Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-14 00:00:00

12.09.2023 до суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-реконструкція» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості, у якій представник позивача просить стягнути з відповідачів солідарно з урахуванням строків позовної давності заборгованість станом на 01.08.2023 за послуги з постачання гарячої поди у розмірі 58 339,43 грн, інфляційну складову боргу у розмірі 13 213,20 грн, 3% річних у розмірі 3 848,60 грн, а також витрати по сплаті судового збору - 2 684 грн. Позовні вимоги мотивовано тим, що ТОВ «Євро-Реконструкція» надають послуги з постачання гарячої води за адресою [ADDRESS] . Відповідачі є споживачами вказаних послуг, однак в повному обсязі не вносили плату за отримані послуги, в результаті чого утворилась вказана заборгованість. Ухвалою від 25.09.2023 відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою від 21.11.2023 закрито провадження в частині вимог до [PERSON] . 14.11.2023 до суду від відповідача [PERSON] надійшла заява про долучення доказів на підтвердження фактичного не проживання відповідачів [PERSON] , [PERSON] за місцем реєстрації - [ADDRESS] з 2014 року. В судове засідання сторони та їх представники не з`явились, в матеріалах справи містяться заяви з проханням провести судове засідання без їх участі. У зв`язку з неявкою учасників справи у судове засідання, фіксування судового процесу звукозаписувальним пристроєм не здійснювалося. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов наступного висновку. Як убачається з матеріалів справи, виконавцями послуг з постачання гарячої води по будинку за адресою [ADDRESS] є Товариство з обмеженою відповідальністю «Євро-реконструкція» (а.с.12-14,15-19,2022,23). З Витягу з Реєстру територіальної громади м. Києва про зареєстрованих / знятих з реєстрації осіб встановлено, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] мають зареєстроване місце проживання за адресою [ADDRESS] /а.с.11/. При цьому, з довідки № 02-13/93/10 від 23.10.2023 Ічнянської міської ради Монастирищенського старостинського округу, Акту про підтвердження не проживання, Акту про підтвердження проживання судом встановлено, що [PERSON] , [PERSON] з 2014 року фактично не проживають за адресою зареєстрованого місця проживання - [ADDRESS] . Фактичне місце проживання [PERSON] - [ADDRESS] , а [PERSON] - [ADDRESS] /а.с.41,45,46/. Таким чином, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] є споживачами послуг з постачання гарячої води за адресо [ADDRESS] в розумінні п. 6 ст. 1 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», оскільки є користувачами вказаного житлового приміщенням. Правовідносини, що виникають у сфері надання та споживання таких послуг, регулюються як нормами ЦК України, так і Законом України «Про житлово-комунальні послуги», а також іншими нормативно-правовими актами у галузі цивільного, житлового законодавства та актів, що регулюють відносини у сфері надання житлово-комунальних послуг. Пунктом 1 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у редакції Закону № 1875-VІ від 24.06.2004 р. передбачалось право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору про надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідав визначений п. 5 ч. 3 ст. 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до положень ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», у редакції Закону № 2189-VІІІ від 09.11.2017 р., споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Згідно пункту 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24.01.2006 р. № 45, власник та наймач (орендар) квартири зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем відповідно до типового договору; оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити отримані ними житлово-комунальні послуги. Відсутність письмового договору щодо надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від встановленого законом обов`язку оплати послуг у повному обсязі, якщо він фактично користується ними зі згоди постачальника послуг. Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду від 15 березня 2018 року у справі № 401/710/15-ц. За змістом ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В порядку ст. 540 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні беруть участь кілька кредиторів або кілька боржників, кожний з кредиторів має право вимагати виконання, а кожний із боржників повинен виконати обов`язок у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства. Статтею 541 Цивільного кодексу України передбачено, що солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема неподільності предмета зобов`язання. Згідно з ч. 1 ст. 543 Цивільного кодексу України, у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-якого з них окремо. Судом встановлено, що відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] з березня 2017 року не в повному обсязі вносили плату за отримані послуги з постачання гарячої води, в результаті чого утворилась заборгованість станом на 01.08.2023 року у розмірі 58 399,43 грн, що підтверджується розрахунком сум боргу, доданими до позову та письмових пояснень. Згідно із ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 77-80 Цивільного процесуального кодексу України. Проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про наявність підстав задоволення позову в частині стягнення заборгованості зі споживачів послуг [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , однак відсутні правові підстави для стягнення з [PERSON] , [PERSON] на користь позивача ТОВ «Євро-Реконструкція» заборгованості за послуги з постачання гарячої води, спожиті за адресою [ADDRESS] , оскільки матеріалами справи доводиться, що вони фактично не проживали за зареєстрованим місце проживання та не були споживачами послуг позивача за вказаною адресою. В матеріалах справи відсутні правовстановлюючі документи на квартиру, за адресою якої позивачем нараховано заборгованість, тому суд позбавлено можливості встановити, що відповідачі [PERSON] , [PERSON] є споживачами послуг, наданих позивачем за вказаною адресою. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, ураховуючи порушення відповідачами виконання зобов`язань по сплаті житлово-комунальних послуг, суд визнає правомірною вимогу позивача щодо стягнення з відповідачів на користь позивача втрат від інфляції внаслідок несвоєчасного розрахунку у розмірі - 13 213,20 грн, а також 3% річних від простроченої суми заборгованості у розмірі - 3 484,60 грн. За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). За викладених обставин суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 684 грн.

Outcome: approved