Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-21 00:00:00

ОПИСОВА ЧАСТИНА І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ 1. 04 липня 2023 року до суду надійшла вказана позовна заява [PERSON] за змістом якої від спільного проживання з [PERSON] у них [INFO] народилася донька [PERSON] , яка проживає з позивачем і знаходиться лише на її утриманні, на даний час сторони проживають окремо та відповідач ухиляється від свого обов`язку по утриманню дитини і належної матеріальної допомоги добровільно не надає. 18 березня 2020 року судовим наказом стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання доньки в твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 13 березня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття. З часу ухвалення рішення про стягнення аліментів змінилися обставини щодо роботи відповідача, він влаштувався на високооплачувану роботу і отримує хороший заробіток, тому його матеріальне становище змінилося в кращу сторону, він має відмінне здоров`я, інших дітей немає, утримання за виконавчими документами з нього не здійснюються, тому позивач вважає, що стягнення аліментів у твердій грошовій сумі є на даний час несправедливим і наявні підстави згідно ст. 192 СК України для зміни розміру аліментів. Матеріальне становище позивача змінилося, але у гіршу сторону, на даний час вона виховує самостійно трьох неповнолітніх дітей, які знаходяться на її утримані, її доходами є тимчасові заробітки, самостійно забезпечувати дітей усім необхідним вона немає можливості, адже ціни на одяг, продукти харчування, ліки постійно зростають. За цих обставин позивач просить змінити розмір аліментів, які стягуються із [PERSON] на підставі судового наказу від 18 березня 2020 року та ухвалити рішення про стягнення аліментів з відповідача на її користь на утримання дитини аліменти в розмірі 1/4 частки з усіх видів доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня подання заяви і до повноліття дитини. ІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ 2. 04 липня 2023 року до суду надійшла позовна заява (а.с. 1-2, 11). 3. 21 липня 2023 року до суду надійшли відомості про місце реєстрації відповідача (а.с. 13). 4. 24 липня 2023 року ухвалою суду позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження, призначено розгляд у порядку спрощеного позовного провадження (а.с. 15). 5. Судові засідання призначалися на: 13 і 28 вересня 2023 року, 19 і 31 жовтня 2023 року, 15 листопада 2023 року, 07 і 25 грудня 2023 року, 19 січня 2024 року, 12 і 22 лютого 2024 року. 6. 15 листопада 2023 року до суду надійшли заперечення (відповідь на відзив) від представника [PERSON] - адвоката Киришко О.В. згідно яких позовні вимоги визнають частково і просить змінити розмір аліментів, які стягуються із [PERSON] на підставі судового наказу від 18 березня 2020 року та ухвалити рішення про стягнення з відповідача на користь [PERSON] на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі одного прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Звертається увага, що з 04 травня 2023 року відповідач перебуває на військовій службі і не може самостійно піклуватись про доньку, однак позивач не сприяє спілкуванню батька з донькою, хоча він цього бажає, він сплачує аліменти на їх дитину. Через перебування тривалий час в зоні бойових дій його здоров`я погіршилось. Відповідач протягом двох років спільно проживає та веде господарство з [PERSON] і у них [INFO] народилася донька [PERSON] , він допомагає фінансово дружині, яка виховує 3 дітей, здійснює ремонт будинку, де вони проживають, тобто троє дітей знаходяться на його утриманні і його доходом є тимчасові під заробітки, тому також немає можливості сам забезпечити дітей всім необхідними, адже ціни на одяг, продукти харчування, ліки постійно зростають (а.с. 53-56). 7. 28 листопада 2023 року до суду від [PERSON] надійшла відповідь на заперечення про зміну розміру аліментів згідно якої просить доводи відповідача відхилити, а її позовну заяву задовольнити з тих причин, що відповідач перебуває на військовій службі і його матеріальне становище змінилось в кращу сторону, він має відмінне здоров`я, адже доказів його про погіршення не надано. Вона неодноразово повідомляла відповідачу, щоб він приділяв належну увагу їх дитині і цікавився її життям, однак такого бажання у нього не було. Вважає, що відповідач не є батьком дитини [PERSON] , [INFO] , оскільки не вказаний таким у свідоцтві про її народження, а батько дитини має сплачувати на неї аліменти, водночас, якщо батько дитини записаний зі слів матері, то вона вважається одинокою матір`ю і має право на державну допомогу (а.с. 66-68). ІІІ. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ УЧАСНИКІВ СПРАВИ 8. 19 січня 2024 року позивач [PERSON] і її представник - адвокат Киричук С.В. позовні вимоги підтримали і просили їх задовольнити в повному обсязі, а доводи і аргументи представника відповідача [PERSON] - адвоката Киришко О.В. відхилити. 9. 19 січня 2024 року представник відповідача [PERSON] - адвокат Киришко О.