Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-19 00:00:00

Зміст позовних вимог У грудні 2023 року Акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" в особі філії - Головного управління по м. Києву та Київській області АТ "Ощадбанк" звернулося до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 139 713,17 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що 01.03.2018 [PERSON] надав до АТ "Державний ощадний банк України" в особі філії - Головного управління по м. Києву та Київській області АТ "Ощадбанк" власноруч підписану заяву про приєднання № 431535611. Відповідно до умов договору банк відкрив [PERSON] картковий рахунок № [NUMBER] у гривні та встановив кредитну лінію у розмірі 125 000,00 грн та фіксовану процентну ставку за кредитом в розмірі 35 % річних. Станом на 18.09.2023 в результаті невжиття відповідачем заходів щодо погашення заборгованості перед позивачем, існує заборгованість за кредитним договором, яка складає 139 715,39 грн, в тому числі: борг за кредитом в сумі 121 463,23 грн; проценти за користування кредитом в сумі 17760,39 грн; комісія 358,80 грн; пеня за несвоєчасне погашення основного боргу 68,91 грн; пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредиту 50,71 грн; 3 проценти річних за несвоєчасне погашення основного боргу 6,57 грн; 3 проценти річних за несвоєчасне погашення процентів 6,78 грн. Рух справи Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 25 грудня 2023 року відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. При цьому, ухвалено викликати відповідача шляхом надіслання судової повістки на адресу останнього відомого місця проживання, а також через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. 20.02.2024 представником позивача подано заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, проти заочного рішення не заперечує. У судове засідання 20.02.2024 учасники справи не з`явились. Відповідач до суду не з`явився, відзиву на позовну заяву чи інших письмових пояснень від нього до суду не надходило, а також повідомлення про іншу адресу, клопотання про відкладення судового розгляду також не заявлялося. Відповідач повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Відповідно до частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно з пунктом 1 частини третьої статті 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. З огляду на вказані обставини та приписи процесуального закону, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності учасників справи, які повідомлені належним чином. Оскільки відповідач у встановлений судом строк не надав до суду відзив на позовну заяву, а тому суд на підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з неявкою учасників у судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно з ч. 6 ст. 259 ЦПК України у виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи. Відповідно до положень ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2022 року у справі № 1519/2-5034/11 зазначено, що у передбачених нормами ЦПК України випадках повне судове рішення може відображати дату судового засідання, яким завершено судовий розгляд (відповідна дата вказана у вступній частині судового рішення) та дату складення повного судового рішення (відповідна дата вказана у резолютивній частині або після резолютивної частини судового рішення). У випадках, коли відбувається проголошення судового рішення, датою такого судового рішення є дата судового засідання, яким завершено судовий розгляд. І навпаки, якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи; з урахуванням розумності положення частини п`ятої статті 268 ЦПК України слід розуміти таким чином: у разі ухвалення судового рішення за відсутності учасників справи, суд повинен зазначати датою ухвалення ту дату, на яку було призначено розгляд справи, та вказувати у резолютивній частині дату складення повного судового рішення. Проте у разі зазначення судом датою ухвалення судового рішення дати складення повного судового рішення, внаслідок чого дата судового засідання та дата ухвалення судового рішення не співпадатимуть, це не є порушенням прав сторін. Фактичні обставини справи, встановлені судом 01.03.2018 між АТ "Державний ощадний банк України" в особі філії - Головного управління по м. Києву та Київській області АТ "Ощадбанк" та [PERSON] укладено кредитний договір шляхом підписання заяви про приєднання № 431535611 до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки). Також 01.03.2018 відповідачем підписано заяву на встановлення кредитної лінії (кредиту), яка є складовою заяви про приєднання. Згідно з умовами кредитного договору банк на підставі наданих клієнтом документів відкрив [PERSON] поточний рахунок № [NUMBER] та встановив кредитну лінію у розмірі 125 000,00 грн зі строком кредитування 60 місяців з можливим продовженням на той самий строк. Пунктами 6.6.1 та 6.6.2 заяви на встановлення кредитної лінії визначено, що процентна ставка за кредитом є фіксованою і складає 35 % річних за користування кредитними коштами у всіх випадках, крім випадку користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду. Процентна ставка за користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду у випадку безготівкового розрахунку за товари та послуги з використанням платіжної картки складає 0,001% річних. Проценти за користування кредитом сплачуються щомісячно згідно з умовами договору. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідно до наданого позивачем розрахунку та виписки з карткового рахунку за період з 01.03.2018 по 18.03.2023, внаслідок невиконання відповідачем умов кредитного договору щодо повернення кредиту та сплати процентів у встановлені договором строки у відповідача виникла заборгованість перед позивачем у сумі 139715,39 грн, з яких: 121463,23 грн - борг за кредитом; 17760,39 грн - проценти за користування кредитом; 358,80 грн - комісія; 68,91 грн - пеня за несвоєчасне погашення основного боргу; 50,71 грн - пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредиту; 6,57 грн - 3 % річних за несвоєчасне погашення основного боргу; 6,78 грн - 3 % річних за несвоєчасне погашення процентів. Щодо стягнення основної заборгованості Частиною першою статті 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною першою статті 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов укладеного з відповідачем кредитного договору, позивачем надавалися відповідачу в кредит грошові кошти. Однак відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредитних коштів належним чином не виконав, з огляду на що у нього утворилася заборгованість, яка згідно з розрахунком позивача станом на 18.03.2023 складає суму 121463,23 грн за тілом кредиту. Відповідач контррозрахунку заборгованості за тілом кредиту суду не надав. Згідно з приписами ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у встановлені договором строки. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна умов договору не допускається. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідачем не спростовано належними засобами доказування наявності заборгованості перед позивачем за тілом кредиту в розмірі 121463,23 грн. З огляду на зазначене, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості за кредитом у розмірі 121463,23 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Щодо стягнення процентів за користування кредитом Згідно з частиною першою статті 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України . У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Умовами договору сторони визначили процентну ставку за користування кредитними коштами. Оскільки відповідачем допущена заборгованість за кредитом, з нього підлягають стягненню і проценти за користування кредитом в сумі 17 760,39 грн. Щодо стягнення пені та комісії Згідно з частинами першою та третьою статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до частини другої статті 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в частині нарахування пені та комісії посилався на заяву про приєднання № 431535611 від 01.03.2018 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки), заяву на встановлення відновлюваної кредитної лінії (кредиту), яка є складовою заяви про приєднання. У заяві про приєднання, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у виді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у виді грошової суми та її визначеного розміру, а відповідно до п. 6.6.4 та п. 6.8 комісійна винагорода та комісійна винагорода за зняття готівкових коштів становить 0,0 %. Як передбачено пунктом 6.10 заяви на встановлення відновлюваної кредитної лінії (кредиту) всі інші умови кредитного договору, у тому числі його зміни, містяться в договорі. Позивачем не надано доказів, на підставі яких було б можливо встановити до якого саме договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) приєднався відповідач, і що відповідач ознайомився і погодився з умовами кредиту, визначеними саме у цьому кредитному договорі. Суд вважає, що в даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу умови кредиту та порядок їхньої зміни, передбачені кредитним договором, відсутність у заяві про приєднання від 01.03.2018 домовленості сторін щодо сплати пені за несвоєчасне погашення кредиту та комісії суд не вбачає підстав для задоволення вимоги позивача про їх стягнення. Щодо стягнення 3 % річних Згідно із ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Така ж правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 30 березня 2016 року в справі № 6-2168цс15. Перевіривши розрахунок 3 % річних за несвоєчасне погашення основного боргу та за несвоєчасне погашення процентів, суд встановив, що такі нарахування здійснені позивачем у період до 24 лютого 2022 року, тобто з дотриманням приписів розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України. Вказаний розрахунок суд вважає правильним, а вимогу позивача обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Тому з відповідача підлягає стягненню 6,57 грн - 3 % річних за несвоєчасне погашення основного боргу та 6,78 грн - 3 % річних за несвоєчасне погашення процентів. На підставі вищевикладеного, позовні вимоги Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Головного управління по м. Києву та Київській області АТ "Ощадбанк" до [PERSON] підлягають частковому задоволенню в сумі 139236,97 грн, з яких 121463,23 грн - борг за кредитом, 17760,39 грн - проценти за користування кредитом, 6,57 грн - 3 % річних за несвоєчасне погашення основного боргу та 6,78 грн - 3 % річних за несвоєчасне погашення процентів. Щодо розподілу судових витрат Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Головного управління по м. Києву та Київській області АТ "Ощадбанк" судом задоволено частково, то судові витрати покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 2 674,85 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial