Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності правоустановлюючого документу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 19.12.2023 року ним було подано заяву про призначення пенсії у з`язку із досягненням пенсійного віку. Але йому було відмовлено, оскільки наявна невідповідність прізвища згідно з паспортом. Оскільки останій запис був зроблений саме центром зайнятості, то він звернувся і керівник внесла зміни до трудової книжки, а саме внесла вірне прізвище " [PERSON] " замість невірного " [PERSON] ". Після чого 12.01.2024 року ним знову подано повторну заяву про призначення пенсії, але знову йому було відмовлено у зв`язку із порушенням вимог "Інструкції про порядок виправлення трудових книжок". Тому, підставою звернення до суду стала неможливість призначення пенсії за віком. Заявник в судовому засідані заявлені вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі. Розглянувши справу в межах заявлених вимог, вивчивши матеріали справи, надавши належну оцінку представленим доказам, судом встановлено слідуюче. Статтею 15 ЦК передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Судом встановлено, що в трудовій книжці [NUMBER] на титульній сторінці в графі « Фамилия » було вказано « [PERSON] » потім було здійснено виправлення шляхом закреслення однією рискою та внесення запису " Фамилия " - " [PERSON] " змінено на " [PERSON] " (паспорт громадянина України серія [NUMBER] виданий 21.08.1995 Фрунзівським РВ УМВС України в Одеській області)». Даний запис підписано начальником Захарівського відділу Роздільнянської філії Одеського обласного центру зайнятості та завірено печаткою. Факт належності [PERSON] трудової книжки [NUMBER] підтверджується наступними документами: - паспортом громадянина України серія [NUMBER] , виданого 21.08.1995 р. Фрунзівським РВ УМВС України в Одеській області, згідно якого [PERSON] народився [INFO] , аналогічно даті, що вказані в трудовій книжці [NUMBER] . - свідоцтвом про народження [NUMBER] , виданого Йосинівським сільбюро ЗАГС Фрунзівського району Одеської області, згідно якого [PERSON] , [INFO] , аналогічно даті, що вказана в трудовій книжці [NUMBER] . Крім того, в записах трудової книжки [NUMBER] під номером 9 містяться відомості про роботу в Управлінні пожежної охорони УВС. Факт належності саме [PERSON] трудової книжки [NUMBER] підтверджується архівними довідками, виданими департаментом архівної справи та діловодства Одеської міської ради згідно яких [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , який працював пожежним з охорони Фрунзівських складів Управління пожежної охорони Управління внутрішніх справ Одеського обласного виконавчого комітету. Вищевказані документи повністю підтверджують, що трудова книжка серія [NUMBER] , що заповнена 10.09.1984 року, на ім`я [PERSON] , [INFO] належить [PERSON] , [INFO] шляхом повного співпадіння дати народження та ідентифікаційного номеру. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно з п.12 Постанови суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад: трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по- батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім`я, по-батькові якої зазначені в документі не збігаються із таким в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше. Проте, сам по собі факт належності документу не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджений документом. Таким чином, для заявника важливо, не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту, це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Таким чином, вимога про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, а саме належності [PERSON] трудової книжки - підлягає задоволенню.

Outcome: approved