Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Лозівської міської територіальної громади в особі Лозівської міської ради Харківської області, треті особи: малолітній [PERSON] в інтересах якого діє законний представник [PERSON] , приватний нотаріус Лозівського районного нотаріального округу Харківської області Ніколенко Наталія Степанівна про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, в обґрунтування якого вказав, що [INFO] померла його мати - [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на нерухоме майно, а саме: - частину квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , вказана квартира на праві спільної сумісної власності належала матері позивача та йому на підставі свідоцтва про право власності на житло від 10 листопада 2006 року серії [NUMBER] ; - земельну ділянку, площею 0,15 га, кадастровий номер 6323955400:02:000:0236, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташовану за адресою: [ADDRESS] , вказана земельна ділянка належала [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ХР №20-54- 086463, виданого 10 липня 1998 року. Як зазначив позивач, впродовж останніх 3 років свого життя стан здоров?я його мами значно погіршувався, остання почала проявляти ознаки психічного розладу. З 26 листопада 2021 року [PERSON] була встановлена І група інвалідності групи «Б» довічно. В силу свого незадовільного стану здоров?я, відсутності можливості самостійно контролювати свої дії і обмеження до самообслуговування, мати потребувала постійного стороннього догляду. Позивач вказав, що він опікувався своєю матірю та мешкав з нею, супроводжував до лікувальних закладів та виконував рекомендації лікарів, на підставі довіреності отримував належну матері пенсію. Після смерті матері він організував її поховання. В серпні 2023 року, перебираючи особисті речі матері, [PERSON] знайшов заповіт. Ознайомившись зі змістом вказаного заповіту, датованого 22 січня 2013 року, він зрозумів, що цей заповіт за життя склала його мати [PERSON] .. В заповіті мати позивача заповіла все йому, [PERSON] . Враховуючи зміни в законодавстві та воєнний стан, позивач звернувся з заявою до нотаріуса лише 13.09.2023 року, однак йому було відмовлено через пропуск строку. Враховуючи вище вказане, [PERSON] був змушений звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою суду було відкрито провадження в порядку загального позовного провадження, відповідачу надано час для подання відзиву, третім особам строк для подання пояснень. Позивач в судове засідання не з`явився, надав телефонограму про розгляд справи за його відсутності, наполягав на задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Представник Лозівської міської територіальної громади в особі Лозівської міської ради Харківської області у судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, просила вирішити справу на розсуд суду. Малолітній [PERSON] в інтересах якого діє законний представник [PERSON] в судове засідання не зявився, законним представником поано телефонограму про розгляд справи за її відсутності. Приватний нотаріус у судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, вказала, що проти позовних вимог не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні правовідносини. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За положеннями ст.ст.12,81 ЦПК України, кожна особа повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Документи, що не стосуються суті спору, досліджуватися не будуть. Судом встановлено, що позивач є сином [PERSON] , [INFO] , про що свідчить вказане в заповіті. [INFO] померла [PERSON] , яка на день смерті мешкала за адресою: [ADDRESS] , про що свідчить копія довідки(а.с.15). Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з: - частини квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , вказана квартира на праві спільної сумісної власності належала матері позивача та йому на підставі свідоцтва про право власності на житло від 10 листопада 2006 року серії [NUMBER] (а.с.21-22); - земельної ділянки, площею 0,15 га, кадастровий номер 6323955400:02:000:0236, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташовану за адресою: [ADDRESS] , вказана земельна ділянка належала [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ХР №20-54- 086463, виданого 10 липня 1998 року(а.с.23-25). Спадкоємцями могли бути позивач та за життя міг бути його брат, [PERSON] , який помер. Після смерті у брата залишився син - [PERSON] (а.с.27). Згідно з копією заповіту від 22.01.2013 року(а.с.19), померла [PERSON] заповіла все своє майно сину, [PERSON] . Позивач звернувся до нотаріуса для подачі заяви про прийняття спадщини у вересні 2023 року, однак йому було відмовлено у звязку з пропуском строку(а.с.26). Вказане також підтверджується копією спадкової справи(а.с.45-59). Поважними причинами не прийняття в встановлений законом строк спадщини після смерті [PERSON] позивач вказав введення воєнного стану в Україні та зміни в законодавстві. Зважаючи на вище викладене, позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. Статтями 1216,1218 ЦК України встановлено, що спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. ст.1220-1221,1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця. Саме спадкування може відбуватися за заповітом або за законом. Згідно із ст.ст. 1268-1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому прийняття спадщини з умовою чи із застереженням не допускається. Спадкоємець не дотримався вимог закону та після відкриття спадщини в шестимісячний строк не подав до нотаріуса заяву про прийняття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. У разі відсутності такої згоди, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст. 1272 ЦК України). Позивач пропустив встановлений строк для прийняття спадщини, тому вправі звернутися до суду з позовом для визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини. Відповідно до ст.ст. 1296-1298 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, яке видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Пленум Верховного Суду України в п. 24 Постанови від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач, як на підставу поважності пропуску строку звернення вказувала на зміни в законодавстві, воєнний стан, а також як зазначено в позові, [PERSON] був тривалий час не обізнаний про існування заповіту. Згідно правової позиції викладеної у постанові Верховного Суду від 26.06.2019 р. у справі № 565/1145/17, яка в силу ст.263 ЦПК України враховується судом при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин, поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Визначення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини є оціночним поняттям та оцінюється судом в залежності від конкретних обставин справи. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст.81 ЦПК України докази в їх сукупності, суд вважає за необхідне визнати причини пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини спадкоємцем поважними, і визначити позивачу додатковий строк для подачі заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: approved