Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-22 00:00:00

Позивач за первісним позовом [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою, у якій просив розподілити між [PERSON] та [PERSON] спільне майно подружжя: мікроавтобус MERCEDES-BENZ SPRINTER 313 CDI 2008 р.випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER] , [NUMBER] свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] ; автомобіль MITSUBISHI PAJERO SPORT 2011 р. випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER] , [NUMBER] , зареєстрований 04.05.2011 свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] ; гараж за адресою [ADDRESS] , гараж [NUMBER] , договір купівлі продажу ВРЛ/632409 від 15.06.2011 р., посвідчений приватним нотаріусом Карлівського районного нотаріального округу Пусан Т.В. за № 1524; нежитлове приміщення - будівля, магазин павільйонного типу, загальною площею 52,4 кв.м. за адресою [ADDRESS] , рішення Карлівської міської ради № 174 від 29.11.201З р. вартістю 200000 грн.; нежитлова будівля - магазин по торгівлі промисловими товарами, А-2, загальна площа 329,8 кв.м. за адресою [ADDRESS] , зареєстрований за [PERSON] , рішення Виконавчого комітету Карлівської міської ради від 20.08.2010 р. №100; домогосподарство за адресою [ADDRESS] , що складається із - земельної ділянки площею 0,0742 га за адресою [ADDRESS] , кадастровий номер 5321610100:50:002:1002, недобудований та не введений в експлуатацію будинок загальною площею 120 кв.м. А-1 із господарсько-побутовими приміщеннями: літня кухня (Б,Б,б,б), навісом (к), вбиральною (л), лазня (м), вольєр (ж), гараж (В); визнати за [PERSON] одноособове право власності на частину спільного із [PERSON] майна, що складається із: мікроавтобусу MERCEDES-BENZ SPRINTER 313 CDI 2008 р.випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER] , [NUMBER] , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] ; гараж за адресою [ADDRESS] , гараж [NUMBER] , договір купівлі продажу ВРЛ/632409 від 15.06.2011 р. посвідчений приватним нотаріусом Карлівського районного нотаріального округу Пусан Т.В. за № 1524; нежитлового приміщення - будівлі, магазину павільйонного типу, загальною площею 52,4 кв.м. за адресою [ADDRESS] , рішення Карлівської міської ради № 174 від 29.11.2013р.; домогосподарства за адресою [ADDRESS] , що складається із: земельної ділянки площею 0,0742 га за адресою [ADDRESS] , кадастровий номер 5321610100:50:002:1002, недобудований та не введений в будинок загальною площею 120 кв.м. А- 1 із господарсько-побутовими приміщеннями : літня кухня (Б,Б,б,б), навісом (к), вбиральною (л), лазня (м), вольєр (ж), гараж (В); визнати за [PERSON] право власності на 1/3 частину нежитлової будівлі - магазину по торгівлі промисловими товарами, А-2, загальна площа 329,8 кв.м. за адресою [ADDRESS] в розмірі 100 кв.м. розміщені на першому поверсі будівлі, технічний поверх (горіще) в розмірі 100 кв.м.; встановити у нежитловій будівлі - магазині по торгівлі промисловими товарами, А-2, загальна площа 329,8 кв.м. за адресою [ADDRESS] , площами загального користування - сходи між поверхами та сходинкові клітини; стягнути з відповідача на його користь судові витрати. [PERSON] звернулася до суду з позовом та просила суд визнати спільною\~сумісною власністю\~подружжя житловий будинок «А 1» з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 41,1 кв. м., житлова площа: 26,1кв.м., який складається з сараю літ. «Б», сараю літ. «б», погребу літ. «б1», сараю літ. «б2», сараю літ. «В», вбиральні літ. «Г», огорожі «№1-3», колодязя літ. «К», замощення «4», що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , - вказана будівля розширена шляхом добудов та перепланувань, в експлуатацію офіційно не введена; поділити майно, визнане спільною власністю подружжя, а саме житловий будинок «А 1» з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 41,1 кв. м., житлова площа: 26,1кв.м., який складається з сараю літ. «Б», сараю літ. «б», погребу літ. «б1», сараю літ. «б2», сараю літ. «В», вбиральні літ. «Г», огорожі «№1-3», колодязя літ. «К», замощення «4», за адресою [ADDRESS] , між [PERSON] та [PERSON] по частині кожному; визнати за [PERSON] право власності на спільної сумісної власності подружжя житловий будинок «А 1» з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 41,1 кв. м., житлова площа: 26,1кв.м., який складається з сараю літ. «Б», сараю літ. «б», погребу літ. «б1», сараю літ. «б2», сараю літ. «В», вбиральні літ. «Г», огорожі «№1-3», колодязя літ. «К», замощення «4», що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , а також судові витрати у вигляді сплати судового збору віднести на рахунок відповідача. Ухвалою Карлівського районного суду Полтавської області від 31 серпня 2023 року справи об`єднано в одне провадження та присвоєно єдиний унікальний номер справи №531/1852/23. Пізніше, представником [PERSON] , подано заяву про зміну предмету позову, у якій просить суд визнати спільною сумісною власністю подружжя: житловий будинок «А 1» з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 41,1 кв. м., житлова площа: 26,1кв.м., який складається з сараю літ. «Б», сараю літ. «б», погребу літ. «б1», сараю літ. «б2», сараю літ. «В», вбиральні літ. «Г», огорожі «№1-3», колодязя літ. «К», замощення «4», що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , - вказана будівля розширена шляхом добудов та перепланувань, в експлуатацію офіційно не введена; мікроавтобус MERCEDES-BENZ SPRINTER 313 CDI, 2008 року випуску; автомобіль MITSUBISHI PAJERO SPORT, 2011 року випуску; гараж за адресою [ADDRESS] , гараж [NUMBER] ; нежитлове приміщення будівля, магазин павільйонного типу, загальною площею 52,4 кв.м. за адресою [ADDRESS] ; нежитлова будівля магазин по торгівлі промисловими товарами, А-2, загальна площа 329,8 кв.м. за адресою [ADDRESS] ; поділити вище вказане майно між [PERSON] та [PERSON] по 1/2 частині кожному; визнати за [PERSON] право власності на 1/2 спільної сумісної власності подружжя: житловий будинок «А 1» з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 41,1 кв. м., житлова площа: 26,1кв.м., який складається з сараю літ. «Б», сараю літ. «б», погребу літ. «б1», сараю літ. «б2», сараю літ. «В», вбиральні літ. «Г», огорожі «№1-3», колодязя літ. «К», замощення «4», що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , - вказана будівля розширена шляхом добудов та перепланувань, в експлуатацію офіційно не введена; мікроавтобус MERCEDES-BENZ SPRINTER 313 CDI, 2008 року випуску; автомобіль MITSUBISHI PAJERO SPORT, 2011 року випуску; гараж за адресою [ADDRESS] , гараж [NUMBER] ; нежитлове приміщення будівля, магазин павільйонного типу, загальною площею 52,4 кв.м. за адресою [ADDRESS] ; нежитлова будівля магазин по торгівлі промисловими товарами, А-2, загальна площа 329,8 кв.м. за адресою [ADDRESS] . Також просили вирішити питання розподілу судових витрат. У позовній заяві, поданій [PERSON] , зазначається, що з 22.02.2000 по 14.02.2020 сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. У період спільного проживання та ведення спільного господарства ними набуто у власність та зареєстровано за [PERSON] : мікроавтобус MERCEDES-BENZ SPRINTER 313 CDI, 2008 року випуску; автомобіль MITSUBISHI PAJERO SPORT, 2011 року випуску; гараж за адресою [ADDRESS] , гараж [NUMBER] ; нежитлове приміщення будівля, магазин павільйонного типу, загальною площею 52,4 кв.м. за адресою [ADDRESS] [PERSON] зареєстровано; нежитлова будівля магазин по торгівлі промисловими товарами, А-2, загальна площа 329,8 кв.м. за адресою [ADDRESS] ; житловий будинок загальною площею 41.1 кв.м за адресою [ADDRESS] ; земельна ділянка площею 0,0742 га за адресою [ADDRESS] , кадастровий номер 5321610100:50:002:1002. 31.08.2015 сторони почали будівництво нового будинку по [ADDRESS] , та будинок площею 41,1 кв.