Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-18 00:00:00

Виклад позиції позивача. [PERSON] , [PERSON] (заявники) звернулись до суду із спільною заявою, в якій просять розірвати шлюб, зареєстрований між ними 01 вересня 2016 року у Харківському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис №1934. Спільне життя заявників не склалося через відсутність взаєморозуміння. Фактичні шлюбні відносини між заявниками припинені. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. 10 січня 2024 року заявники звернулась до суду з заявою. Ухвалою суду від 15 січня 2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами окремого провадження та призначено судове засідання на 19 лютого 2024 року. Заявники у судове засідання не з`явились, про місце, дату і час повідомлені належним чином, натомість надали заяви про розгляд справи без їх участі, заяву підтримують у повному обсязі, окрім того [PERSON] просить залишити прізвище « [PERSON] ». Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Фіксація судового розгляду справи технічними засобами не проводилась, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Фактичні обставини, встановлені судом, норми права, які застосовував суд, мотиви суду. Судом установлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 01 вересня 2016 року у Харківському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис №1934, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.3). Від цього шлюбу у заявників [INFO] народилась донька [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.8). 08 січня 2024 року\~між заявниками укладений договір щодо визначення місця проживання дитини [PERSON] та участі у її вихованні, який посвідчений 08 січня 2024 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Луценко В.С., зареєстрований в реєстрі за № 96 (копія, а.с. 10-11). Відповідно до ч. 3\~ст. 293 ЦПК України\~у порядку окремого провадження розглядаються справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей. Згідно\~ст. 109 Сімейного кодексу України\~подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Договір між подружжям про розмір аліментів на дитину має бути нотаріально посвідчений. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу після спливу одного місяця від дня подання заяви. До закінчення цього строку дружина і чоловік мають право відкликати заяву про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3,5 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається (ст. 24 СК України). Як встановлено ч. 2 ст. 36 СК України шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією України. Ч. 1 ст. 1 ст. 104 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно, ключовим в даній категорії справ є наявність волевиявлення заявників на розірвання шлюбу. Суд встановив, що сімейне життя заявників не склалось, їх шлюбно-сімейні відносини припинені, розірвання шлюбу відповідає інтересам заявників. Подальше збереження шлюбу порушуватиме засади його добровільності та суперечитиме інтересам заявників. Враховуючи наведене, суд задовольняє заяву. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Крім того, відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, таким чином прохання заявника [PERSON] про те, щоб після розірвання шлюбу іменуватися прізвищем набутим у зв`язку з реєстрацією шлюбу є законним та обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ч. 7 ст. ст. 294 ЦК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 259 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Рішення суду приймаються, складаються і підписуються в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу. Як встановлено ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України.

Outcome: approved