Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-14 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» звернулось до Соснівського районного суду м. Черкаси з вказаною позовною заявою. В обгрунтування заявлених позовних вимог зазначає, що 03 листопада 2021 року між Публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» та [PERSON] був укладений договір обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №206638428; забезпечений транспортний засіб марки «Peugeot» модель «Partner», номерний знак [NUMBER] , 2008 року випуску. 19 листопада 2021 року сталась дорожньо - транспортна пригода за участю автомобіля марки «Peugeot» модель «Partner», номерний знак [NUMBER] , 2008 року випуску, під керуванням [PERSON] та автомобіля марки «Huindai» модель «і30», номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] ; внаслідок дорожньо - транспортної пригоди вказані автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 13 грудня 2021 року у справі № 712/12967/21 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень. Власник автомобіля марки «Huindai» модель «і30», номерний знак [NUMBER] , звернувся до ПАТ «НАСК «ОРАНТА» із заявою про виплату страхового відшкодування. ПАТ «НАСК «ОРАНТА» на підставі страхового акту № ОЦВ-21-23-67117/1 від 02 лютого 2022 року здійснено виплату страхового відшкодування на користь [PERSON] в розмірі 125 813 гривень згідно договору № 206638428 від 03 листопада 2021 року, без ПДВ. Відповідно до п.п.а) п. 38.1.1. ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 20 грудня 2021 року у справі № 712/13059/21 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Згідно постанови Соснівського районного суду м. Черкаси від 20 грудня 2021 року у справі № 712/13059/21, [PERSON] 19 листопада 2021 року о 19 годині 13 хвилин в м. Черкаси по вул. 30 років Перемоги, 2, керував автомобілем року марки «Peugeot» модель «Partner», номерний знак [NUMBER] , (власник [PERSON] ), в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку, проводився із застосуванням приладу «Драгер» ARLM-0370, результат 2,68%, тест № 58, чим порушив вимоги п. 2.9а ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП. 31 травня 2022 року позивач звернувся до відповідача з регресною вимогою за вих. № 08-03-14/1-04/2086. Між позивачем та відповідачем було досягнуто домовленості щодо оплати заборгованості протягом дванадцяти місяців на підставі заяви останнього від 08 серпня 2022 року. 20 вересня 2022 року відповідачем було сплачено 20 000 гривень в рахунок погашення заборгованості перед позивачем. В в`язку з невиконанням відповідачем грошових зобов`язань перед позивачем, ПАТ «НАСК «ОРАНТА» звернулось до Сонівського районного суду м. Черкаси з вказаною позовною заявою. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 15 вересня 2023 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання В судове засідання представник позивача не з`явився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи без участі представника позивача, заявлені позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відповідно до вимог ст.128 ЦПК України, шляхом направлення судових повісток на останню відому адресу реєстрації, а також відповідно до вимог ч.10 ст.187 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб - порталі «Судова влада України». Згідно ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (ухвалює заочне рішення). Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання повторно не з`явився, про причини своєї неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву суду не надав. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Оскільки розгляд справи відбувався за відсутності учасників судового процесу, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, надані сторонами докази, дослідивши їх всебічно, повно, об`єктивно, безпосередньо в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши всі обставини справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч.1 ст.95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. 03 листопада 2021 року між Публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» та [PERSON] був укладений договір обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №206638428; забезпечений транспортний засіб марки «Peugeot» модель «Partner», номерний знак [NUMBER] , 2008 року випуску. 