Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-13 00:00:00

У березні 2023 року [PERSON] , в інтересах якої діє представник адвокат Ульянов Р.А., звернулася до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування збитків від втрати автомобіля та моральної шкоди. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідач є підприємцем та здійснює свою діяльність, в тому числі через надання послуг зі зберігання транспортних засобів на автомобільній стоянці по вул. Героїв Сталінграда, 16 в м. Олександрія. Позивач є власником автомобілю «Ноnda CR-V», 2017 року випуску, VIN код авто [NUMBER] , державний номер [NUMBER] . У березні 2021 року цим автомобілем користувався її син [PERSON] . 29.03.2021 року [PERSON] передав вказаний автомобіль на зберігання відповідачу, оплатив кошти за його зберігання охоронцю стоянки. Про прийняття автомобіля було здійснено відповідний запис в журналі, який зберігався у охоронця. 31.03.2021 року син виявив відсутність автомобілю на стоянці, а охоронець, до якого він звернувся пояснити причину відсутності авто не зміг. За фактом викрадення автомобіля внесено відомості до ЄРДР за №12021121060000276 від 01.04.2021 року та розпочато досудове розслідування. На теперішній час зазначене кримінальне провадження не є закінченим, підозру жодній особі не оголошено. Автомобіль було викрадено зі стоянки таємно, внаслідок недбалого ставлення відповідача або працівників до виконання своїх зобов`язань з охорони транспортного засобу. Зокрема при зберіганні автомобіля було порушено п.п.21-23 Правил зберігання транспортних засобів на автостоянках, затверджені постановою КМУ №115 від 22.01.1996 року. Посилаючись на ст.951, 977 ЦК України просить стягнути з відповідача збитки від втрати автомобіля, які відповідають його вартості 792659,41 грн., та 50000 грн. моральної шкоди, яку вона зазнала в наслідок страждань від втрати майна, яке для неї представляло значну цінність. Ухвалою суду від 06.03.2023 року провадження по зазначеній справі відкрито в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання /а.с.25/. Ухвалою суду від 05.04.2023 року задоволено заяву позивача про забезпечення позову, накладено арешт на об`єкт нерухомості належний на праві приватної власності відповідачу, в межах заявлених позовних вимог /а.с.63-64/. На виконання ухвали суду від 06.03.2023 року надійшла заява свідка [PERSON] від 10.04.2023 року /а.с.68/. 10.04.2023\~року до\~суду надійшов\~відзив [PERSON] \~в якому\~відповідач позовні\~вимоги не\~визнає посилаючись\~на те,\~що станом\~на 30-31.03.2021\~року був\~відсутній укладений\~між сторонами\~договір зберігання.\~На підставі\~договору оренди\~площадки стоянки\~автотранспорту №1/СТ\~від 01.01.2021\~року в\~строковому платному\~користуванні ФОП\~ [PERSON] \~перебуває земельна\~ділянка по\~ [ADDRESS] ,\~яка належить\~ЗАТ «РУР\~ГРУП С.А.».\~На даній\~площадці стоянки\~автотранспорту ФОП\~ [PERSON] \~надаються два\~види послуг:\~послуги зберігання\~транспортних засобів\~та послуги\~з надання\~місця для\~паркування.\~Позивач [PERSON] ,\~а також\~члени її\~сім`ї \~чоловік та\~син,\~час від\~часу ставили\~машину на\~майданчику та\~сплачували за\~користування місцем\~для паркування.\~Станом на\~березень 2021\~року вартість\~добового розміщення\~транспортного засобу\~на майданчику\~становила 17,00\~грн.\~29.03.2021\~року зранку\~автомобіль «Ноnda\~CR-V»,\~що належить\~позивачу був\~розміщений на\~майданчику,\~за що\~сплачено 17,00\~грн.\~та здійснено\~відповідний запис\~черговим [PERSON] ,\~що підтверджується\~копією з\~журналу обліку.\~По закінченню\~доби автомобіль\~продовжував перебувати\~в межах\~майданчика,\~однак кошти\~за подальше\~надання послуг\~позивачем не\~було сплачено.\~У зв`язку\~з цим,\~30.03.2021\~року черговим,\~що прийняв\~зміну,\~зроблено запис\~в журналі\~обліку «Хонда\~8817\~Грущак з\~30.03\~борг».\~За таких\~обставин,\~вважає,\~що в\~період 30.03-31.03.2021\~року між\~сторонами були\~відсутні договірні\~відносини,\~у зв`язку\~з чим\~у відповідача\~не було\~обов`язку по\~зберіганню транспортного\~засобу позивача.\~На відповідача\~не може\~бути покладено\~обов`язок з\~відшкодування шкоди,\~завданої позивачу\~в наслідок\~вчинення кримінального\~правопорушення.Відповідно до ст.937 ЦК України, письмова форма договору зберігання вважається дотриманою, якщо прийняття речі на зберігання посвідчене розпискою, квитанцією (номером ,жетоном), або іншим документом, підписаним зберігачем. Журнал обліку в даному випадку не є доказом укладення договору зберігання, оскільки виконував лише функцію обліку та контролю внесення коштів. Для отримання відшкодування збитків з відповідача позивач має довести: факт наявності укладеного між сторонами договору зберігання транспортного засобу; факт передачі транспортного засобу на зберігання відповідачу; факт проведення оплати саме за зберігання. Також має довести наявність умислу або грубої необережності відповідача. Тому у задоволенні позову просить відмовити /а.с.69-70/. Ухвалою суду від 08.05.2023 року підготовче провадження по зазначеній справі закрито та справу призначено до судового розгляду по суті, також вирішено клопотання про витребування додаткових доказів /а.с.93/. Представник позивачки [PERSON] адвокат Ульянов Р.А. /а.с.37, 169-172/ в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Посилаючись на обставини викладені в позові та додаткових письмових поясненнях просив його задовольнити. Представник відповідача [PERSON] адвокат Гулян Я.В. /а.с.46, 173-174/ у судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала з підстав викладених в письмових заявах по суті справи. Свідок [PERSON] , син позивача, в судовому засіданні показав, що користувався цією стоянкою декілька років, вони живуть неподалік. Це саме зберігальний майданчик, територія огороджена, є шлагбаум який на ніч закривається. У дворі свого будинку авто не ставили, щоб убезпечити від пошкоджень та крадіжки. 29.03.2021 року він з дружиною приїхали на автомобілі його матері «Ноnda CR-V», державний номер [NUMBER] , на стоянку. Поставили авто на місце, яке було помічено табличкою з їх номерним знаком їхнє місце. Воно знаходилося неподалік сторожки. Він сплатив 17 грн. за добу та розписався в журналі. При цьому авто не оглядали, клеми з акумулятора він не знімав, документи на авто у нього ніколи не питали, його знали в обличчя. 30.03.2021 року він перебував в м. Кропивницькому. Ключі від авто та документи були вдома. 31.03.2021 року приблизно о 17:00-18:00 годині він прийшов сплатити борг і авто не знайшов. Охоронець не змогла пояснити де авто, сказала, що на момент прийняття зміни авто вже було відсутнє, борг з оплати був. Він зателефонував дружині, сину, останній перебував в м. Києві, вони не знали де авто. Він викликав поліцію. Олександрійський РВП провели огляд місця події, внесли відповідні відомості до ЄРДР. Наразі досудове розслідування триває. В матеріалах кримінального провадження є відео, як авто виїжджає з стоянки, приблизно о 05:30 годині. Вважає, що охоронець у цій порі міг спати. Був впевнений, що авто перебуває під охороною. Свідок [PERSON] , невістка позивача, в судовому засіданні показала, наприкінці березня 2021 року, ввечері, вона з чоловіком приїхали на автомобільну стоянку, яка розташована по пр. Соборному біля траси. Територія стоянки огороджена сіткою, є приміщення для охорони. Чоловік поставив авто на певне місце, яке позначено номером їх автомобілю, сплатив гроші за стоянку і вони пішли додому. Жінка-охоронець завжди оглядала авто, а чоловіки ні. В той день на зміні був чоловік. Біля свого будинку вони авто не ставили, щоб не пошкодили його. Через день чоловік повідомив, що авто на стоянці немає, запитав у неї - де авто, чи вона його брала. Вона йому повідомила, що не знає, оскільки без нього вона не їздить. Авто на стоянку завжди ставив чоловік. Заслухавши пояснення присутніх осіб, покази свідків, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов наступного. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ст. 5 ЦПК України). Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Відповідно до ч.ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником автомобілю Ноnda, модель CR-V, VIN код авто [NUMBER] , сірого кольору, 2017 року випуску, державний номер [NUMBER] , що підтверджується світлокопією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] /а.с.8/. Ринкова вартість вказаного автомобілю, або його аналогу, станом на 16.12.2022 року складає 792659,41 грн. /а.с.17-22/. Відповідач [PERSON] зареєстрований як фізична особа-підприємець, має в оренді земельну ділянку по [ADDRESS] (в районі АЗМ «РУР») де здійснює підприємницьку діяльність з допоміжного обслуговування наземного транспорту (код згідно КВЕД 52.21), що включає утримання паркувальних майданчиків, платних автостоянок, стоянок для велосипедів, зберігання житлових автофургонів і причепів, приймав на роботу працівників /а.с.58, 98-109, 146/. [PERSON] у заяві свідка /а.с.68/, поданої в порядку визначеному ст.93 ЦПК України, пояснив, що на вищезазначеній земельній ділянці розташовано майданчик, який 31.03.2021 року використовувався для надання послуг зберігання транспортних засобів, а також надання місць для пакування. З метою обліку часу перебування транспортних засобів на майданчику, контролю за внесенням оплати та обліку щоденних грошових надходжень працівники вели журнал. В березні 2021 року за зберігання транспортного засобу, так і за паркування, діяв тариф 17 грн. З світлокопії журналу та показів свідків вбачається, що 29.03.2021 року автомобіль «Ноnda CR-V», державний номер [NUMBER] , було розташовано на вказаному майданчику, за що сплачено /прийнято оплату/ 17,00 грн. 30.03.2021 року в журналі наявний запис про наявність боргу за власником автомобілю «Ноnda CR-V», державний номер [NUMBER] , [PERSON] /а.с.71-73/. 01.04.2021 року, на підставі заяви [PERSON] про вчинення кримінального правопорушення, до ЄРДР внесено відомості за №12021121060000276 за ч.2 ст.289 КК України, а саме: у період часу з 30.03.2021 року по 31.03.2021 року група невстановлених осіб, перебуваючи на автостоянці, що охороняється, розташована за адресою: [ADDRESS] , незаконно заволоділа транспортним засобом марки «Ноnda» модель «CR-V», державний номер [NUMBER] , який належить [PERSON] , чим завдала матеріальної шкоди /а.с.9, 143, 144/. Слідчим відділенням Олександрійського РВ УМВС України в Кіровоградській області ведеться досудове розслідування вказаного кримінального провадження, причетних до вчинення даного кримінального правопорушення до теперішнього часу не встановлено, підозра нікому не оголошена. Позивач наполягає, що між сторонами було укладено договір зберігання, відповідач, що позивачу надавалися послуги з розміщення транспортного засобу на орендованому майданчику. Відповідно до ч.1 ст.936 ЦК України, за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов`язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності. Згідно із ч.2 ст.937 ЦК України, договір зберігання укладається у письмовій формі. Письмова форма договору вважається дотриманою, якщо прийняття речі на зберігання, посвідчене розпискою, квитанцією або іншим документом, підписаним зберігачем. Частиною 3 ст.937 ЦПК України передбачено, що прийняття речі на зберігання може підтверджуватися видачею поклажодавцеві номерного жетона, іншого знака, що посвідчує прийняття речі на зберігання, якщо це встановлено законом, іншими актами цивільного законодавства або є звичним для цього виду зберігання. Пунктами 12, 15, 30 Правил зберігання транспортних засобів на автостоянках № 115, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 22.01.1996 року, передбачено, що під час оформлення приймання на зберігання черговий приймальник вносить необхідні дані про володільця транспортного засобу і транспортний засіб до відповідного журналу обліку транспортних засобів і розписується в ньому. Плата за зберігання транспортних засобів на автостоянках справляється за тарифами, встановленими відповідно до законодавства, з видачею квитанції чи касового чека. На всіх автостоянках плата за тимчасове зберігання транспортного засобу