Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-18 00:00:00

Описова частина Зміст позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (далі - ТОВ «Коллект Центр») звернулося до суду з позовом до [PERSON] , в якому зазначає, що 22.06.2021р. між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та позичальником, яким є [PERSON] , укладено Договір про надання споживчого кредиту № 4353486. Відповідно до умов Договору, Кредитодавець надає позичальнику кредит у гривні, а позичальник зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Відповідно до положень договору: кредиту(загальний розмір) складає: 18 200,00 гривень, строк кредиту становить 28 днів. - стандартна процентна ставка становить 1,90 в день та застосовується у межах строку кредиту; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація за ініціативою позичальника; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася авто пролонгація. Відповідно до умов Договору кошти кредиту надаються у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані позичальником Кредитодавцю з метою отримання кредиту. ТОВ «АВЕНТУС» свої зобов`язання за Договір про надання споживчого кредиту № 4353486 від 22.06.2021 виконав належним чином, перерахувавши грошові кошти у розмірі 18 200,00 гривень відповідачу, що підтверджується платіжним дорученням. 24.01.2022 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу № 24-01/2022, відповідно умов якого ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» (первісний кредитор) відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право грошової вимоги до позичальників, в тому числі за Договір про надання спожичого кредиту № 4353486 від 22.06.2021 р., що укладений між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та позичальником, яким є: [PERSON] . У свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право грошової вимоги до позичальників Товариству з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відповідно до Договору відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023 року, в тому числі за Договір про надання спожичого кредиту № 4353486 від 22.06.2021 р., що укладений між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та позичальником, яким є: \~ \~ \~ \~ [PERSON] . В порушення умов Договору, відповідач, свої зобов`язання належним чином не виконує, в результаті чого станом на 28.09.2023 року загальний розмір заборгованості відповідно до розрахунку заборгованості становить 59341,97 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 18200,00 грн.; заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги - 40804,40 грн.; нараховані 3% річних - 46,37 грн.; інфляційні втрати - 291,20 грн., яку представник позивача просить стягнути з відповідача на користь позивача. Крім того, позивач просить стягнути на свою користь понесені витрати по оплаті судового збору у розмірі 2684,00 гривень та витрати на правничу допомогу у сумі 17000 гривень. Доводи особи, яка подала позов Позовна заява мотивована тим, що відповідач внаслідок не виконання належним чином умови кредитного договору допустив утворення заборгованості за кредитом. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, в резолютивній частині позову просив слухати справу без участі представника позивача, на позовних вимогах наполягають, проти заочного рішення не заперечують. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце судового засідання повідомлялась належним чином, у встановлений судом строк, на адресу суду клопотань про відкладення розгляду справи та відзиву на позовну заяву не надала. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за наявності всіх наступних умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечував проти такого вирішення справи. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, встановленими наступні фактичні обставини справи. Фактичні обставини справи, встановлені судом З матеріалів справи встановлено, що 22.06.2021 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та відповідачем було укладено договір про споживчий кредит №4353486, відповідно до умов якого позикодавець зобов`язується передати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит), у сумі визначеній умовами договору, а позичальник зобов`язується повернути повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений договором термін. Сума кредиту становить 18200,00 грн. Кредит надається строком на 28 днів, стандартна процентна\~ставка становить\~1,90\~в день\~та застосовується\~у межах\~строку кредиту;\~у межах\~нового строку\~кредиту,\~якщо відбулася\~пролонгація за\~ініціативою позичальника;\~у межах\~нового строку\~кредиту,\~якщо відбулася\~авто пролонгація.Відповідно до умов Договору кошти кредиту надаються у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані позичальником Кредитодавцю з метою отримання кредиту (а.с.5-9). Договір підписано [PERSON] одноразовим ідентифікатором М543605, 22.06.2021 о 14:05:37 год. (а.с.9). Також 22.06.2021\~року між\~ТОВ " АВЕНТУС\~УКРАЇНА " та відповідачем було підписано Додаток №1 до договору про споживчий кредит №4353486 від 22.06.2021 року - Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (а.с.9 зворот). Також до договору про споживчий кредит №4353486 долучено паспорт споживчого кредиту відповідно якого вбачається, що кредит у розмірі 18200,00 грн. надано строком на 28 днів з можливістю пролонгації та авто пролонгації відповідно до умов договору. Крім того, як вбачається з паспорту споживчого кредиту, стандартна процентна ставка 693,50% річних (1,90% в день), реальна річна процентна ставка за стандартною ставкою 25900,42%. Крім того за порушення умов договору передбачені штрафи: 873,60грн. на 4-й день невиконання та/або неналежне виконання зобов`язань з повернення кредиту та/або процентів за користування кредитом та 200,20 грн. починаючи з 5-го дня за кожний день невиконання та/або неналежного виконання зобов`язань (а.с.10-12). ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА" свої зобов`язання за договором виконало, а саме перерахувало відповідачу кредитні кошти, про що свідчить копія платіжного доручення №958420690 від 22.06.2021 року, про перерахування на рахунок [PERSON] № [NUMBER] суми в розмірі 18200,00 гривень (а.