Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-15 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін. Представник позивачки [PERSON] - адвокат Яременко І.О. подав до суду позовну заяву до територіальної громади села Зарічне в особі Журавненської селищної ради Стрийського району Львівської області (відповідач), в якій просить визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] право на земельну частку (пай) на території Зарічненської сільської ради, площею 1,03 умовних кадастрових гектари, згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) Серія ЛВ №2472, виданого на підставі розпорядження голови Жидачівської РДА №230 від 14.04.1997 та зареєстрованого в Книзі реєстрації Сертифікатів на право на середню частку (пай), що видаються Жидачівською РДА по Зарічненській сільській раді, за №818. В обґрунтування позовних вимог щодо предмета спору покликається на те, що [INFO] померла матір позивачки [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої, окрім іншого, входило право на земельну частку (пай) на території Зарічненської сільської ради, площею 1,03 умовних кадастрових гектари, належне померлій на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) Серія ЛВ №2472 від 24.04.1997. [PERSON] була зареєстрована одна та проживала в [ADDRESS] до дня своєї смерті, що наступила [INFO] . У Зарічненській сільській раді від померлої [PERSON] заповіту не посвідчувалося. [PERSON] прийняла спадщину після смерті своєї матері [PERSON] , вступивши в управління та володіння спадковим майном у піврічний термін після її смерті. Оскільки заповіту [PERSON] не залишала, то спадкування відбулося за законом. На момент смерті [PERSON] , окрім позивачки, не було інших спадкоємців. Позивачка фактично прийняла спадщину після смерті своєї матері, бо вступила в управління та володіння спадковим майном. Позивачка похоронила матір, користується присадибною ділянкою, доглядає за спадковим будинком. 19.12.2023 позивачка звернулася в Жидачівську державну нотаріальну контору з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті своєї матері [PERSON] , однак нотаріус відмовив через відсутність правовстановлюючого документу на земельну частку (пай), що знаходиться на території Зарічненської сільської ради, що належала померлій і є спадковим майном. Відповідач правом на подання відзиву не скористався. Позивачка та її представник у судове засідання не з`явилися, однак представник позивачки подав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності та підтримання заявлених вимог у повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, у якій також зазначив про відсутність на час розгляду справи у суді інформації, яка була б підставою щодо заперечення стосовно предмета даної заяви. Заяви, клопотання, подані учасниками справи. Представником позивача подано заяву про розгляд підготовчого засідання за відсутності позивачки та її представника і призначення справу до судового розгляду по суті (а.с.24), заяву про розгляд справи за відсутності позивачки та її представника і підтримання заявлених вимог у повному обсязі (а.с.29). Представником відповідача подано заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с.21-22). Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 25.12.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до відкритого підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження (а.с.16-17). Ухвалою підготовчого засідання від 19.01.2024 закрито підготовче провадження та призначення справи до судового розгляду по суті (а.с.26). Ухвалою судового засідання від 16.02.2024 постановлено проводити розгляд справи за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу (а.с.30). Позиція суду. Суд, з`ясувавши обставини, на які сторона позивачки посилається як на підставу позовних вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам в цілому, доходить висновку, що позов підлягає задоволенню повністю виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Відповідно до свідоцтва про народження від 18.06.2003 [PERSON] народилася [INFO] і її матір`ю є [PERSON] (а.с.7). [PERSON] та [PERSON] одружилися 31.07.1976 у с.Зарічне Жидачівського району Львівської області. Після одруження прізвище дружини змінено на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про одруження від 18.01.2003 (а.с.8). [PERSON] померла [INFO] у с. Зарічне Жидачівського району Львівської області, про що свідчить свідоцтво про смерть від 23.06.2003 (а.с.9). Довідкою старости сіл Зарічне, Лисків, Демівка, Корчівка, Романівка Журавненської селищної ради № 412 від 24.10.2023 встановлено, що [PERSON] була зареєстрована та проживала в [ADDRESS] до дня своєї смерті, що наступила [INFO] . В Зарічненській сільській раді від померлої [PERSON] заповіту не посвідчувалося. Померла [PERSON] на день смерті була зареєстрована одна в будинку по [ADDRESS] . [PERSON] прийняла спадщину після смерті своєї матері [PERSON] , вступивши в управління та володіння спадковим майном у піврічний термін після її смерті (а.с.10). Згідно з довідкою відділу №5 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 11.12.2023 на підставі розпорядження голови Жидачівської районної державної адміністрації від 14.04.1997 №230 за [PERSON] зареєстровано право на земельну частку (пай) розміром 1,03 умовних кадастрових гектари на території Зарічненської сільської ради. Сертифікат серії ЛВ №2472 зареєстрований 24.04.1997 за №818 (а.с.11). Завідувача Жидачівською ДНК 19.12.2023 відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] у зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа на земельну частку (пай), що належала померлій і є спадковим майном (а.с.13). Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №75038776 від 07.12.2023 після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилася та свідоцтва про право на спадщину не видавалися (а.с.25). Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наявністю у позивачки права на майно у порядку спадкування за законом та перешкоди у належному юридичному оформленні цього права у позасудовому порядку через невизнання його нотаріусом, який відмовив позивачці у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину. Норми права, які застосував суд. До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу Української РСР (даної - ЦК УРСР) та Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Так, згідно з положеннями частини 1, 2 статті 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Згідно з приписами статті 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини (стаття 548 ЦК УРСР). Відповідно до частин першої, другої статті 549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Також, судом враховано положення статей 525, 527 ЦК УРСР, які передбачають час відкриття спадщини та осіб, що можуть бути спадкоємцями. За змістом частини 3 статті 5 ЦК України якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Згідно з пунктами 4, 5 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України цей Кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Крім цього, суд зважає на роз`яснення, викладені у пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування». Узагальнені фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що [PERSON] на час відкриття спадщини (день її смерті) належало право на земельну частку (пай), розміром 1,03 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, яка розташована на території Зарічненської сільської ради, про що на її ім`я зареєстрований сертифікат серії ЛВ №2472 від 24.04.1997 за №818. За життя [PERSON] особистого розпорядження не зробила. [PERSON] є спадкоємицею першої черги за законом як дитина спадкодавці [PERSON] . Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. З огляду на час смерті [PERSON] спадкування відбулося за правилами, встановленими ЦК УРСР. Позивачка входить до першої черги спадкоємців за законом після смерті [PERSON] , прийняла спадщину, вчинивши дії, що свідчать про це, а саме: фактично вступивши у володіння спадковим майном. Фактичних даних про наявність інших спадкоємців, які прийняли спадщину у встановленому законом порядку, матеріали справи не містять. Таким чином, суд виснує, що [PERSON] має обґрунтоване право на зазначену земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] як спадкоємець першої черги за законом, однак позбавлена можливості юридично оформити це право у визначений законом позасудовий спосіб у нотаріуса через відмову останнього у вчиненні нотаріальних дій. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, а також зважаючи на те, що особисте майнове право [PERSON] не визнається, відтак позивачка має законні сподівання на судовий захист цього права в силу приписів статті 16 ЦК України, у зв`язку з чим і звернулася до суду, тому суд, з огляду на обґрунтованість та підставність позову, вважає, що позов слід задовольнити повністю. На підставі статей 524, 525, 527, 529, 548, 549 Цивільного кодексу Української РСР, статті 5 та пунктів 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України та

Outcome: approved