Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-18 00:00:00

Позивач 29 листопада 2023 року звернувся до Ленінського районного суду міста Дніпропетровська з вищезазначеним позовом, у якому просив стягнути з відповідача на його користь грошові кошти в розмірі 75\~556,00 грн. та судові витрати по справі. Позов мотивований тим, що [PERSON] 01 лютого 2021 року о 18:05 год. в м. Дніпро по вул. Набережна Заводська, біля е/о № 381, керуючи автомобілем Mazda, д/н [NUMBER] , не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечну швидкість руху, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на бордюрне каміння, допустив перекидання автомобіля та скоїв зіткнення з автомобілем Mazda, д/н [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортним засобам спричинені механічні пошкодження, чим завдана матеріальна шкода. При цьому, відповідач керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9.а ПДР України. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в ТДВ СК «Альфа-Гарант» згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів полісом № АР-7452031. Власник пошкодженого транспортного засобу Mazda, д/н [NUMBER] , звернувся до позивача із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду та з заявою про виплату страхового відшкодування. На виконання вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивачем з урахуванням висновку експертизи укладено угоду про розмір страхового відшкодування та здійснено виплату страхового відшкодування на користь потерпілої особи в розмірі 75\~556,00 грн. Тобто до позивача в порядку регресу перейшло право вимоги до відповідача в розмірі 75 556,00 грн. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 листопада 2023 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. Представник позивача в судове засідання не з`явився, письмово просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач про час та місце слухання даної справи повідомлений належним чином у відповідності до вимог ст. 128-130 ЦПК України. Про причини неявки суд не повідомив. Письмових заяв від нього не надходило. Відзив на позов відповідач не надав. На підставі ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим розглядати справу за відсутності відповідача. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані та здобуті докази, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню за наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що [PERSON] 01 лютого 2021 року о 18:05 год. в м. Дніпро по вул. Набережна Заводська, біля е/о № 381, керуючи автомобілем Mazda, д/н [NUMBER] , не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечну швидкість руху, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на бордюрне каміння, допустив перекидання автомобіля та скоїв зіткнення з автомобілем Mazda, д/н [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортним засобам спричинені механічні пошкодження, чим завдана матеріальна шкода (а.с. 18). Постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 квітня 2021 року [PERSON] було визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП (а.с. 18). Постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 квітня 2021 року встановлено, що [PERSON] 01 лютого 2021 року о 18:25 год. у м. Дніпро на вул. Набережна Заводська, біля е/о № 381, керував автомобілем Mazda, д/н [NUMBER] , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9.а ПДР України, та його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 130 КУпАП (а.с. 19). Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в ТДВ СК «Альфа-Гарант» згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів полісом № АР-7452031 (а.с. 7). Власник пошкодженого транспортного засобу Mazda, д/н [NUMBER] , звернувся до позивача із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду та з заявою про виплату страхового відшкодування (а.с. 8-10). Позивачем на підставі страхового акту № ЦВ/21/0784 від 19 травня 2021 року, страхового акту № ЦВ/21/0784 від 17 червня 2021 року, розрахунку страхового відшкодування та угоди про розмір страхового відшкодування (а.с. 22-26) здійснено виплату страхового відшкодування на користь потерпілої особи в розмірі 75 556,00 грн. (а.с. 27-28). На підставі п. 1.6 ст. 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» власники транспортних засобів юридичні та фізичні особи, які відповідно до законів України є власниками або законними володільцями (користувачами) наземних транспортних засобів на підставі права власності, права господарського відання, оперативного управління, на основі договору оренди або правомірно експлуатують транспортний засіб на інших законних підставах. Згідно ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. На підставі ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до\~п.\~38.1.а\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» страховик\~після виплати\~страхового відшкодування\~має право\~подати регресний\~позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду , якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Згідно з п. 38.1.в Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). На підставі ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичною особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Оскільки відповідач спричинив дорожньо-транспортну пригоду 01 лютого 2021 року, керуючи забезпеченим транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 квітня 2021 року, яка набрала законної сили, то страховик ТДВ СК «Альфа-Гарант» після виплати страхового відшкодування на користь власника пошкодженого внаслідок даної ДТП автомобіля Mazda, д/н [NUMBER] , набуло право вимоги до відповідача в розмірі виплаченого страхового відшкодування в сумі 75\~556,00 грн. Таким чином, розглядаючи даний спір в межах заявлених вимог, оцінюючи здобуті по справі докази щодо їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності та взаємності зв`язку у сукупності, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд виходить із наступного. Верховний Суд у своїй постанові від 03 травня 2018 року у справі № 372/1010/16-ц дійшов висновку, що якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження вказаних витрат суду надано витяг з договору про надання правничої допомоги від 14 травня 2019 року, завдання-доручення № 203 до договору про надання правничої допомоги від 14 травня 2019 року, акт прийому-передачі наданої правничої допомоги від 24 листопада 2023 року, детальний розрахунок та опис робіт від 24 листопада 2023 року, платіжне доручення від 18 листопада 2022 року (а.с. 29-37). Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати в розмірі 11 684,00 грн., з яких: 2 684,00 грн. судовий збір, 9 000,00 грн. витрати на правничу допомогу. На підставі викладеного,

Outcome: approved