Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-18 00:00:00

ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "РІАЛЬТО" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивовані тим, що 26.08.2021 між ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "РІАЛЬТО" [PERSON] укладено договір № 210826-40362-4, за умовами якого відповідач отримала кредит в розмірі 6000,00 грн. строком на 20 днів шляхом переказу на його платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 2,2% від суми кредиту за кожен день користування та 4,0% від залишку суми кредиту за кожен день прострочення терміну повернення кредиту. Даний договір укладений в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на вебсайті в мережі Інтернет та підписаний електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора 925908, який направлявся на його номер телефону. Таким чином відповідач погодилася з умовами кредитного договору та правилами надання грошових коштів у позику. Станом на 29.11.2023 заборгованість [PERSON] за договором № 210826-40362-4 від 26.08.2021 становить 20\~640, 00 грн., яка складається з: 6000 грн. заборгованість за кредитом; 2640 грн. заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п. 1.2. Кредитного договору за ставкою 2,2 % за кожен день користування кредитом за період з 26.08.2021 по 15.09.2021 (включно); 12 000 грн. заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п. 3.3 кредитного договору за ставкою 4,0% від суми несвоєчасно повернутого кредиту за кожний день прострочення за період з 16.09.2021 до 04.11.2021 (включно) відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України. Відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав та не повернув своєчасно суму кредиту і нараховані відсотки. За таких обставин ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "РІАЛЬТО" просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором №210826-40362-4 від 26.08.2021 в сумі 20\~640, 00 грн., а також судові витрати та витрати на правову допомогу. Ухвалою судді Жашківського районного суду Черкаської області від 19.12.2023 прийнято позовну заяву до свого провадження та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, вирішено справу розглядати без повідомленням сторін за наявними у справі матеріалами, клопотання представника позивача ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "РІАЛЬТО" адвоката Руденка Костянтина Васильовича про витребування доказів задоволено та витребувано у АТ «КБ «Приватбанк» " інформацію. Відповідно до ч.2 ст.279 ЦПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Згідно ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили. Відзив на позов від відповідача [PERSON] до Жашківського районного суду Черкаської області не надходив. Дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, об`єктивного та всебічного дослідження, суд встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "РІАЛЬТО" здійснює діяльність з надання фінансових послуг, зокрема надає грошові кошти у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. 26.08.2021 року відповідач на веб-сайті в мережі Інтернет https://monetka.ua заповнив анкету-заяву на кредит, у якій вказана сума кредиту, строк кредиту та складові частини сукупної вартості кредиту, а також інформація про особу позичальника, її номер мобільного телефону та платіжна картка, що підтверджується витягом з інформаційно-телекомунікаційної системи https://monetka.ua. У цей же день на вказаний відповідачем в анкеті-заяві номер було доставлено одноразовий ідентифікатор 925908 для підтвердження згоди з умовами договору. 26.08.2021 року між ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "РІАЛЬТО" [PERSON] за допомогою вказаного одноразового ідентифікатора укладено договір № 210826-40362-4, згідно умов якого останній надано грошові кошти в розмірі 6 000 грн. строком на 20 днів з процентною ставкою 2,2% від суми кредиту за кожен день користування, а також 4,0% від суми несвоєчасного повернутого кредиту за кожен день користування кредитом понад визначений строк (річна процентна ставка становить 1460,00%), яка нараховується відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України. До вказаного договору додані Внутрішні правила надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, через мережу Інтернет ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "РІАЛЬТО". Позивач перерахував на вказану відповідачем картку грошові кошти в сумі 6 000 грн., що підтверджується копією чеку про проведення переказу (а.с.23). Відповідно розрахунку заборгованості [PERSON] за договором № 210826-40362-4 від 26.08.2021 станом на 29.11.2023 загальний розмір заборгованості становить 20640 грн., з яких: 6 000 грн. заборгованість за кредитом; 2640 грн. заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п. 1.2. кредитного договору за ставкою 2,2% за кожен день користування кредитом за період з 26.08.2021 до 15.09.2021 (включно); 12 000 грн. заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п. 3.3 кредитного договору за ставкою 4,0% від суми несвоєчасно повернутого кредиту за кожний день прострочення за період з 16.09.2021 до 04.11.2021 (включно) відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України. Відповідно до положень ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст. 627 ЦК України). За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦК України). Відповідно ч. 2 ст. 639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. В силу статей 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений законом чи договором строк, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За змістом ч. ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів, не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України суд вирішує цивільний спір на засадах змагальності із застосуванням принципу диспозитивності в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Як зазначено в ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кредитний договір укладено в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на веб-сайті в мережі Інтернет https://monetka.com.ua та підписання кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, що узгоджується із ст.ст. 6, 627 ЦК України та ст.ст.11, 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року по справі №444/9519/12, після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Згідно з пунктом 6.23 постанови Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі № 910/1238/17 плата за прострочення виконання грошового зобов`язання врегульована законодавством. У цьому разі відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У пункті 6.20 цієї постанови також зазначається, що термін «користування чужими грошовими коштами» може використовуватися у двох значеннях. Перше - це одержання боржником (як правило, за плату) можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу. Друге значення - прострочення виконання грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити гроші, але неправомірно не сплачує їх. Згідно пункту 20 ухвали Великої Палати Верховного Суду від 24 січня 2019 року по справі № 5017/1987/2012 зазначено, що така правова позиція Великої Палати Верховного Суду полягає у тому, що відповідно до частини другої статті 625 ЦК кредитний договір може встановлювати проценти за неправомірне користування боржником грошовими коштами як наслідок прострочення боржником виконання грошового зобов`язання. І такі проценти можуть бути стягнуті кредитодавцем й після спливу визначеного кредитним договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК. У пункті 3.3 договору сторони узгодили, що у випадку порушення строків повернення кредиту, встановлених пунктом 1.3. договору (з урахуванням пролонгації строку дії договору), позичальник сплачує Товариству проценти за неправомірне користування кредитом за процентною ставкою 4,0% від суми несвоєчасно повернутого кредиту за кожний день користування (річна процентна ставка становить 1460%) кредитом понад строк, зазначений у пункті 1.3 цього договору. Сторони домовились, що процентна ставка визначена в цьому пункті договору, нараховується відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України. Отже, підписавши спірний договір на умовах, викладених у ньому, відповідач тим самим засвідчив свою згоду з ним та взяв на себе зобов`язання виконувати умови, які були в ньому закріплені, у тому числі і п.3.3, тобто процентної ставки, яка нараховується відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України. Указані проценти не є процентами в розумінні ст. 1048 ЦК України за правомірне користування кредитом, являються мірою відповідальності за прострочення грошового зобов`язання боржником відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України у розмірі, визначеному пунктом 3.3. договору. Пункт 3.3. договору в частині встановленого розміру відсотків за порушення строків повернення кредиту відповідач в судовому порядку не оспорював, із зустрічним позовом у цій справі не звертався, договір чи окремі його положення недійсними не визнавав. З урахуванням наведеного, вимоги позивача про стягнення з відповідача процентів за кредитом, нарахованих унаслідок неналежного виконання позичальником зобов`язань, після спливу строку кредитування, являються обґрунтованими. Доказів на спростування наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідачем суду не надано. Зокрема, не надано інший розрахунок, який би спростовував нарахування позивача. Отже, позовні вимоги ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "РІАЛЬТО" про стягнення з [PERSON] заборгованості за договором № 210826-40362-4 від 26.08.2021 у розмірі 20 640 грн. обґрунтовані та підлягають задоволенню повністю. Згідно ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду з цим позовом був сплачений судовий збір в розмірі 2684 грн., який підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача. Крім того, за змістом ст. ст. 137, 141 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. У разі задоволення позову, витрати позивача на професійну правничу допомогу покладаються на відповідача. Як вбачається з копії договору про надання юридичних послуг №02/06/2022 від 02.06.2022 укладеного між ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "РІАЛЬТО" та ФОП [PERSON] , який має право на зайняття адвокатською діяльністю, останнім надавалась юридична допомога ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "РІАЛЬТО". Вартість послуг виконавця передбачена п.3.1 договору. Відповідно до акту приймання-передачі наданих послуг № 168 від 06.10.2023 до договору №02/06/2022 про надання юридичних послуг від 02.06.2022 ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "РІАЛЬТО" ФОП [PERSON] надано послуги з підготовки позовної заяви про стягнення заборгованості з [PERSON] за договором № 210826-10362-4 від 26.08.2021 та клопотання про витребування доказів, що подається разом з позовною заявою, а також складання адвокатського запиту про витребування доказів по боржнику [PERSON] за договором № 210826-40362-4 від 26.08.2021. Вказані послуги оцінено у 8000 грн. та 1000 грн. відповідно. Оплата за\~актом приймання-передачі\~наданих послуг\~№168\~від 06.10.2023\~до договору №02/06/2022 про надання юридичних послуг від 02.06.2022 здійснена відповідно до платіжного доручення №846 від 09.10.2023, копія якого міститься в матеріалах справи. Таким чином з відповідача [PERSON] підлягають стягненню витрати, що понесені позивачем на надання правничої допомоги в розмірі 9000 грн.

Outcome: approved