Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-26 00:00:00

1. Зміст доводів пред`явленого позову. У січні 2023 року керівник Вишгородської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Державного агентства меліорації та рибного господарства (далі - Держрибагенство), Іванківської об`єднаної територіальної громади в особі Іванківської селищної ради Вишгородського району Київської області звернувся до суду із зазначеним позовом та просив стягнути з [PERSON] на користь держави в особі Іванківської об`єднаної територіальної громади в особі Іванківської селищної ради Вишгородського району Київської області 393057,00 гривень шкоди, заподіяної рибному господарству. Свої вимоги обґрунтовував тим, що вироком Іванківського районного суду Київської області від 20.10.2022 по кримінальному провадженню № 120221161800000060 від 17.06.2022 [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України. Вказаний вирок набрав законної сили 22.11.2022. Під час судового розгляду вказаного кримінального провадження цивільний позов до відповідача про відшкодування шкоди, заподіяної рибним запасам, не пред`являвся, питання про стягнення з останнього спричиненої шкоди не вирішувалось. Вироком встановлено, що 16.06.2022 року [PERSON] перебував у особистих справах в с. Горностайпіль Вишгородського району Київської області і в цей час у останнього виник умисел на незаконне зайняття рибним добувним промислом, за допомогою заборонених знарядь лову, а саме п`яти сіток з жилки в зв`язці між собою розміром крок вічко 50 мм. Того ж дня, а саме 16.06.2022 року, близько 20 години, [PERSON] , реалізовуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, з метою зайняття незаконним рибним добувним промислом, із заздалегідь заготовленими знаряддями лову, а саме п`ятьма сітками з жилки довжиною 60 м, висотою 1 м, вічко 50 мм кожна, прибув до берегової лінії річки Тетерів в селі Страхолісся Вишгородського району Київської області (Іванківська ОТГ). Достовірно знаючи, що діє весняно-літня заборона на промислове, любительське і спортивне рибальство, не маючи законного дозволу на зайняття рибним і добувним промислом, в порушення вимог ст.27 Закону України «Про тваринний світ», п.п. 3.15, 4.4, 4.6 «Правил любительського та спортивного рибальства», затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України №19 від 15.02.1999 року, п. 14 ст. 11 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку здійснення любительського і спортивного рибальства» вийшов на воду на гумовому надувному човні «BARK» із забороненими знаряддями лову п`ятьма сітками з жилки, та відпливши близько 50 м від берегової лінії, точного місця досудовим розслідуванням не встановлено, виставив їх у воду для вилову риби. Після вчинення всіх дій, які вважав за необхідне, спрямованих на реалізацію злочинного умислу, [PERSON] повернувся до берегової лінії очікувати на улов. В подальшому, 17.06.2022 року, близько 04 години 30 хвилин, [PERSON] , продовжуючи свої протиправні дії, повернувся до р. Тетерів та зняв раніше поставлені ним за вищевказаних обставин заборонені знаряддя лову, а саме п`ять сіток з жилки. Вказані сітки, в яких містилась свіжовиловлена риба в кількості 246 екземплярів, [PERSON] перемістив на берег р. Тетерів в межах с. Страхолісся Вишгородського району Київської області, де був виявлений працівниками ВП №1 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області та Державної екологічної інспекції Столичного округу. Тобто, [PERSON] , за допомогою заборонених знарядь лову, а саме 5 сіток з жилки, вчинив незаконний вилов водних живих ресурсів (риби), а саме: карась сріблястий 219 екземплярів (1581 грн. за 1 екземпляр, загальною вартістю 346239 грн.); лин 1 екземпляр (1598 грн. за 1 екземпляр); синець - 5 екземплярів (1581 грн. за 1 екземпляр, загальною вартістю 7905 грн.); плоскирка - 9 екземплярів (1564 грн. за 1 екземпляр, загальною вартістю 14076 грн.); лящ - 10 екземплярів (1649 грн. за 1 екземпляр, загальною вартістю 16490 грн); судак - 1 екземпляр (3587 грн. за 1 екземпляр); окунь 1 екземпляр (3162 грн. за 1 екземпляр), чим заподіяв істотної шкоди державі на загальну суму 393057 грн. Відповідно до вимог ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст. 63 Закону України «Про тваринний світ», порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільну та кримінальну відповідальність. Однак, відповідач добровільно не сплатив за шкоду, заподіяну ним внаслідок порушення вимог природоохоронного законодавства, тому така шкода має бути стягнута з нього у судовому порядку. 2. Інформація про рух цивільної справи. Позиція сторін. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 6 січня 2023 року убачається, що цивільна справа за позовом, пред`явленим керівником Вишгородськох окружної прокуратури, була розподілена судді Гончаруку О.П. Після виконання частини шостої статті 187 ЦПК України, ухвалою Іванківського районного суду від 21 лютого 2023 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Прокурор Вишгородської окружної прокуратури Дацько О. звернувся до суду з заявою про розгляд справи без його участі, вимоги підтримав, просив задовольнити в повному обсязі. Представник Державного агентства меліорації та рибного господарства у м.Києві та Київській області у судове засідання не з`явився, направив заяву, в якій підтримав позов, розгляд справи просив провести за відсутності представника. Представник Іванківської селищної ради Вишгородського району Київської області у судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою, в якій підтримав позов, просив розгляд справи провести за відсутності представника. [PERSON] в судові засідання не з`являвся, відзив не надав, він неодноразово повідомлявся про час та місце розгляду цивільної справи шляхом направлення поштової кореспонденції. 3. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що вироком Іванківського районного суду Київської області від 20.10.2022 у кримінальному провадженні № 120221161800000060 від 17.06.2022 [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України. Вказаний вирок набрав законної сили 22.11.2022. Під час судового розгляду вказаного кримінального провадження цивільний позов до відповідача про відшкодування шкоди, заподіяної рибним запасам, не пред`являвся, питання про стягнення з останнього спричиненої шкоди не вирішувалось. Вироком встановлено, що 16.06.2022 року [PERSON] перебував у особистих справах в с. Горностайпіль Вишгородського району Київської області і в цей час у останнього виник умисел на незаконне зайняття рибним добувним промислом, за допомогою заборонених знарядь лову, а саме п`яти сіток з жилки в зв`язці між собою розміром крок вічко 50 мм. Того ж дня, а саме 16.06.2022 року, близько 20 години, [PERSON] , реалізовуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, з метою зайняття незаконним рибним добувним промислом, із заздалегідь заготовленими знаряддями лову, а саме п`ятьма сітками з жилки довжиною 60 м, висотою 1 м, вічко 50 мм кожна, прибув до берегової лінії річки Тетерів в селі Страхолісся Вишгородського району Київської області (Іванківська ОТГ). Достовірно знаючи, що діє весняно-літня заборона на промислове, любительське і спортивне рибальство, не маючи законного дозволу на зайняття рибним і добувним промислом, в порушення вимог ст.27 Закону України «Про тваринний світ», п.п. 3.15, 4.4, 4.6 «Правил любительського та спортивного рибальства», затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України №19 від 15.02.1999 року, п. 14 ст. 11 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку здійснення любительського і спортивного рибальства» вийшов на воду на гумовому надувному човні «BARK» із забороненими знаряддями лову п`ятьма сітками з жилки, та відпливши близько 50 м від берегової лінії, точного місця досудовим розслідуванням не встановлено, виставив їх у воду для вилову риби. Після вчинення всіх дій, які вважав за необхідне, спрямованих на реалізацію злочинного умислу, [PERSON] повернувся до берегової лінії очікувати на улов. В подальшому, 17.06.2022 року, близько 04 години 30 хвилин, [PERSON] , продовжуючи свої протиправні дії, повернувся до р. Тетерів та зняв раніше поставлені ним за вищевказаних обставин заборонені знаряддя лову, а саме п`ять сіток з жилки. Вказані сітки, в яких містилась свіжо виловлена риба в кількості 246 екземплярів, [PERSON] перемістив на берег р. Тетерів в межах с. Страхолісся Вишгородського району Київської області, де був виявлений працівниками ВП №1 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області та Державної екологічної інспекції Столичного округу. Тобто, [PERSON] , за допомогою заборонених знарядь лову, а саме 5 сіток з жилки, вчинив незаконний вилов водних живих ресурсів (риби), а саме: карась сріблястий 219 екземплярів (1581 грн. за 1 екземпляр, загальною вартістю 346239 грн.); лин 1 екземпляр (1598 грн. за 1 екземпляр); синець - 5 екземплярів (1581 грн. за 1 екземпляр, загальною вартістю 7905 грн.); плоскирка - 9 екземплярів (1564 грн. за 1 екземпляр, загальною вартістю 14076 грн.); лящ - 10 екземплярів (1649 грн. за 1 екземпляр, загальною вартістю 16490 грн); судак - 1 екземпляр (3587 грн. за 1 екземпляр); окунь 1 екземпляр (3162 грн. за 1 екземпляр), чим заподіяв істотної шкоди державі на загальну суму 393057 грн. Відповідно до вимог ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст. 63 Закону України «Про тваринний світ», порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільну та кримінальну відповідальність. Спірна правовідносини регулюються Законами України «Про охорону навколишнього природного середовища», «Про тваринний світ», «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів», главою 82 «Відшкодування шкоди» розділу ІІІ «Окремі види зобов`язань» книги п`ятої «Зобов`язальне право» ЦК України. 4. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору. а) щодо підстав представництва прокурором держави у суді в інтересах Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у м.