19 листопада 2021 року сталась дорожньо - транспортна пригода за участю автомобіля марки «Peugeot» модель «Partner», номерний знак [NUMBER] , 2008 року випуску, під керуванням [PERSON] та автомобіля марки «Huindai» модель «і30», номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] ; внаслідок дорожньо - транспортної пригоди вказані автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 13 грудня 2021 року у справі № 712/12967/21 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень. Власник автомобіля марки «Huindai» модель «і30», номерний знак [NUMBER] , звернувся до ПАТ «НАСК «ОРАНТА» із заявою про виплату страхового відшкодування. ПАТ «НАСК «ОРАНТА» на підставі страхового акту № ОЦВ-21-23-67117/1 від 02 лютого 2022 року, здійснено виплату страхового відшкодування на користь [PERSON] в розмірі 125 813 гривень згідно договору № 206638428 від 03 листопада 2021 року, без ПДВ. Відповідно до п.п.а) п. 38.1.1. ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 20 грудня 2021 року у справі № 712/13059/21 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Згідно постанови Соснівського районного суду м. Черкаси від 20 грудня 2021 року у справі № 712/13059/21, [PERSON] 19 листопада 2021 року о 19 годині 13 хвилин в м. Черкаси по вул. 30 років Перемоги, 2, керував автомобілем року марки «Peugeot» модель «Partner», номерний знак [NUMBER] , (власник [PERSON] ), в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку, проводився із застосуванням приладу «Драгер» ARLM-0370, результат 2,68%, тест № 58, чим порушив вимоги п. 2.9а ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП. 31 травня 2022 року позивач звернувся до відповідача з регресною вимогою за вих. № 08-03-14/1-04/2086. Між позивачем та відповідачем було досягнуто домовленості щодо оплати заборгованості протягом дванадцяти місяців на підставі заяви останнього від 08 серпня 2022 року. 20 вересня 2022 року відповідачем було сплачено 20 000 гривень в рахунок погашення заборгованості перед позивачем. Згідно ч.ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. В постанові Верховного Суду від 22 липня 2019 року у справі 185/5812/16-ц зазначено наступне: «Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. В разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи (пункт 22.2 цієї статті). Згідно з підпунктом а) пункту 41.1 статті 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів Фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно підпункту 38.2.1 пункту 38.2 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив ДТП, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Зазначеним Законом встановлено порядок стягнення коштів, виплачених МТСБУ на відшкодування шкоди заподіяної потерпілій у ДТП особі, а саме: в порядку регресу, якщо така шкода спричинена власником транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.» Згідно правового висновку Верховного Суду в постанові від 28 жовтня 2019 року у справі 722/1384/15-ц, провадження № 61-19660св18, «відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. З огляду на презумпцію вини заподіювана шкоди (частина друга статті 1166 ЦК України) особа звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду якщо доведе, що шкоди було завдано не з її вини. Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України). Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.» Згідно ч.6 ст.82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 20 грудня 2021 року у справі № 712/13059/21 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Згідно постанови Соснівського районного суду м. Черкаси від 20 грудня 2021 року у справі № 712/13059/21, [PERSON] 19 листопада 2021 року о 19 годині 13 хвилин в м. Черкаси по вул. 30 років Перемоги, 2, керував автомобілем року марки «Peugeot» модель «Partner», номерний знак [NUMBER] , (власник [PERSON] ), в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку, проводився із застосуванням приладу «Драгер» ARLM-0370, результат 2,68%, тест № 58, чим порушив вимоги п. 2.9а ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП. 31 травня 2022 року позивач звернувся до відповідача з регресною вимогою за вих. № 08-03-14/1-04/2086. Між позивачем та відповідачем було досягнуто домовленості щодо оплати заборгованості протягом дванадцяти місяців на підставі заяви останнього від 08 серпня 2022 року. 20 вересня 2022 року відповідачем було сплачено 20 000 гривень в рахунок погашення заборгованості перед позивачем. Доказів перерахування відповідачем грошових коштів в розмірі 105 813 гривень (125 813 гривень - 20 000 гривень) на користь позивача матеріали справи не містять і учасниками справи суду не надано. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно платіжного доручення № 4519 від 25січня 2023 року, позивачем при зверненні до Соснівського районного суду м. Черкаси з вказаною позовною заявою сплачено судовий збір в сумі 2 684 гривні. На підставі вищевикладеного, відповідно до ст.ст. 23, 1166, 1167, 1187, 1188, 1191 ЦК України, згідно ст.ст. 13, 22, 38, 41, Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та

Outcome: approved