м було демонтовано. На дату звернення до суду, новобудову не було прийнято в експлуатацію. У зустрічному позові [PERSON] зазначає, що рішенням Карлівського районного суду від 14.02.2020 було розірвано шлюб між сторонами, що зареєстрований 22.02.2000. У період шлюбу, сторонами нажите спільне майно: житловий будинок «А 1» з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 41,1 кв. м., житлова площа: 26,1кв.м., який складається з сараю літ. «Б», сараю літ. «б», погребу літ. «б1», сараю літ. «б2», сараю літ. «В», вбиральні літ. «Г», огорожі «№1-3», колодязя літ. «К», замощення «4», що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , - вказана будівля розширена шляхом добудов та перепланувань, в експлуатацію офіційно не введена. У заяві про зміну предмета позову зазначається, що дана заява подана з огляду на все майно, яке може бути визнане спільною сумісною власністю подружжя, а після поділене та визнане право власності на певні частки за кожним із подружжя, зокрема: мікроавтобус MERCEDES-BENZ SPRINTER 313 CDI, 2008 року випуску; автомобіль MITSUBISHI PAJERO SPORT, 2011 року випуску; гараж за адресою [ADDRESS] , гараж [NUMBER] ; нежитлове приміщення будівля, магазин павільйонного типу, загальною площею 52,4 кв.м. за адресою [ADDRESS] ; нежитлова будівля магазин по торгівлі промисловими товарами, А-2, загальна площа 329,8 кв.м. за адресою [ADDRESS] . В судовому засіданні, сторона позивача за первісним позовом, підтримала позовні вимоги, просили задовольнити, з підстав, викладених у позовній заяві. Представник позивача, щодо будинку по [ADDRESS] , зазначив, що відсутнє майно, яке підлягає поділу, оскільки воно знесене і новобудова не введена в експлуатацію. Зперечив, щодо задоволення зустрічного позову з урахуванням заяви про зміну предмету позову. Наполягав на чіткому визначенні у власність майна за первісним позовом. Сторона відповідача за первісним позовом, позовні вимоги за первісним позовом не визнала. Зустрічний позов із зміненим предметом позову підтримали в повному обсязі, просили його задовольнити. Представник брав участь у розгляді справи в режимі ВКЗ. Заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи, письмові докази окремо та в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Рішенням Карлівського районного суду Полтавської області від 14.02.2020 було розірвано шлюб між сторонами, зареєстрований 22.02.2000. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 60 СК України - майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Згідно з роз`ясненнями пунктів 23-24 Постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 року, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, відповідно до частин 2, 3 ст.325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї. Згідно ч. 1 ст. 70 СК - у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. У період шлюбу сторонами було придбано майно, яке вони виявили бажання поділити згідно вимог у первісному та зустрічному позовах. Так, згідно Договору купівлі-продажу житлового будинку від 26.03.2015, [PERSON] придбано житловтй будинок з господарсько-побутовими будівлями і спорудами [ADDRESS] , розташований на\~земельній ділянці\~площею 0,0742\~га,\~кадастровий номер\~5321610100:50:002:1002,\~та складається\~в цілому\~з:\~житлового будинку\~«А \~1»\~з господарськими\~будівлями та\~спорудами,\~загальною площею\~41,1\~кв.\~м.,\~житлова площа:\~26,1кв.м.,\~сараю літ.\~«Б»,\~сараю літ.\~«б»,\~погребу літ.\~«б1»,\~сараю літ.\~«б2»,\~сараю літ.\~«В»,\~вбиральні літ.\~«Г»,\~огорожі «№1-3»,\~колодязя літ.\~«К»,\~замощення «4» (а.с.16). Право власності за [PERSON] зареєстровано 26.03.2015, що підтверджено копією Витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.17). Рішенням Карлівської міської ради від 12.08.2015 (а.