750573 з примусового виконання рішення Святошинського районного суду м. Києва від 21.05.2014 року. 15.07.2016 року на депозитний рахунок Святошинського районного відділу ДВС надійшли кошти від реалізації [PERSON] , які на Підставі Розпорядження державного виконавця перераховані [PERSON] згідно платіжного доручення № 5126 від 21.07.2016 року. 22.07.2016 року Святошинським районним відділом ДВС м. Києва винесено Постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №47750573 у зв`язку з повним фактичним виконанням рішення суду. Таким чином відповідачка стверджує, що заборгованість за розписками від 06.12.2012 року погашена на користь [PERSON] в повному обсязі, що підтверджується листом Святошинського районного відділу ДВС м. Києва від 13.01.2017 року. Разом з цим, сестри [PERSON] і [PERSON] через сімейні обставини певний період часу не спілкувалися між собою. [PERSON] , знаючи про це, звернулася до [PERSON] із вимогою здійснювати погашення позики, отриманої [PERSON] , та переписати розписку, написану [PERSON] 06.12.2012 року на суму 16 000,00 дол. США, від власного імені. 08.05.2015 року [PERSON] власноручно написала нову розписку, в якій було продубльовано суми, які погашені до написання [PERSON] такої розписки (зазначені суми також наведені в розписці [PERSON] від 06.12.2012), та сума, яку залишилося повернути. Розписка, надана [PERSON] 08.05.2015 року, була написана фактично в порядку переведення на себе боргу своєї сестри [PERSON] (ст. 520 ЦК України) за розпискою від 06.12.2012 року на суму 16 000,00 дол. США. Будь-яких грошових коштів за розпискою від 08.05.2015 року [PERSON] від [PERSON] не отримувала. Крім того, представником відповідачки зазначено, що як вбачається із розписки [PERSON] від 08.05.2015 року, що є предметом розгляду у даній справі, відповідачка зобов`язалася повернути кошти до 26.12.2016 року. Отже перебіг строку позовної давності розпочався 27.12.2016 року та з урахуванням положень ст. 257 ЦК України [PERSON] мала звернутися до суду за захистом своїх прав у строк до 27.12.2019 року, що свідчить про пропуск [PERSON] загального строку позовної давності із зверненням із даним позовом. Залишення позову без розгляду не зупиняє перебігу позовної давності. Таким чином, пред`явлення [PERSON] позову в жовтні 2018 року і залишення його Деснянським районним судом м.Києва без розгляду у зв`язку з не усуненням недоліків, не спричинили зупинення або переривання перебігу строку позовної давності, щодо цього питання аналогічний висновок зроблено Великою Палатою Верховного суду у своїй постанові від 29.06.2021 року по справі № 904/3405/19. У зв`язку із вищевикладеним та

Outcome: approved