с. 21). В свою чергу відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконувала, у зв`язку з чим станом на 28.09.2023 утворилася заборгованість в загальному розмірі 59341,97 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 18200,00 грн.; заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги 40804,40 грн., - нараховано 3% річних 46,37грн., інфляційні витрати 291,20грн. що підтверджується розрахунком заборгованості до договору від 22.06.2021 (а.с.24-25). 24.01.2022року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу № 24-01/2022, відповідно умов якого ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право грошової вимоги до позичальників, в тому числі за Договір про надання споживчого кредиту № 4353486 від 22.06.2021 р., що укладений між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та позичальником, яким є: [PERSON] (а.с.26-28). У свою чергу, між ТОВ «Вердикт Капітал» був укладений\~договір про\~відступлення (купівлю-продаж)\~прав вимоги №10-01/2023\~від 10.01.2023 року відповідно до умов якого ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ", як первісний кредитор, відступило шляхом продажу ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" права вимоги Первісного кредитора до боржників, в тому числі за договором про споживчий кредит №4353486 від 22.06.2021, що був укладений між первісним кредитором та відповідачем (а.с.32-37). Відповідно до копії акту приймання-передачі Реєстру Боржників за договором №10-01/2023\~від 10.01.2023 року про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, ТОВ "ВЕРДИКТКАПІТАЛ" передало, а ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" прийняло Реєстр Боржників кількістю 37341 та набуло право вимоги до боржників, в тому числі і до відповідача [PERSON] за договором про споживчий кредит №4353486 від 22.06.2021року із загальною сумою заборгованості 59\~341,97 грн. (а.с. 35-37). Мотивувальна частина Позиція суду та застосовані норми права За нормою ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України). Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Таким чином, сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі Відповідача для укладення такого Договору, на таких умовах шляхом підписання Договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст.526ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави «Позика», якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Як видно з матеріалів справи, відповідач користувався кредитними коштами, що підтверджується розрахунком заборгованості, що містить дані про залишок залишкової заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), суми нарахованих відсотків та суми погашення заборгованості, разом з тим, взяті на себе зобов`язання належним чином не виконав, у зв`язку із чим, має заборгованість перед позивачем, який відповідно до договору факторингу набув право вимоги за кредитним договором в розмірі 59341,97 грн. Відповідно до ст. 512, 514 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 1082 ЦК України, передбачено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Всупереч умовам кредитних договорів, незважаючи на повідомлення про необхідність сплати заборгованості за кредитним договором, відповідач не виконала свого зобов`язання та після відступлення права грошової вимоги не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості, що не заперечувалося відповідачем, яка в судове засіданні не з`явилася. Аналізуючи перелічені вище докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що допущені відповідачем порушення умов за договором про споживчий кредит № 4353486 від 22.06.2021, є істотними, у зв`язку із чим, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості за вказаним вище договором в розмірі 59341,97 грн. Крім того відповідно до положення п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений та документально підтверджений судовий збір в розмірі 2684,00 гривень (а.с.1). Крім того, позивач в позовній заяві просить стягнути з відповідача понесені витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 17000,00 грн. Судом встановлено, що 02 січня 2023 року між адвокатським об`єднанням «ЛІГАЛ АССІСТАНС» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» укладено договір про надання правової допомоги № 02-01/2023 від 02.01.2023 (а.с. 48-49). Також, в матеріалах справи міститься заявка про надання юридичної допомоги №45 від 15.08.2023 відповідно до якої ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» погодили з АО «ЛІГАЛ АССІСТАНС» вартість надання правових (юридичних) послуг по супроводу примусового стягнення заборгованості з [PERSON] загальна сума яких 17000,00 грн. (а.с.52), витяг з акту №2 про надання юридичної допомоги від 16.06.2021 року (а.с.53), платіжною інструкцією №380790010 від 22.08.2023 про сплату ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» АО «ЛІГАЛ АССІСТАНС» витрат на надання правової допомоги згідно договору про надання правової допомоги № 02-01/2023 від 02.01.2023 на суму 50 000, 00 грн. (а.с.51). За змістом ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Таким чином, вимоги позивача про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу у розмірі 17000,00 грн. за договором про надання правничої допомоги, підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1-4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Як вбачається з аналізу наведених правових норм, документально підтверджені судові витрати підлягають компенсації стороні, на користь якої ухвалене рішення, за рахунок іншої сторони. При цьому, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку. Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 21 березня 2018р. у справі № 815/4300/17, від 11 квітня 2018р. у справі № 814/698/16. В обґрунтування витрат на правничу допомогу стороною позивача було подано договір про надання правової допомоги № 02-01/2023 від 02.01.2023, заявку про надання юридичної допомоги №45 від 15.08.2023, витяг з акту №2 про надання юридичної допомоги від 16.06.2021 року, платіжну інструкцію №380790010 від 22.08.2023. Враховуючи положення ст. 137 ЦПК України, суд приходить до висновку, що розмір витрат на правничу допомогу підлягає до задоволення у розмірі 17 000,00 грн. Щодо судових витрат Відповідно до п.1 ч.2, ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

Outcome: approved