с.18), затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для посвідчення права власності для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,0742 га, кадастровий номер 5321610100:50:002:1002, в [ADDRESS] та передано вказану земельну ділянку їй у власність. Суду надано Повідомлення про початок будівництва в [ADDRESS] , Схему забудови, Ескіз намірів забудови (а.с.19-21, 22, 72-77). Право власності за [PERSON] на зазначену земельну ділянку зареєстровано 17.08.2015, що підтверджено копією Витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.70). 09.07.2013 за [PERSON] зареєстровано транспортний засіб - мікроавтобус MERCEDES-BENZ SPRINTER 313 CDI, 2008 року випуску (а.с.6). 04.05.2011 за [PERSON] зареєстровано транспортний засіб - автомобіль MITSUBISHI PAJERO SPORT, 2011 року випуску (а.с.7). Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, [PERSON] належить гараж за адресою [ADDRESS] , гараж [NUMBER] ; нежитлове приміщення будівля, магазин павільйонного типу, загальною площею 52,4 кв.м. за адресою [ADDRESS] . Дата прийняття рішення про державну реєстрацію 22.07.2011. Згідно Витягу про державну реєстрацію прав та Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 13.09.2010 (а.с.11,12), за [PERSON] зареєстровано право власності на нежитлову будівлю магазин по торгівлі промисловими товарами, А-2, загальна площа 329,8 кв.м. за адресою [ADDRESS] . 01.02.2024 представник позивача за первісним позовом звернувся до суду з клопотанням про призначення будівельно-технічної експертизи, щодо об`єму фактично виконаних робіт з будівництва (ремонту, реконструкції) домогосподарства та будинку в [ADDRESS] . На вирішення було поставлено ряд питань. В ході розгляду справи у задоволенні даного клопотання було відмовлено, оскільки воно подане з порушенням процесуальних строків. Згідно зі статтею 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до статей 69, 70 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. У разі поділу такого майна частки майна дружини та чоловіка є рівними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом (частина друга статті 372 ЦК України). Водночас частиною другою статті 331 ЦК України встановлено, що право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва. Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Аналіз положень статті 331 ЦК України у системному зв`язку з нормами статей 177-179, 182 цього Кодексу, частини третьої статті 3 Закону України від 01 липня 2004 року № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» дає підстави для висновку про те, що право власності на новостворене нерухоме майно як об`єкт цивільних прав виникає з моменту його державної реєстрації. У розумінні частини першої статті 376 ЦК України самочинним будівництвом є не тільки новостворений об`єкт, а й об`єкт нерухомості, який виник у результаті реконструкції, перебудови, надбудови вже існуючого об`єкта, здійснених без одержаного дозволу (повідомлення про початок виконання будівельних робіт), розробленої та затвердженої в установленому порядку проєктної документації (будівельного паспорта), оскільки в результаті таких дій об`єкт втрачає тотожність із тим, на який власником (власниками) отримано право власності. Непідлягають поділу (виділу) об`єкти нерухомого майна, до складу яких входять самочинно збудовані (реконструйовані, переплановані) об`єкти нерухомого майна. Схожі висновки висловлені Верховним Судом у постановах від 06 березня 2019 року у справі № 361/4685/17 (провадження № 61-44133св18), від 15 квітня 2020 року у справі № 307/3957/14-ц (провадження № 61-43540св18), від 03 червня 2020 року у справі № 722/1882/16-ц (провадження № 61-39287св18), від 16 березня 2021 року у справі № 562/542/19 (провадження № 61-14468св20), від 15 листопада 2021 року у справі № 279/790/18 (провадження № 61-5368св20), від 17 листопада 2021 року у справі № 182/4522/19 (провадження № 61-19065св20), від 16 лютого 2022 року у справі № 