Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-26 00:00:00

До Херсонського міського суду Херсонської області надійшла заява [PERSON] , заінтересовані особи: [PERSON] , про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що заявниця [PERSON] є дочкою [PERSON] та [PERSON] , які померли [INFO] та 28.12.2021 року відповідно, а заявник є спадкоємицею за законом після смерті своїх батьків. Окрім того, після смерті [PERSON] спадкоємцем за заповітом є його онук [PERSON] , якого залучено до участі у справі в якості третьої особи. Починаючи з 2019 року та до смерті батьків, заявник фактично мешкала разом із ними за адресою [ADDRESS] . Після смерті батьків зверталась до нотаріуса з метою оформлення спадкових прав на майно померлих батьків, однак їй було відмовлено через пропуск встановленого законом строку на прийняття спадщини. Встановлення вказаного у заяві факту має для заявника юридичне значення оскільки дає законне право заявнику на отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батьків на усю спадкову масу, а не лише на її частину. 24.07.2023 року ухвалою судді відкрито провадження у справі, визначено розглядати справу за правилами окремого провадження. Представник заявниці адвокат Бурлай Д.В. та заявниця [PERSON] у судовому засіданні заяву підтримали та просили суд її задовольнити із викладених у заяві підстав на відповідно до досліджених судом доказів. Заінтересована особа [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, через канцелярію подав на адресу суду заяву, якою вказував про визнання викладених у заяві обставин та їх підтвердження, якою також просив проводити розгляд справи у його відсутність. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Заслухавши пояснення заявника та його представника, допитавши за їх клопотанням свідків та дослідивши подані суду та отримані на запит суду докази по справі приходжу до наступних висновків. Судом встановлено, що заявниця [PERSON] народилася [INFO] у с.м.т. Нововоронцовка Херсонської області від шлюбу [PERSON] та [PERSON] , та 07.10.1978 року уклала шлюб із [PERSON] взявши прізвище чоловіка «Полтавець», що підтверджується свідоцтвом про народження заявниці від 12.08.1959 року серії [NUMBER] та свідоцтвом про її одруження від 07.10.1978 року серії [NUMBER] . Батько заявниці [PERSON] [INFO] помер [INFO] , а її мати [PERSON] [INFO] померла [INFO] , що вбачається зі свідоцтв про смерть від 07.08.2021 року серії [NUMBER] та від 29.12.2021 року серії [NUMBER] відповідно. Відповідно до довідки начальника відділу «ЦНАП» Нововоронцовської селищної ради В. Феськів від 27.06.2023 року № 778 на момент смерті [INFO] батька [PERSON] , який був зареєстрований за адресою [ADDRESS] , крім нього мешкали, поруч із заявницею по справі також її мати [PERSON] [INFO] .. Згідно довідки начальника відділу «ЦНАП» Нововоронцовської селищної ради В. Феськів від 27.06.2023 року № 779 на момент смерті [INFO] матері [PERSON] за адресою [ADDRESS] мешкала також заявниця по справі [PERSON] [INFO] .. Факт постійного мешкання заявниці зі своїми батьками у смт. Нововоронцовка починаючи з 2019 року на час смерті батьків підтвердили також допитані судом свідки [PERSON] та [PERSON] , які є сусідами батьків по [ADDRESS] . Згідно дослідженої судом копії заповіту, складеного [PERSON] [INFO] . 17.09.2020 року, підписаного нотаріусом Грідіною Н.А. та зареєстрованого в реєстрі під № 159, спадкодавець заповів належне йому майно, а саме ділянку для ведення фермерського господарства розміром 5,62 га, що на території Федорівської Сільради (Державний акт ЯА № 252253), онуку [PERSON] [INFO] , який є третьою особою у справі. Згідно отриманої на запит суду інформації Завідуючого Першої Херсонської державної нотаріальної контори О. Гудими разом із Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру, після смерті [INFO] [PERSON] та [INFO] [PERSON] спадкові справи не заводились. Згідно ст.293, ч. 2 ст.315 ЦПК України, суд в порядку окремого провадження розглядає цивільні справи про встановлення фактів, що має юридичне значення. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Разом з тим, п. 2Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»(далі - Постанова) визначено, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Пунктами 2, 3 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року надано роз`яснення про те, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Згідно статті 1261 ЦК України \~у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1 статті 1268 ЦК України \~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а згідно частини 3,5 цієї ж статті спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270\~цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Як встановлено в судовому засіданні, підтвердження факту проживання із спадкодавцями на момент відкриття спадщини заявниці необхідне для оформлення спадкових прав на належне на майно, належне спадкодавцям на час їх смерті. За таких обставин справи та відповідно до зазначених норм матеріального права, надані заявницею докази на підтвердження факту постійного проживання її із батьками на час їх смерті у контексті положень статей 77-80 ЦПК України є належними, допустимими, достовірними та достатніми, встановлення такого факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про спадкове майно, а тому суд дійшов до висновку, що заява [PERSON] належна, обгрунтована та доведена а тому підлягає задоволенню. На підставі ч.7 ст.294 ЦПК України в даній справі судові витрати при ухваленні судового рішення не відшкодовуються. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved