Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-27 00:00:00

02.01.2024 [PERSON] , інтереси якої представляє адвокат Денис Т. Д. звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] на свою користь аліментів на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 3000,0 гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. Як підставу позову зазначила, що зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого народилось двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] та дочка [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя з відповідачем не склалось та рішенням суду від 23.10.2023 шлюб розірвано. Вказує, що діти проживають з нею та перебувають на її утриманні, відповідач жодної допомоги на утримання дітей не надає, хоча є працездатним, працює на тимчасових роботах. Тобто, діти знаходяться повністю на її утриманні. З огляду на викладене, просить позов задовільнити. 03.01.2024 судом направлявся запит щодо підтвердження місця реєстрації відповідача [PERSON] 09.01.2024 ухвалою суду провадження у справі відкрито і справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Станом на 05.02.2024 відзив на позов від відповідача до суду не надійшов. У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання позивач та її представник не з`явились. Від представника на адресу суду надійшла заяву, за якою розгляд справи здійснювати за її відсутності, позовні вимоги підтримує з підстав, викладених у позові. Заперечень щодо ухвалення заочного рішення до суду не надала. Відповідач у судове засідання не з`явився. Поштове повідомлення повернулось із відміткою "адресат відсутній за указаною адресою". У Постанові від 01.12.2023у справі № 591/4832/22,провадження № 61-10261св23 Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду зазначив, що довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку з «відсутністю за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. Зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки. З відповіді Бурштинської міської ради вбачається, що [PERSON] зареєстрований на території Бурштинської міської ради. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. ст. 280-282 ЦПК України. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, з`ясувавши обставини справи, суд дійшов наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що з грудня 2008 року сторони перебували у шлюбі, який 23.10.2023 рішенням Галицького районного суду розірвано. [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (свідоцтва про народження серії [NUMBER] , видане 25.10.2017 виконавчим комітетом Бурштинської міської ради Івано-Франківської області та серії [NUMBER] , видане 05.07.2012 виконавчим комітетом Бурштинської міської ради Івано-Франківської області /а. с. 9/. Відповідно до копії паспорта [NUMBER] , виданого 23.09.2008 Івано-Франківським ГО УМВД, позивач зареєстрована за адресою: [ADDRESS] /а. с. 7/. Відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS] /а. с. 19/, є працездатним, аліменти на користь інших осіб не сплачує, будь-яких стягнень на користь третіх осіб за виконавчими документами не здійснює, тобто має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Положеннями статті 51 Конституції України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. У відповідності до ч. 1 ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно вимогам ч. 1-3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч. 1 ст. 184 СК України). Ураховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі у розмірі по 3000,0 гривень щомісячно на кожну дитину, починаючи з дня подання позову до суду до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити рішення суду до негайного виконання у межах сплати платежу аліментів за один місяць. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, ратифікованої Постановою Верховної Ради України № 789 ХІІ (78912) від 27.02.1991, яка набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в сумі 1211,20 гривень. За таких обставин, аналізуючи надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, не здійснювалось.

Outcome: approved