В. просила позовні вимоги задовольнити частково та врахувати доводи і аргументи, які зазначені у запереченні (відповіді на відзив). 10. 21 і 22 лютого 2024 року представники позивача і відповідача подали суду заяви про завершення розгляду справи у їх відсутність. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА ІV. ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА 11. Згідно ч. 2, ч. 3 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. 12. У Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради Української Радянської Соціалістичної Республіки №789-XII від 27 лютого 1991 року і набула чинності для України 27 вересня 1991 року, зазначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (ч. 1 ст. 3). Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування (ч. 1 ст. 18). Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини (ч. 1 і ч. 2 ст. 27). 13. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку (ч. 1). Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України (ч. 2). Згідно ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього (ч. 1). Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків (ч. 2). Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (ч. 3). Як зазначено у ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Аналіз наведених положень Закону України «Про охорону дитинства» свідчить, що витрати на потреби дитини мають бути однаковими для кожного з батьків. 14. Відповідно до ст. 7 СК України сімейні відносини регулюються цим Кодексом та іншими нормативно-правовими актами (ч. 1). Сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками (ч. 2). Жінка та чоловік мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї (ч. 6). Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї (ч. 8). Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (ч. 9). Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист (ч. 10). В ст. 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою (ч. 1). Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу (ч. 2). Як зазначено у ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності (ч. 1). Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини (ч. 2). Одним із основних прав дитини є право на утримання. За змістом ст.ст. 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В силу ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини (ч. 1). Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання (ч. 2). Як зазначено у ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними (ч. 1). За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі (ч. 2). За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (абз. 1 ч. 3). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення (ч. 1). Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів (ч. 2). Законодавець у ст. 183 СК України визначив, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч. 1). В силу ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. 15. У п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3 роз`яснено що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом (абз. 1). Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення (абз. 3). У п. 23 означеної Постанови Пленуму зазначено, що відповідно до ст. 192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них (абз. 1). У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили (абз. 4). 16. У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі №6-143цс13 зазначено, що враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). 17. Згідно з ч. 4 ст. 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. 18. У Переліку видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1993 року №146, визначено, що з військовослужбовців Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, Держспецзв`язку, Держприкордонслужби, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів внутрішніх справ, Національного антикорупційного бюро, Державного бюро розслідувань, БЕБ, служби цивільного захисту та Державної кримінально-виконавчої служби, співробітників Служби судової охорони утримання аліментів провадиться з усіх видів грошового забезпечення, інших виплат, установлених законодавством, зокрема додаткової винагороди, яка виплачується на період воєнного стану, крім грошового забезпечення, що не має постійного характеру, та інших випадків, передбачених законом (п. 8). Утримання аліментів провадиться з суми заробітку (доходу), що належить особі, яка сплачує аліменти, після утримання з цього заробітку (доходу) податків (п. 13). 19. Згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» з 1 січня 2023 року установлено прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років - 2272 гривні, для дітей віком від 6 до 18 років - 2833 гривні. Згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» установлено з 1 січня 2024 року прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років - 2563 гривні, для дітей віком від 6 до 18 років - 3196 гривень. V. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ 20. [INFO] народилася [PERSON] , її батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 26 січня 2019 року (а.с. 7). 21. 18 березня 2020 року Летичівським районним судом Хмельницької області видано судовий наказ (справа №678/265/20, провадження №2-н-678-13/20) і наказано стягнути з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 13 березня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 3). 22. Старшим державним виконавцем Старосинявського РВ ДВС сформовано розрахунок заборгованості зі сплати аліментів ВП [NUMBER] по справі [PERSON] на користь [PERSON] і заборгованість станом на 31 грудня 2021 року становить 22000,00 грн. (а.с. 63). 23. 09 червня 2023 року Летичівською селищною радою видана довідка [PERSON] про те, що до складу її сім`ї входять: мати - [PERSON] , сестри - [PERSON] і [PERSON] , племінниця - [PERSON] , доньки - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с. 8). 24. 20 червня 2023 року Службою у справах дітей Летичівської селищної ради складено акт обстеження умов проживання згідно якого малолітня донька [PERSON] - [PERSON] , [INFO] , проживає у приватному будинку, який обладнано меблями та технікою, підведене водопостачання та каналізація, дотримані санітарно-гігієнічні норми, дитина спить в одній кімнаті з мамою на одному ліжку, забезпечена одягом та взуттям відповідно до віку та сезону, стосунки дружні (а.с. 9). 25. 22 і 26 січня 2024 року надійшов лист Старосинявського відділу державної виконавчої служби у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) згідно якого на виконанні перебуває виконавче провадження щодо виконання судового наказу №678/265/20 від 19 березня 2020 року, виданого Летичівським районним судом Хмельницької області, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Станом на 22 січня 2024 року заборгованість зі сплати аліментів відсутня. У листі відображено, що дохід [PERSON] , який проходить військову службу, становить: 2 квартал 2023 року - 18592,99 грн. (в/ч [NUMBER] ), 2 квартал 2023 року - 1085,00 грн. (ТОВ «СЛОТС Ю.ЕЙ»), 3 квартал 2023 року - 33865,81 грн. (в/ч [NUMBER] ), 3 квартал 2023 року - 62350,07 грн. (в/ч [NUMBER] ). 26. 22 лютого 2024 року до суду з військової частини [NUMBER] надійшла довідка про грошове забезпечення військовослужбовця [PERSON] за період проходження військової служби з 21 липня 2023 року по 31 січня 2024 року і за вказаний період загальний дохід становить 564775,47 грн., зокрема: у серпні 2023 року - 28604,07 грн., у вересні 2023 року - 33746,00 грн., у жовтні 2023 року - 124227,40 грн., у листопаді 2023 року - 126066,00 грн., у грудні 2023 року - 145032,00 грн., у січні 2024 року - 107100,00 грн. VІ. МОТИВИ, З ЯКИХ ВИХОДИТЬ СУД 27. Аліменти на спільну дитину сторін постановлено стягувати з відповідача на користь позивача за судовим наказом в твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Із довідки державного виконавця про розмір заборгованості станом на 31 грудня 2021 року випливає, що вказана сума становить 1000,00 грн. щомісячно, при нарахованому з моменту відкриття виконавчого провадження розміру аліментів 51925,00 грн. відповідач мав заборгованість 22000,00 грн. Дійсно, на даний час заборгованості по сплаті аліментів за судовим наказом немає, однак сторони в судовому засіданні підтвердили суду, що заборгованість по аліментах повністю була погашена лише після того, як відповідач став військовослужбовцем. 28. Із наявних у суду відомостей про дохід відповідача випливає, що матеріальне становище його дійсно значно покращилось, тому є обґрунтованими доводи позивача, що він спроможний сплачувати аліменти на свою дитину у більшому розмірі. При цьому, відповідач працездатного віку, є військовослужбовцем, відомості про погіршення його стану здоров`я матеріали справи не містять. Хоча представником відповідача надано суду письмові заяви [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] згідно яких [PERSON] та [PERSON] проживають в незареєстрованому шлюбі, мають одну спільну дитину, а троє дітей [PERSON] перебувають на утриманні [PERSON] , ведуть спільне господарство, збирають кошти на ремонт будинку, однак такі доводи суд відхиляє, адже ці особи не були допитані судом, надана копія свідоцтва про народження [INFO] [PERSON] містить вказівку, що її батьком є [PERSON] , а не [PERSON] , інформація про спільне проживання і ведення спільного господарства не підтверджена органом місцевого самоврядування, замовником на виконання робіт по договору підряду є [PERSON] , а не [PERSON] . За цих обставин суд приходить до висновку, що відповідач не має на утриманні інших осіб, аліменти нікому не платить - належні і допустимі докази протилежного суду не надані. 