Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати протиправну бездіяльність відповідача щодо невиконання та порушення вимог ст. 19, 40 Конституції України та зобов`язати ЛКП «Сяйво» повторно розглянути по суті його заяву від 22.06.2023 року та надати вичерпну відповідь за власним підписом з інформацією, коли ЛКП «Сяйво» планує відремонтувати, провести поточний ремонт протікання покрівлі над його квартирою по [ADDRESS] , усунути руйнування підлоги балкону з двох сторін (верх, низ) та провести реальну дератизацію підвальних приміщень в будинку по [ADDRESS] . В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 22.06.2023 року ним подано до ЛКП «Сяйво» запит про надання інформації, щодо проведення поточного ремонту протікаючої покрівлі над його квартирою по [ADDRESS] , в якому також просив усунути руйнування підлоги балкону з двох сторін (верх, низ) та провести реальну дератизацію підвальних приміщень в будинку по [ADDRESS] . 01.08.2023 року ним було отримано відповідь на його заяву з необґрунтованою відповіддю. Вважає, що відповідач не бажає, не хоче діяти в межах повноважень визначених чинними нормативно-правовими актами, а лише надсилає йому абсурдні, безглузді відписки. Відтак, просить суд позовну заяву задовольнити в повному обсязі. Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 11.12.2023 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. Клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надходило, тому відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд постановив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними в справі матеріалами. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 02.01.2024 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву від представника ЛКП «Сяйво» - Масюк У. Л., в якому зазначила, що позовна заява не підлягає задоволенню, оскільки позовні вимоги позивача є безпідставними та не обґрунтованими. Львівське комунальне підприємство «Сяйво» зобов`язане діяти в межах повноважень визначених чинними нормативно-правовими актами. Відповідь, на заяву позивача, була надана у встановлений законодавством строк.До повноважень ЛКП «Сяйво», як виконавця послуги з управління багатоквартирним будинком, не входять ремонтні роботи квартир, бо виключно власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, підприємство не може розпоряджатися майном, що не належить до його власності. Квартира перебуває у державній власності, ними неодноразово зазначалось позивачу про необхідність звернення у відповідні органи управління державною власністю, так як комунальне підприємство може розпоряджатися виключно комунальною власністю, а не державною. Підприємство, як управлінська компанія, забезпечує утримання спільного майна усіх співмешканців, здійснити ремонт квартири одного із співмешканців за кошти інших співмешканців є незаконно та не відповідає ні умовам договору, ні чинному законодавству. Отже, з огляду на наведене просить відмовити у задоволенні позову. 05.01.2024 року від представник відповідача ЛКП «Сяйво» - Масюк У. Л. надійшли додаткові пояснення до відзиву, в яких зазначає, що між співвласниками будинку, що знаходиться за адресою [ADDRESS] та Львівським комунальним підприємством «Сяйво» укладено Типовий договір № 20 про надання послуги з управління багатоквартирним будинком від 01.05.2019 року. Квартира у якій просить зробити ремонт позивач знаходиться в даному будинку. Даний договір регулює правовідносини між усіма співмешканцями, які проживають у зазначеному будинку. Відповідно до умов Договору послуга з управління включає утримання спільного майна багатоквартирного будинку. Управитель зобов`язаний забезпечувати належне утримання спільного майна багатоквартирного будинку та прибудинкової території відповідно до нормативних вимог і вимог Договору, також від імені та за рахунок співвласників багатоквартирного будинку вживати заходів для забезпечення захисту спільного майна багатоквартирного будинку, своєчасно та власним коштом проводити роботи з усунення виявлених неполадок, пов`язаних з отриманням послуг з управління, рішенням співвласників та в межах виділених ними коштів організовувати виконання та виступати замовником робіт з капітального ремонту спільного майна багатоквартирного будинку. Крім цього, згідно ЖК України на громадян покладено обов`язки щодо забезпечення схоронність жилих приміщень, бережно ставитися до санітарно-технічного та іншого обладнання, до об`єктів благоустрою, додержуватись правил утримання жилого будинку і придомової території, правил пожежної безпеки, додержувати чистоти і порядку в під`їздах, кабінах ліфтів, на сходових клітках і в інших місцях загального користування. Наймачі жилих приміщень на умовах і в порядку, що визначаються законодавством України, повинні проводити за свій рахунок поточний ремонт