495/6053/19 (провадження № 61-1694св21). Виходячи з перелічених вище висновків Верховного Суду України та Верховного Суду не є об`єктом права власності новостворений об`єкт нерухомості, який виник у результаті реконструкції, перебудови, надбудови вже існуючого об`єкта, здійснених без одержаного дозволу (повідомлення про початок виконання будівельних робіт), розробленої та затвердженої в установленому порядку проектної документації, будівельного паспорта (схеми намірів забудови), оскільки внаслідок таких дій об`єкт втрачає тотожність із тим, на який власником (власниками) отримано право власності. Такий об`єкт не підлягає поділу. У постанові від 06 травня 2020 року у справі № 722/823/17-ц (провадження № 61-45361св18) Верховний Суд розмежував правовий статус незавершеного та самочинного будівництва, зазначивши, що об`єкт незавершеного будівництва є сукупністю будівельних матеріалів, щодо яких можуть виникати цивільні права та обов`язки, а отже, є майном, яке за умов, передбачених законом, може належати на праві спільної сумісної власності подружжю і з дотриманням будівельних норм і правил може підлягати поділу між ними, а щодо самочинного будівництва такі способи захисту прав не застосовуються. У даному випадку, у матеріалах справи мається Повідомлення про початок будівництва в [ADDRESS] , відповідно до якого [PERSON] повідомила про початок виконання будівельних робіт (нове будівництво) за вказаною адресою, також надано схему забудови та ескіз намірів забудови. У позовних вимогах [PERSON] , він просить вирішити питання щодо розподілу домогосподарства за адресою [ADDRESS] , що складається із - земельної ділянки площею 0,0742 га за адресою [ADDRESS] , кадастровий номер 5321610100:50:002:1002, недобудованого та не введеного в експлуатацію будинку загальною площею 120 кв.м. А-1 із господарсько-побутовими приміщеннями: літня кухня (Б,Б,б,б), навісом (к), вбиральною (л), лазня (м), вольєр (ж), гараж (В). У зустрічних позовних вимогах [PERSON] , вона просить вирішити питання, щодо житлового будинку «А 1» з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 41,1 кв. м., житлова площа: 26,1кв.м., який складається з сараю літ. «Б», сараю літ. «б», погребу літ. «б1», сараю літ. «б2», сараю літ. «В», вбиральні літ. «Г», огорожі «№1-3», колодязя літ. «К», замощення «4», що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , - вказана будівля розширена шляхом добудов та перепланувань. Суду не надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту наявності вказаного позивачем [PERSON] розміру недобудованого та не введеного в експлуатацію будинку загальною площею 120 кв.м. із господарсько-побутовими приміщеннями: літня кухня (Б,Б,б,б), навісом (к), вбиральною (л), лазня (м), вольєр (ж), гараж (В). У свою чергу, [PERSON] у своїх вимогах зазначає, що будівля житлового будинку «А 1» з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 41,1 кв. м., житлова площа: 26,1кв.м. розширена шляхом добудов та перепланувань. Але належних та допустимих доказів вказаної обставини суду не надано. Тож, суду надано лише копії правовстановлюючих документів на житловтй будинок з господарсько-побутовими будівлями і спорудами [ADDRESS] , розташований на земельній ділянці площею 0,0742 га, кадастровий номер 5321610100:50:002:1002, та складається в цілому з: житлового будинку «А 1» з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 41,1 кв. м., житлова площа: 26,1кв.м., сараю літ. «Б», сараю літ. «б», погребу літ. «б1», сараю літ. «б2», сараю літ. «В», вбиральні літ. «Г», огорожі «№1-3», колодязя літ. «К», замощення «4». Підстави вважати, що спірний будинок з господарсько-побутовими будівлями і спорудами має інші розміри, його реконструйовано, добудовано, чи взагалі знесено і збудовано інший, та, що будівництво відповідає схемі забудови та ескізу намірів забудови і не є самочинним, у суду відсутні, оскільки зазначене позивачами за первісним та зустрічним позовами не підтверджено належними та допустимими доказами. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.2\~ст.78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно з вимогами ч.1\~ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши всі зібрані по справі докази для ухвалення обґрунтованого рішення, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд не вбачає підстав для задоволення первісних позовних вимог [PERSON] , оскільки вони суперечать положенню ст.70 СК України, на момент розгляду справи суду не надано доказів дійсної вартості спірного майна, що б дало суду можливість беззаперечно визначити пропроційність часток подружжя згідно вимог закону, а тому у їх задоволенні слід відмовити у повному обсязі. Разом з тим, суд вбачає підстави для часкового задоволення зустрічних позовних вимог [PERSON] , оскільки згідно вищевказаної норми закону, частки майна дружини та чоловіка є рівними, і інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором, а тому слід: Визнати спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] : 1)житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями і спорудами [ADDRESS] , розташований на земельній ділянці площею 0,0742 га, кадастровий номер 53211610100:50:002:1002, та складається в цілому з житлового будинку літ. «А-1», житловою площею 26,1 кв. м., загальною площею 41,1 кв. м., сараю літ. «Б», сараю літ. «б», погребу літ. «б1», сараю літ. «б2», сараю літ. «В», вбиральні літ. «Г», огорожі «№1-3», колодязя літ. «К», замощення «№4» (що підтверджено наданими суду правовстановлюючими документами); 2)земельну ділянку площею 0,0742 га, кадастровий номер 53211610100:50:002:1002; 3)автомобіль марки «Mersedes-Benz» модель «Sprinter 313 CDI», 2008 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] ; 4)автомобіль марки «Mitsubishi» модель «Pajero Sport», 2011 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] ; 5)гараж № [NUMBER] , що розташований за адресою: [ADDRESS] ; 6)нежитлове приміщення будівля, магазин павільйонного типу, загальною площею 54,2 кв. м., що розташоване за адресою: [ADDRESS] ; 7)нежитлову будівлю магазин по торгівлі промисловими товарами, А-2, загальною площею 329,8 кв. м., що розташована за адресою: [ADDRESS] . Визнати за [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , та за [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , право власності по 1/2 частині кожному на: 1)житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями і спорудами [ADDRESS] , розташований на земельній ділянці площею 0,0742 га, кадастровий номер 53211610100:50:002:1002, та складається в цілому з житлового будинку літ. «А-1», житловою площею 26,1 кв. м., загальною площею 41,1 кв. м., сараю літ. «Б», сараю літ. «б», погребу літ. «б1», сараю літ. «б2», сараю літ. «В», вбиральні літ. «Г», огорожі «№1-3», колодязя літ. «К», замощення «№4»; 2)земельну ділянку площею 0,0742 га, кадастровий номер 53211610100:50:002:1002; 3)автомобіль марки «Mersedes-Benz» модель «Sprinter 313 CDI», 2008 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] ; 4)автомобіль марки «Mitsubishi» модель «Pajero Sport», 2011 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] ; 5)гараж № [NUMBER] , що розташований за адресою: [ADDRESS] ; 6)нежитлове приміщення будівля, магазин павільйонного типу, загальною площею 54,2 кв. м., що розташоване за адресою: [ADDRESS] ; 7)нежитлову будівлю магазин по торгівлі промисловими товарами, А-2, загальною площею 329,8 кв. м., що розташована за адресою: [ADDRESS] . З урахуванням положення ст.141 ЦПК України, з відповідача за зустрічним позовом [PERSON] на користь позивачки за зустрічним позовом [PERSON] підлягає стягненню сума сплаченого нею судового збору у розмірі 8052,00 грн. На підставі\~викладеного,\~відповідно до\~ст.\~ст.\~60,61,70\~СК України,\~

Outcome: partial