Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-18 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою, відповідно до якої просить розірвати шлюб, зареєстрований 17.07.2018 року Центрально-Міським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №449. Після розірвання шлюбу відновити [PERSON] дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Заява обґрунтована тим, що [INFO] [PERSON] (прізвище до державної реєстрації шлюбу - [PERSON] ) та [PERSON] , уклали між собою шлюб. Шлюб зареєстрований 17.07.2018 року Центрально-Міським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровської області, актовий запис № 449. Від шлюбу дітей не мають. Сімейне життя між ними не склалося, що в кінцевому призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, шлюб існує формально, - з січня 2019 року вони стали жити окремо і фактично не спілкуються, ведення ними спільного господарства повністю припинено та за його глибоким переконанням, подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам. [PERSON] - відбуває покарання у ДУ "Синельниківська виправна колонія (№94)", він є засудженим 09.04.2020 року вироком Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09.04.2020 року по справі № 212/7550/18 до 7 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна. Ухвалою суду від 22.08.2023 заяву призначено до судового розгляду. В судове засідання заявниця не з`явилася, надала до суду письмову заяву якою заявлені вимоги підтримує, просить заяву задовольнити, та справу розглянути без її участі. В судове засідання заінтересована особа [PERSON] не з`явився, проте через ДУ «Синельниківська виправна колонія №94» надав заяву про розгляд справи без його участі не заперечує щодо заявлених вимог. Суд проаналізував матеріали справи, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимог заявниці, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 3 ст.293 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються також справи про розірвання шлюбу за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 17.07.2018 року Центрально-Міським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровської області, актовий запис № 449. Від шлюбу сторони дітей не мають. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] засуджено вироком Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу від 09.04.2020 року до 7 років 6 місяців позбавлення волі та на даний час він відбуває покарання у Державній установі «Синельниківська виправна колонія № 94». Статтею 24 СК України закріплено один із головних принципів шлюбу його добровільність. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як слідує з положень статті 51 Конституції України, добровільність шлюбу відноситься до основних прав і свобод людини і громадянина. Загальна декларація прав людини у частині 2 статті 16 та стаття 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права містять положення відповідно до яких шлюб не може укладатися без вільної і повної згоди сторін, що одружуються. З вказаних положень закону вбачається, що однією з засад шлюбу є його добровільність. При цьому принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії реєстрації шлюбу. Добровільність шлюбу (наявність вільної згоди) - це його довічна риса. Саме добровільністю шлюбу зумовлена можливість його розірвання. Відповідно до ст.ст. 104, 110 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Положеннями ч. 3 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення. З огляду на вищевикладене, судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, спільне господарство не ведуть, наміру зберігати сім`ю не мають, шлюб існує формально, подальше спільне життя суперечить інтересам сторін, спір щодо поділу майна відсутній. Заінтересована особа зазначених обставин у встановленому законом порядку не спростував, а відтак суд дійшов висновку, що заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно з положеннями ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі викладеного,

Outcome: approved