жилих приміщень, а при звільненні приміщення - здати його в належному стані. Такі ж обов`язки покладаються на членів житлово-будівельного кооперативу. Також зазначає, що відповідно до Ухвали Львівської міської ради № 3682 від 23.08.2023 року «Про внесення змін до ухвали міської ради від 04.04.2019 року № 4821 «Про затвердження Програми підтримки співвласників багатоквартирних будинків, об`єднань співвласників багатоквартирних будинків, що списані з балансу Львівських комунальних підприємств, а також співвласників багатоквартирних будинків ЖБК, у проведенні невідкладного ремонту, капітального ремонту, реконструкції, ремонтно-реставраційних робіт спільного майна у багатоквартирних будинках у м. Львові на 2019-2023 роки» позивач має право звернутися до міської ради з метою отримання фінансової підтримки для вирішення свого питання. Позивач, на електронну адресу суду, 09.01.2024 року скерував відповідь на відзив, в якій зазначив, що відповідач сам підтверджує, що забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку, відповідно визнає свою бездіяльність щодо небажання провести поточний ремонт покрівлі даху будинку та усунути протікання, що руйнує будинок, провести ремонт підлоги балкону (верх/низ), оскільки існує загроза обвалу балкону та не заперечує щодо неналежної, формальної дератизації підвальних приміщень. Зауважує, що не просив проводити ремонт в середині квартири, а надати йому інформацію письмово, коли відповідач планує відремонтувати, провести поточний ремонт покрівлі будинку над квартирою, що перебуває в його користуванні, усунути руйнування підлоги балкону (верх/низ) та провести реальну дератизацію підвальних приміщень в будинку.Просить не брати до уваги при винесенні судом рішення по суті справи, відзив ЛКП «Сяйво» та додаткові пояснення до відзиву та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. 16.01.2024 року на адресу суду надійшло заперечення на відповідь на відзив від представника відповідача ЛКП «Сяйво» - Масюк У. Л., в якому вона зазначає, що ЛКП неодноразово надавалася відповідь [PERSON] про те, що питання про ремонт даху може бути обговорено за умови ініціювання цього обговорення більшістю співвласників квартир у будинку. Така позиція ЛКП, як управителя будинку, базується на нормах чинного законодавства та умовах договору. Така позиція продиктована тим, що на момент звернення [PERSON] до ЛКП жодного протікання даху у будинку [ADDRESS] не виявлено. Тобто, покрівля будинку не потребувала ремонту, що підтверджується Актом обстеження від 03.05.2023 року. Що стосується проведення ремонту балкону квартири [ADDRESS] , зазначає, що балкон належить до площі квартири та невід`ємною частиною. Тобто у ЛКП «Сяйво», як управителя будинку, відсутні будь- які обов`язки здійснювати ремонтні роботи у квартирі позивача. При цьому той факт, що його квартира неприватизована, жодним чином не впливає на ситуацію та не створює для ЛКП жодних додаткових обов`язків порівняно з приватизованими квартирами. Крім цього, щодо проведення дератизації підвалів будинку зазначає, що дератизація проводиться щомісячно спеціалізованою організацією - Обласним комунальним підприємством Львівської обласної ради «Профілактична дезінфекція», що підтверджується Актами приймання-передачі наданих послуг щодо дератизації за 2022 рік, Актами приймання-передачі наданих послуг щодо дератизації за 2023 рік. Дислокацією будинків, які обслуговує ЛКП «Сяйво» та Договором про надання послуг № 4/Сяйво від 02.01.2023 року. Розглянувши справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін, оцінивши подані докази, дослідивши наявні матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку. Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Із змісту ст. 12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що [PERSON] 22.06.2023 року звернувся до ЛКП «Сяйво» із запитом про надання інформації, який зареєстровано та присвоєно вхід. № 47, відносно того коли ЛКП «Сяйво» планує відремонтувати, провести поточний ремонт протікання покрівлі над його квартирою, усунути руйнування підлоги балкону з двох сторін (верх/низ) та провести реальну дератизацію підвальних приміщень в будинку [ADDRESS] /а.с. 3/. Згідно відповіді ЛКП «Сяйво» від 27.06.2023 року № 4-47 на заяву [PERSON] від 22.06.2023 року № 47 усунення будь-яких зауважень відбувається згідно умов типового договору за згодою більшості власників квартир у будинку, за відсутності заборгованості заявника, дератизація підвальних приміщень проводиться щомісячно «ОКП Львівської міської ради «Профілактична дезінсекція» про що надавалася інформація неодноразово. Додаткова дератизація проводиться по потребі за заявою співвласників будинку. ЛКП «Сяйво» відповідно до чинного законодавства України зобов`язане діяти в межах повноважень визначених чинними нормативно-правовими актами /а.с. 4/. Усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк (ст. 40 Конституції України). Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19 Конституції України). Положеннями ст. 1 Закону України «Про звернення громадян» громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення. Згідно ч. 1 ст. 15 Закону України «Про звернення громадян» органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань). Отже, вказана норма гарантує безумовне право особи на одержання відповіді на свою заяву (звернення) від будь-якого суб`єкта звернення незалежно від виду та форми власності, оскільки саме так державою гарантується забезпечення і утвердження прав, свобод та інтересів людини, закріплених Конституцією України та чинним законодавством, що є головним обов`язком держави. Під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги (ч. 1 ст. 3 Закону України ч. 1 ст. 15 Закону України «Про звернення громадян»). Згідно з положеннями ст. 5 Закону України «Про звернення громадян» письмове звернення надсилається поштою або передається громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, повноваження якої оформлені відповідно до законодавства. Письмове звернення також може бути надіслане з використанням мережі Інтернет, засобів електронного зв`язку (електронне звернення). Звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду (ч. 1 ст. 7 Закону України «Про звернення громадян»). В ч. 1 ст. 18 вказаного Закону передбачено, що громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, засобів масової інформації, посадових осіб, має право, зокрема, одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги. Органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані, зокрема: об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв`язку з заявою чи скаргою рішень; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об`єднання громадян за місцем проживання громадянина; у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз`яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення; особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи (ст. 19 Закону України «Про звернення громадян») Відповідно до ч. 1 ст. 20 цього Закону звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів. Крім цього, у ч. 1 ст. 5 Закону України «Про інформацію» зазначено, що кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів. Право особи на інформацію, кореспондує обов`язок розпорядника інформації щодо забезпечення доступу запитувачів до інформації. При цьому, ніхто не може обмежувати права особи у виборі форм і джерел одержання інформації, за винятком випадків, передбачених законом. Відповідно до ст. 55 Конституції України, Закону України «Про звернення громадян», громадянами можуть бути оскаржені до суду рішення, дії чи бездіяльність у сфері управлінської діяльності будь-якого органу державної влади чи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, об`єднання громадян, іншої юридичної особи або їх посадових чи службових осіб (суб`єкт оскарження), за винятком актів, перевірку конституційності яких віднесено до повноважень Конституційного Суду України або щодо яких передбачено інший порядок судового оскарження. За встановленими судом обставинами даної справи, позивачем [PERSON] , реалізуючи своє право на звернення та отримання інформації, 22.06.2023 року подано до ЛКП «Сяйво» запит про надання інформації. Як достовірно встановлено судом і не спростовано позивачем, отримавши 22.06.2023 року звернення позивача, відповідач відповідь на такі надав у встановлені ст. 20 Закону України «Про звернення громадян» строки та розглянув таке по суті порушених в них питань, тому суд вважає, що доводи позивач про допущення відповідачем протиправної бездіяльності є безпідставними. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що вимог Конституції України, Закону України «Про звернення громадян» та Закону України «Про інформацію» відповідачем при розгляді запиту позивача, датованого 22.06.2023 року, порушено не було, оскільки такі було розглянуто по суті і про результати розгляду позивача повідомлено у встановлений законом строк, заявлених позивачем проявів бездіяльності зі сторони відповідача під час розгляду справи не доведено, необхідності повторного розгляду заяви по суті судом не встановлено, тому позов є безпідставним, не ґрунтується на законі, а відтак задоволенні такого слід відмовити. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006 року). Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Враховуючи, що суд дійшов висновку про відмову в позові, а позивача на підставі ч. 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» звільнений судом від сплати судового збору при подачі позову, тому судові витрати у справі слід компенсувати за рахунок держави.

Outcome: dismissed