Києві та Київській області та сільської ради. Відповідно до п.3 ч.1 ст. 131-1 Конституції України прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Згідно з ч.1 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Відповідно до ч.3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Згідно з ч.4 ст. 56 ЦПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 185 цього Кодексу. Як роз`яснила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26 травня 2020 року у справі №912/2385/18 д прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу. Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню, тощо. Відповідно до п. п. 3, 4, 5, 7, 8 Положення про Державне агентство меліорації та рибного господарства України, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 30.09.2015 № 895, Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у м.Києві та Київській області відповідно до покладених на нього завдань, окрім іншого, здійснює державний нагляд (контроль) у галузі охорони, використання та відтворення водних біоресурсів у виключній (морській) економічній зоні України, територіальному морі, внутрішніх водоймах України та у водах за межами юрисдикції України щодо рибальських суден, що плавають під Державним Прапором України, відповідно до міжнародних договорів України; здійснює контроль за дотриманням правил рибальства; здійснює контроль за дотриманням правил використання об`єктів тваринного світу в частині водних біоресурсів; складає протоколи та розглядає справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом; контролює діяльність територіальних органів Держрибагентства. Пунктом 7 зазначеного Положення передбачено, що Держрибагентство (орган рибоохорони) здійснює свої повноваження безпосередньо, а також через утворені в установленому порядку територіальні органи (органи рибоохорони). Відповідно до ст. 47 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» для фінансування заходів щодо охорони навколишнього природного середовища утворюються Державний, Автономної Республіки Крим та місцеві фонди охорони навколишнього природного середовища. Автономної Республіки Крим та місцеві фонди охорони навколишнього природного середовища утворюються у складі бюджету Автономної Республіки Крим та відповідного місцевого бюджету за місцем заподіяння екологічної шкоди за рахунок частини грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища в результаті господарської та іншої діяльності, згідно з чинним законодавством. Згідно з п.7 ч.3 ст.29, п.4 ч.1 ст.69-1 Бюджетного кодексу України, грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, сплачуються у визначеному вказаними нормами співвідношенні на рахунки спеціальних фондів Державного, обласних та місцевих бюджетів у розмірах 30, 20 та 50 відсотків відповідно. У главі 4 Порядку казначейського обслуговування доходів та інших надходжень державного бюджету, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.01.2013 № 43, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.02.2013 за № 291/22823, передбачено, що платежі, які відповідно до Бюджетного кодексу України та Закону України про Державний бюджет України на відповідний рік розподіляються між державним та місцевими бюджетами головними управліннями Державного казначейства України за встановленими нормативами між державним бюджетом та відповідними місцевими бюджетами. Аналіз наведених норм свідчить про те, що завдані природним ресурсам збитки сплачуються на єдиний розподільчий казначейський рахунок відповідної місцевої ради в користь зведеного бюджету, із якого місцевим органом Державної казначейської служби у подальшому розподіляються конкретні суми коштів до Державного, обласного та місцевого бюджетів у вищевказаному співвідношенні. Враховуючи те, що правопорушення вчинено на території Іванківської селищної ради Вишгородського району Київської області, платежі щодо відшкодування завданої навколишньому природному середовищу шкоди зараховуються на спеціальний рахунок селищної ради, тому, як вказує прокурор, несвоєчасна сплата цих коштів призводить до дефіциту місцевого бюджету. б) щодо суті спірних правовідносин. Відповідно до ст. 63 Закону України «Про тваринний світ» порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільну та кримінальну відповідальність. Згідно з п.6.1.1. Правил промислового рибальства в рибогосподарських водних об`єктах України до обов`язків користувачів при здійсненні промислу водних живих ресурсів належить здійснення промислу згідно з правилами, режимами рибальства та іншими вимогами законодавства з питань охорони, використання і відтворення водних живих ресурсів. Крім цього, користувачі зобов`язані не перевищувати обсяги вилучення виділених їм квот водних живих ресурсів. Відповідно до ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів. Згідно з ст. 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ст.37 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» водні біоресурси, що знаходяться у внутрішніх водних об`єктах, територіальному морі, у виключній (морській) економічній зоні України, на континентальному шельфі, є об`єктами права власності Українського народу, від імені якого права власника на ці ресурси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах, визначених Конституцією України та законами України. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до п.1.6 роз`яснення Вищого арбітражного суду України від 27.06.2001 № 02-5/744 у спорі про відшкодування шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу слід виходити з презумпції вини правопорушника (статті 1166, 1172 ЦК України). 5. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. Чинним законодавством визначено орган, уповноважений державою здійснювати функції контролю за використанням та охороною рибних запасів, у тому числі вживати заходи до відшкодування шкоди завданої внаслідок незаконного вилову риби, однак, як зазначає прокурор, ні Державним агентством рибного господарства України, ні його територіальним органом - Управлінням державного агентства рибного господарства у м. Києві та Київській області упродовж тривалого часу відповідних заходів не вжито, попри очевидність допущеного відповідачем правопорушення. Вишгородською окружною прокуратурою 2 серпня 2021 року було скеровано лист на адресу управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у м.Києві та Київській області скеровано повідомлення № 4812 вих. -22 від 28.11.2022р., яким ініційовано питання щодо вжиття заходів, спрямованих на відшкодування вказаної шкоди. Листом №2.7-31-2881 від 29.11.2022р. селищний голова Іванківської селищної ради повідомила Вишгородську окружну прокуратуру про те, що рада не зверталась до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування збитків, спричинених навколишньому природному середовищу внаслідок незаконного зайняття водним добувним промислом на суму 393057,00 грн. не вживала, у тому числі шляхом пред`явлення до суду з відповідним позовом, оскільки не володіла інформацією стосовно даного правопорушення. Фактично Іванківська селищна рада та Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у м.Києві та Київській області були обізнані про можливе порушення інтересів держави, однак ними не вжито відповідних заходів, спрямованих на відшкодування шкоди, завданої внаслідок порушення природоохоронного законодавства. Відтак, зверненню прокурора з розглядуваним позовом передувало відповідне листування з селищною радою, з якого вбачається, що компетентні органи були обізнані з фактом наявності необхідності захисту порушених інтересів держави, проте не здійснили самостійних заходів щодо захисту інтересів держави в суді, що свідчить про бездіяльність уповноваженого органу щодо захисту інтересів держави. Враховуючи, що відповідне обґрунтування підстав здійснення представництва інтересів держави прокурором визначено в позові, яке судом визнано обґрунтованим, та яке цілком узгоджується із вимогами, що ставляться до питань представництва прокурором інтересів держави, суд виходить із того, що звернення прокурора до суду з позовом в інтересах держави в особі Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у м.Києві та Київській області та Іванківської селищної ради відповідає приписам ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» та ч.4 ст.56 ЦПК України. вироком Іванківського районного суду Київської області від 20.10.2022 по кримінальному провадженню № 120221161800000060 від 17.06.2022 [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України. Вказаний вирок набрав законної сили 22.11.2022. Під час судового розгляду вказаного кримінального провадження цивільний позов до відповідача про відшкодування шкоди, заподіяної рибним запасам, не пред`являвся, питання про стягнення з останнього спричиненої шкоди не вирішувалось. На підставі ч.6 ст.82 ЦПК України ця обставина не підлягає доказуванню. Як вбачається з розрахунку збитків за вказаними діями загальний розмір збитків до протоколу №001203, завданих рибному господарству скоєного незаконним виловом цінних риб складає 393057,00 гривень. Вказаний розрахунок проведений державним інспектором з ОМПС Столичного округу відділу в зоні безумовного відчуження Сучанякя М.М. та висновком експерта №СЕ-19-22/26467-ЕЛ від 29 серпня 2022 року. В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що [PERSON] добровільно відшкодував завдані ним збитки. З огляду на викладене, суд висновує, що керівником Вишгородської окружної прокуратури, який діє в інтересах держави, доведено наявність усіх необхідних елементів цивільно-правової відповідальності. Так, позивачем доведений факт неправомірної поведінки відповідача, заподіяння ним шкоди, а також причинно-наслідковий зв`язок між протиправною поведінкою завдавача шкоди та негативними наслідками для позивача. З огляду на це, суд висновує, що існують підстави для задоволення позову щодо стягнення з [PERSON] шкоди, заподіяної рибному господарству у розмірі 393057,00 гривень. 6. Розподіл судових витрат. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п.6 ч.1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» позивачі - у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення звільняються від сплати судового збору. Оскільки позовні вимоги задоволені в повному обсязі, тому сплачений судовий збір у повному розмірі підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved