Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом та просить визнати за нею в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] право власності на земельну ділянку. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що [INFO] померла [PERSON] . За життя [PERSON] зробила особисте розпорядження на випадок своєї смерті у вигляді заповіту, в якому заповіла позивачці все своє майно. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно - земельна ділянка площею 1,8530 га (кадастровий номер 1825085000:01:000:0078) цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована за адресою: [ADDRESS] , що належало спадкодавці на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЖТ № 115645 від 10.06.2003 року. Позивач звернувся до нотаріальної контори але приватним нотаріусом, в отриманні свідоцтва про право на спадщину за заповітом, їй було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Позивачка в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Подав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнав, просив їх задовольнити. Розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про можливість ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів та вважає позов таким, що підлягає до задоволення. За змістом ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно положень частин 1, 2 ст. 1220, частини 1 ст. 1222, частини 3 ст. 1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, часом відкриття спадщини в такому випадку є день смерті особи. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Частинами 1, 3 ст. 1268, частиною 1 ст. 1269, частиною 1 ст. 1270 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За змістом зазначених норм прийняття особою спадщини обумовлюється або постійним проживанням спадкоємця із спадкодавцем на час відкриття спадщини, або, в разі відсутності наведених вище обставин - поданням до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини у визначений ч. 1 ст. 1270 ЦК України строк. Як вбачається з ч.1 п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця Державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадкової маси можуть переходити тільки ті права і обов`язки, носієм яких був спадкодавець і на момент відкриття спадщини вони не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 131 Земельного кодексу України, громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі успадкування. У відповідності до ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно з ст. ст. 41, 55 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. З роз`яснень п. 23 Постанови № 7 Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що при наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 529 ЦК Української РСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Стаття 530 ЦК Української РСР передбачає, що при відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга). Стаття 549 ЦК Української РСР визнає, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Особи, для яких право спадкоємства виникає лише у випадку неприйняття спадщини іншими спадкоємцями, можуть заявити про свою згоду прийняти спадщину протягом строку, що залишився для прийняття спадщини. Якщо строк, що залишився, менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців. Згідно зі ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується виданим свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 28.08.2002 року. Згідно дублікату заповіту від 14.11.1997 року посвідченого секретарем Краснобірської сільської ради Радомишльського району Житомирської області, [PERSON] заповіла все своє майно [PERSON] . За наявними в Краснобірському старостинському окрузі відомостями, даний заповіт не змінювався та не скасовувався. Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі за № 73551783 від 11.08.2023 вбачається, що Приватним нотаріусом Данчевою Надією Володимирівною, після смерті [PERSON] , спадкову справу на майно померлої було заведено за № 71/2023. З довідки № 04-04/7/190 від 03.08.2023 року Краснобірського старостинського округу Радомишльської міської ради Житомирської області вбачається, що [PERSON] , яка померла [INFO] , була включена до списку пайовиків бувшого КСП «Краснобірське» на земельну частку паю за № 155. Також, відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру на земельну ділянку №НВ-1200645442023 від 28.08.2023 року, вбачається, що земельна ділянка площею 1,8530 га з кадастровим номером 1825085000:01:000:0078 цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована за адресою: Житомирська область, Радомишльський район, Краснобірська сільська рада є приватною власністю, власник [PERSON] . Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЖТ № 115645 від 10 червня 2003 року, вказаний державний акт виданий на ім`я « [PERSON] ». З Проектно-технічної документації по складанню проекту організації території земельних часток (паїв) та виготовленню державних актів на право власності на землю - земельні частки (паї) на території Краснобірської сільської ради, реформованого КСП «Краснобірське» (нині СТОВ «Терра»), Радомишльського району Житомирської області земельна (частка) пай в розмірі 1,85 га., рахується за померлою [PERSON] . Відповідно до повідомлення Приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Житомирської області Данчевої Н.В. від 11.08.2023 року за №178/02-14 слідує, що згідно матеріалів спадкової справи за №71/2023 заведеної 11.08.2023 року до майна померлої [INFO] [PERSON] , спадкоємцями майна померлої, що прийняли спадщину за заповітом є [PERSON] . З постанови Приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Житомирської області Данчевої Н.В. від 15.11.2023 року вбачається, що нотаріусом відмовлено [PERSON] в отриманні свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, які спадкодавець за життя не отримала. Враховуючи викладене, спадкодавець за життя набула право власності на земельну ділянку площею 1,8530 га з кадастровим номером 1825085000:01:000:0078, а тому суд приходить до висновку про наявність належних правових підстав для визнання права власності позивача на оспорювану земельну ділянку, а відтак позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved