Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-19 00:00:00

В провадженні Збаразького районного суду Тернопільської області перебувала цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Рішенням Збаразького районного суду Тернопільської області від 26 січня 2024 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу задоволено, та вирішеношлюб, зареєстрований 12 вересня 2020 року у Збаразькому районному відділі ДРАЦС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), актовий запис за №47, між [PERSON] (зареєстроване місце проживання [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] ) та [PERSON] (зареєстроване місце проживання [ADDRESS] ), розірвати. 07 лютого 2024 року позивач [PERSON] звернулась до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі №598/2882/23 щодо розподілу судових витрат та просить стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 грн (три тисячі гривень) та витрати понесені на оплату судового збору у розмірі 1073,60 грн (одна тисяча сімдесят три гривні шістдесят копійок). Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши здобуті в судовому засіданні докази, суд дійшов висновку про необхідність ухвалення додаткового рішення та задоволення заяви позивача [PERSON] про розподіл судових витрат, а саме стягнення судового збору, сплаченого позивачем за пред`явлення позову, та витрат на професійну правничу допомогу з наступних підстав. Так, відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно ч.3, 4 ст.270 ЦПК України визначено, що суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Загальне правило розподілу судових витрат визначене в ч. 4 ст. 141 ЦПК України. Зокрема, частиною другою вказаної статті встановлено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Статтею 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» передбачено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Частина 3 статті 30 ЗУ «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» визначає, що при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Враховуючи все вищенаведене, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, суд, вважає за необхідне стягнути з відповідача в користь позивача 3000 грн (чотири тисячі гривень) витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги, та витрати понесені на оплату судового збору у розмірі 1073,60 грн (одна тисяча сімдесят три гривні шістдесят копійок). Суд враховує, що відповідач не подавав клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, та звертає увагу, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. При цьому, суд вважає, що витрати на правничу допомогу у сумі 3000 грн, які позивач понесла у зв`язку із розглядом даної справи, відповідають критеріям співмірності, реальності та справедливості. Також суд приймає до уваги: копію договору №02/10/23 від 02.10.2023 року про надання правничої допомоги (а.с.13-15), копією акту приймання-передачі наданих юридичних послуг №02/10/23 до договору №02/10/23 про надання правничої допомоги від 02.10.2023 року, згідно якого зазначено детальний опис робіт, наданих послуг, виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, витрачений час (а.с.16), копію платіжної інструкції №@2PL665384 від 15.12.2023 року (а.с.17). Крім того, суд приймає до уваги копію квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки №0.0.3360697018.1 від 15.12.2023 року про сплату позивачем судового збору (а.с.4). На підставі наведенного та

Outcome: approved