29. Враховуючи всі обставини, те, що на даний час збільшився прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, відповідач є військовослужбовцем, має постійний і стабільний дохід, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог. 30. Позивач просить суд змінити розмір аліментів, які мають стягуватися на дитину і визначити їх розмір згідно ст. 183 СК України - 1/4 частки усіх видів доходу відповідача. Фактично відповідач не заперечує проти зміни розміру аліментів, однак вважає, що їх розмір має становити тверду грошову суму в розмірі одного прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, але не менше 50 відсотків. 31. Вирішуючи питання про розмір аліментів, які будуть стягуватись з відповідача на користь позивача на утримання їх спільної дитини суд враховує те, що [PERSON] у період з 21 липня 2023 року по 31 січня 2024 року отримав дохід в розмірі 564775,47 грн. Отже, у разі задоволення позовних вимог [PERSON] розмір аліментів щомісячно становив би орієнтовно 23532,11 грн. (564775,47 / 6 / 4). Однак, зміст положень ч. 2 ст. 182 СК України, ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» свідчить про те, що з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року мінімальний гарантований розмір аліментів на дитину віком до 6 років не може бути меншим, ніж 1136,00 грн. (2272,00 * 50%), а у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів - мінімальний рекомендований розмір аліментів становить 2272,00 грн. Водночас, зміст положень ч. 2 ст. 182 СК України, ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» свідчить про те, що з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року мінімальний гарантований розмір аліментів на дитину віком до 6 років не може бути меншим, ніж 1281,50 грн. (2563,00 * 50%), а у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів - мінімальний рекомендований розмір аліментів становить 2563,00 грн. Відповідач є військовослужбовцем і несе значні витрати на своє власне утримання по захисту Батьківщини, тому суд вважає, що розмір аліментів слід визначити в розмірі 1/14 частини його заробітку, що орієнтовно буде становити щомісячно 6723,52 грн. (564775,47 / 6 / 14). 32. Суд звертає увагу позивача на те, що за змістом ч. 1 ст. 183 СК України саме суд визначає частку заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину. Законодавець лише у справах наказного провадження про стягнення аліментів на одну дитину імперативно визначив їх розмір - одна чверть (ч. 5 ст. 183 СК України), однак дана справа розглядається в порядку позовного провадження і положення цієї норми матеріального права можуть бути лише орієнтиром при визначенні судом розміру аліментів. 33. Суд звертає увагу сторін, що наведений розрахунок є орієнтовним, адже точний розмір аліментів буде визначений уповноваженим органом під час добровільного або примусового виконання виконавчого документа. 34. Визначаючи розмір аліментів саме в розмірі 1/14 частини доходу відповідача, суд виходить із відомостей, які зазначені у довідці про його дохід від 09 лютого 2024 року. Однак, у разі зміни обставин, як позивач, так і відповідач не позбавлені можливості звернутись до суду в порядку ст. 192 СК України щодо зміни розміру аліментів. 35. Таким чином, відповідач працездатного віку, проходить військову службу і має стабільний і достатній дохід, тому суд приходить до висновку, що він буде спроможний сплачувати аліменти у розмірі 1/14 частини свого доходу на спільну з позивачем дитину, при цьому відомості про незадовільний стан його здоров`я у матеріалах справи відсутні. Такий розмір аліментів є справедливим, виваженим і розумним, відповідатиме інтересам та потребам неповнолітньої дитини, буде необхідним та достатнім для належного її виховання та утримання, забезпечення її належним рівнем життя, необхідним для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. 36. У новому розмірі аліменти мають сплачуватися з дня набрання рішенням законної сили. 37. При вирішенні справи суд враховує рівність батьківських обов`язків, дотримання справедливого балансу між захистом прав дитини, правами відповідача і позивача. VІІ. ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ 38. Встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у сукупності, дають суду підстави для висновку, що позовна заява є обґрунтованою, тому підлягає задоволенню, однак частково з підстав, які зазначені у мотивувальній частині рішення суду. У відповідності до вимог ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України позивач належними і допустимими доказами довела правомірність своїх вимог. 39. Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абз. 10 п. 9 рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп/2003). VІІІ. ЩОДО СУДОВИХ ВИТРАТ 40. Позивач [PERSON] звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а відповідач [PERSON] - на підставі п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» (є військовослужбовцем). У зв`язку з тим, що як позивач, так і відповідач звільнені від сплати судового збору при розгляді даної цивільної справи, тому враховуючи положення ч. 6 ст. 141 ЦПК України, роз`яснення абз. 2 п. 35 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» №10 від 17 жовтня 2014 року, судові витрати слід компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: partial