Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-27 00:00:00

Адвокат Чернега І.Ф. в інтересах позивача [PERSON] звернулася до суду з позовом до ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» за участю третьої особи: приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Шуляченка М.Б., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовних представник позивача посилається на те, що 01.04.2021 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. вчинено виконавчий напис, який зареєстрований в реєстрі за № 68407 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» суми заборгованості за кредитним договором № 436441-А від 05.12.2018 року, який був укладений між [PERSON] та ТОВ «СС ЛОУН». 16.07.2021 року на підставі вказаного виконавчого напису, приватним виконавцем Шуляченко М.Б. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № [NUMBER]. Позивач вважає, що виконавчий напис нотаріуса вчинено із грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, за відсутності документів, які підтверджують безспірність заборгованості, та виданий за кредитним договором, який нотаріально не посвідчувався. Посилаючись на вказані обставини, позивач просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 68407, вчинений 01.04.2021 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. про стягнення з нього на користь ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» заборгованості за кредитним договором, а також стягнути з відповідача на його користь понесені судові витрати. Позивач [PERSON] та його представник адвокат Чернега І.Ф. в судове засідання не з`явилися, звернувшись до суду з клопотанням про розгляд справи за їх відсутності. Представник відповідача - ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином. 22.01.2024 року від представника відповідача ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» Тимошенка О.О. надійшов відзив на позовну заяву, в якому просив суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, посилаючись на наступне. Позивач у своїй позовній заяві не оспорюється факт укладання кредитного договору, тим самим підтверджуючи факт виникнення заборгованості, тобто у даній справі, кредитний договір укладений між ТОВ «СС ЛОУН» та [PERSON] є документом, що підтверджує безспірність заборгованості боржника та встановлює прострочення виконання зобов`язання (згідно з п.1 Постанови КМУ «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»). Крім того, указаний кредитний договір укладено у формі електронного документу з використанням електронного підпису, для укладення якого відповідач добровільно за допомогою мережі Інтернет перейшов на офіційний сайт товариства та подав відповідну заявку на кредит, в якій вказав свої персональні дані, а саме: прізвище, ім`я, по-батькові, паспортні дані, номер телефону, ідентифікаційний номер, адресу електронної пошти, номер банківської картки для перерахування коштів. Таким чином, стягнення заборгованості проводилася у безспірному порядку на підставі кредитного договору, що підтверджує безспірність заборгованості, а отже, є підставою для вчинення виконавчого напису. Виконавчий напис здійснювався відповідно до постанови Кабінету Міністрів №1172 від 29.06.1999 року. 19.04.2022 року до вище зазначеної постанови, у якій виправив пункт про кредитні договори, проте виконавчий напис здійснювався до даної зміни, що вказує на законність його виконання. Заперечуючи щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 6000 грн., представник відповідача зазначив, що вартість виконаних робіт є значно завищеною та неспівмірною. Третя особа - приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Шуляченко М.Б. в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином. Пояснень на позовну заяву не подавав. У зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши подані суду докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що 01.04.2021 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 68407, про звернення стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» заборгованості за кредитним договором № 436441-А від 05.12.2018 року. Загальна сума, що підлягає стягненню становить 8617,80 грн. 16.07.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Шуляченко М.Б. на підставі виконавчого напису № 68407 від 01.04.2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В., відкрито виконавче провадження № [NUMBER] про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» суми в загальному розмірі 8617,80 грн. Вирішуючи спірне питання суд виходить з того, що відповідно до ст.. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст.. 87 ЗУ «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. За правилами ч. 1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». З тексту оспорюваного виконавчого напису вбачається, що приватний нотаріус при вчиненні нотаріальної дії керувався ст.ст. 87-91Закону України «Про нотаріат» та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 року за № 1172. Відповідно пункту 2 Переліку (із змінами внесеними Постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»), для одержання виконавчого напису по кредитним договорам, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями подається: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14 постанову № 662 визнано незаконною та нечинною в частині, зокрема, доповнення до Переліку документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14 залишено без змін. Таким чином, оскільки в судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Крім того, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Приймаючи до уваги вищенаведені вимоги Закону в суду є всі підстави вважати, що на час вчинення виконавчого напису безспірність заборгованості за кредитом не була встановлена, кредитний договір не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, а тому суд приходить переконання, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням чинного законодавства. Згідно ст.. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення, суд вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч.3 ст. 133 ЦПУ України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову, судові витрати покладаються на відповідача. Позивачем при зверненні до суду з позовом сплачено судовий збір в сумі 1073,60 грн., що підтверджується квитанцією ID: 0744-8110-4347-0826 від 20.12.2023 року. Відповідно до ч. 2, ч. 3 ст.. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів. Представником позивача надано договір про надання правової від 05.05.2023 року, укладеного між [PERSON] та адвокатом Чернега І.Ф., в якому прописаний обсяг роботи, яку має виконати адвокат, разом з переліком послуг, які надано адвокатом на виконання умов договору; акт про приймання передачу наданих послуг від 05.01.2024 року; детальний опис/розрахунок наданих послуг професійної правничої допомоги за договором № 4 від 05.05.2023 року; квитанцією про перерахунок коштів у сумі 6000,00 грн., які в сукупності підтверджують розмір судових витрат. При вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує положення ч. 3 ст. 141 ЦПК України. Представник відповідача заперечуючи проти стягнення судових витрат, посилався неспівмірність таких витрат зі складністю справи та обсягом виконаних робіт (послуг). Визначаючи розмір витрат на професійну правничу допомогу, які поніс позивач, суд, врахувавши обсяг виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), витрачений адвокатом час, значення справи для сторін, з урахуванням вимог розумності та справедливості, враховуючи, що позови даної категорії є масовими та не є складними за своєю суттю для підготовки, а також те, що заявлені представником позивача витрати у сумі 6000,00 грн. є неспівмірними із складністю цієї справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення витрат на правову допомогу в сумі 3000,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved