Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-20 00:00:00

У вересні 2023 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Другої Новомосковської державної нотаріального контори Дніпропетровської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що [INFO] померла його бабуся, [PERSON] , [INFO] . Після смерті бабусі відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки, що розташована на території Бузівської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, пай № [NUMBER] , площею 3,93 га. Спадкоємцем першої черги за померлою була його мати, [PERSON] , [INFO] , яка мала звернутися до нотаріуса з заявою на відкриття спадкової справи до 30 травня 2022 року, але не встигла, бо померла через хворобу 18 травня 2022 року. Після смерті матері, позивач не мав змоги у визначений законом строк для прийняття спадщини, звернутися до нотаріуса, оскільки з 07.03.2022 року був призваний на військову службу за загальною мобілізацією, де і перебуває на теперішній час. Розуміючи, що перебуваючи на військовій службі, не має можливості оформити документи для прийняття спадщини, позивач у травні 2023 року, перебуваючи у відпустці, оформив довіреність на [PERSON] , яка мала представляти його інтереси з цього питання. В червні 2023 року [PERSON] , діючи на підставі довіреності, звернулася до Другої новомосковської державної нотаріальної контори з наміром оформлення спадщини та нотаріус письмово роз`яснила, що позивачем пропущений встановлений законом строк для прийняття спадщини, та рекомендувала звернутися до суду для визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Вважає, що пропустив строк прийняття спадщини з поважних причин та просить суд визначити йому додатковий строк у два місяці, достатній для подання заяви про прийняття спадщини після померлої [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12.09.2023 року цивільну справу передано до Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області за підсудністю. Ухвалою Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 13.10.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у цивільній справі в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання, витребувано з Другої новомосковської державної нотаріальної контори копію спадкової справи після смерті [PERSON] . Ухвалою Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 01.02.2024 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду. У судовому засіданні представник позивача - адвокат Лисак П.О. позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, та просив їх задовольнити. Також суду пояснив, що відповідачем порушуються права позивача, оскільки нотаріус відмовляє позивачу у прийняті заяви про прийняття спадщини. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надала заяву про розгляд справи за відсутності представника нотаріальної контори (а.с.41). Вислухав пояснення представника позивача, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Як передбачено ст.ст.12 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.6). Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, до складу якої входить земельна ділянка прощею 3,930 га, з цільовим призначенням для ведення сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Бузівської сільської ради, про що свідчить копія державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ДП №0378437 (а.с.10). За життя [PERSON] належну їй земельну ділянку площею 3,930 га, що розташована на території Бузівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, заповіла дочці, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копію заповіту, посвідченого 15 липня 2014 року секретарем Бузівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області Буряк Л.С., зареєстрованого в реєстрі за №16 (а.с.8). [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.7). Позивач [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] , що підтверджується копією його свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.15). Позивач [PERSON] призваний на військову службу за загальною мобілізацією 07.03.2022 року згідно Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 року №69/2022 [INFO] , що підтверджується довідкою [INFO] від 08.08.2023 року №1/4817 (а.с.11). 30 червня 2023 року представником позивача за довіреністю [PERSON] до Другої новомосковської державної нотаріальної контори подана заява про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с.12). 30 червня 2023 року державним нотаріусом Другої новомосковської державної нотаріальної контори відкрито спадкову справу після смерті [PERSON] за №70868078 (а.с.13). Листом від 30.06.2023 року №736/02-14 державний нотаріус Другої новомосковської державної нотаріальної контори роз`яснила позивачу про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, належне [PERSON] , померлій [INFO] , у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини, та рекомендовано звернулися до суду для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини (а.с.14). Згідно зі статтями 1216, 1218 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтями 1217, 1223 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом першої-п`ятої черг). Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст. ст. 1220-1221,1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно із ст.ст. 1268-1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому прийняття спадщини з умовою чи із застереженням не допускається. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. У разі відсутності такої згоди, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст. 1272 ЦК України). Як вбачається з матеріалів справи, спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , була її донька - [PERSON] , яка померла [INFO] . З копії спадкової справи №70868078 після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , вбачається, що окрім позивача [PERSON] , який є онуком спадкодавця, із заявами про прийняття спадщини ніхто не звертався (а.с.43-49). Отже позивач є єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] , інші спадкоємці відсутні. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. В постанові Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 2516/1356/12-ц (провадження № 61-28938св18) вказано, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (частина третя статті 1272 ЦК України). Таким чином, позов спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини, про визначення йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини порушує права іншого спадкоємця, який спадщину прийняв, а тому належними відповідачами у спорах про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є спадкоємці, які прийняли спадщину. За відсутності таких спадкоємців відповідачем виступає територіальна громада в особі органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За теоретичним визначенням «відповідач» - це особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами та, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред`явленими вимогами. Разом з тим, нотаріус не може бути відповідачем у цій категорії справ, оскільки нотаріус є публічною особою, якій державою надано повноваження щодо посвідчення прав і фактів, які мають юридичне значення, та вчинення інших нотаріальних дій з метою надання їм юридичної вірогідності. Вчиняючи нотаріальні дії, нотаріус діє неупереджено, він не може діяти в інтересах жодної з осіб - учасника нотаріальної дії. Нотаріус не стає учасником цивільних правовідносин між цими особами, а отже, не може порушувати цивільні права, які є змістом цих відносин. Відсутня і процесуальна заінтересованість нотаріуса в предметі спору та реалізації прийнятого рішення. Виходячи з норм Закону України «Про нотаріат», у нотаріуса немає спільних чи однорідних прав та обов`язків стосовно позивача. Нотаріус вчиняє нотаріальні дії від імені держави, тому в нього не можуть бути спільні чи однорідні права і обов`язки з особами, які звернулися до нього, або з особами, які вирішили, що їх права порушені нотаріальними діями. Крім того, у п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» вказано, що у справах про спадкування нотаріуси не є заінтересованими особами і не повинні залучатися до участі у справі. Згідно з частинами першою статті 51 ЦПК України суд має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. За змістом наведеної норми цивільного процесуального права з урахуванням принципу диспозитивності цивільного судочинства та принципу змагальності сторін, на позивача покладено обов`язок визначати відповідача у справі. При цьому суд під час розгляду справи має виходити із складу осіб, які залучені до участі у справі позивачем. У разі пред`явлення позову до частини відповідачів, суд не вправі зі своєї ініціативи і без згоди позивача залучати інших відповідачів до участі у справі як співвідповідачів та повинен вирішити справу за тим позовом, що пред`явлений, і відносно тих відповідачів, які зазначені в ньому. Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача (або залучення інших співвідповідачів в окремих справах згідно зі специфікою спірних правовідносин), суд відмовляє в задоволенні позову. Як вбачається з матеріалів справи, позивач клопотань щодо заміни первісного відповідача належним відповідачем чи про залучення до участі у справі іншої особи як співвідповідача не заявляв. Окрім того, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц). Пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову. У даній справі позов пред`явлено до Другої Новомосковської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області, яка не є ані спадкоємцем померлої [PERSON] , ані органом, який має представляти інтереси територіальної громади за місцем відкриття спадщини. З огляду на викладені вище обставини, суд доходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог [PERSON] слід відмовити, оскільки позовні вимоги заявлені ним до неналежного відповідача.

Outcome: dismissed