справляється за передбачуваний термін зберігання. На автостоянці повинен вестися, зокрема, журнал обліку щоденного та одноразового заїзду і виїзду транспортних засобів (додаток № 3 до Правил…). Володільцеві транспортного засобу, прийнятого на довготермінове зберігання, видається перепустка за встановленим зразком. Володільцеві транспортного засобу, що користується послугами довготермінового зберігання, надається право на стоянку транспортного засобу в одному й тому ж місці. Плата за зберігання транспортних засобів на автостоянках та інші супутні послуги справляється за тарифами, встановленими відповідно до законодавства, з видачею квитанції чи касового чека. Володілець транспортного засобу, який користується послугами автостоянки, зокрема, зобов`язаний: ознайомитися з цими Правилами, розписатися про це в журналі обліку транспортних засобів і виконувати всі вимоги Правил; оформити транспортний засіб на зберігання згідно з вимогами Правил, подати при цьому черговому приймальнику перелік предметів, які знаходяться в салоні (кабіні) транспортного засобу, але не входять до комплекту обладнання та приладів, передбачених заводом-виробником (телевізор, магнітофон, холодильник та інше майно). Перелік повинен бути внесений до журналу обліку транспортних засобів довготермінового або тимчасового зберігання і засвідчений підписами володільця та чергового приймальника; пред`явити транспортний засіб на огляд черговому приймальнику і після належного оформлення поставити його на місце зберігання, зафіксувавши від довільного руху; внести плату, одержати відповідну квитанцію (касовий чек) або перепустку. Автостоянки гарантують схоронність транспортних засобів, прийнятих на зберігання згідно з цими Правилами, а у разі їх зникнення, розукомплектування чи пошкодження під час зберігання несуть відповідальність у встановленому законодавством порядку. У разі коли особа вважає, що їй завдано збитків неналежним виконанням обов`язків за договором зберігання автомобіля, така особа повинна довести обставини як наявності у зберігача як суб`єкта підприємницької діяльності права на здійснення зберігання транспортних засобів на засадах підприємницької діяльності (тобто здійснення такої діяльності на професійній основі), так і укладення між сторонами саме договору зберігання у письмовій формі згідно з вимогами ч.1 ст.937 ЦК України, відповідно до якої зберігач зобов`язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності, або наявність між сторонами укладення публічного договору зберігання транспортних засобів. Позивач не надала суду достатніх, належних та допустимих доказів, які свідчили би про укладення договору зберігання автомобіля між нею та ФОП [PERSON] . Запис в журналі здійснений працівником, що містить відомості про модель транспортного засобу, державний номерний знак автомобіля, час та дату заїзду транспортного засобу на майданчик, а також містить підпис особи про прийняття грошових коштів, в розумінні ч.3 ст.937 ЦК України, не підтверджує прийняття автомобіля саме на зберігання. Аналогічна позиція висвітлена Верховним Судом у постанові № 534/87/16-ц від 09.07.2020 року, та №444/3133/19 від 15.02.2023 року. Надані Олександрійською ОДПІ копії документів, зокрема копія квитанції №814095 про прийняття у іншого володільця на зберігання транспортного засобу з 30.06.2022 року по 04.07.2022 року та отримання плати в сумі 100 грн. /а.с.101/, підтверджує той факт, що при укладенні ФОП [PERSON] саме договорів зберігання, поклажедавцеві видавалися відповідні квитанції. Позивачу квитанція, перепустка, номерний жетон чи розписка, не видавалися, що визнається сторонами в судовому засіданні. Оскільки позивач [PERSON] не довела факту укладення між нею і відповідачем [PERSON] договору зберігання транспортного засобу, а обставина, що автомобіль у момент його зникнення перебував на автостоянці, не свідчить про наявність договірних правовідносин між вказаними особами, суд приходить до висновку про ввдсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Outcome: dismissed