Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-18 00:00:00

26.12.2023 року позивачка звернулась до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на повнолітню дитину у зв`язку з продовженням навчання, в якому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої дитини [PERSON] в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня настання повноліття дитини і до досягнення нею 23 років. Вимоги позовної заяви мотивовано тим, що 10.08.1996 року між сторонами у справі був зареєстрований шлюб. Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 23.03.2010 року у справі №2-1036/1-10 шлюб розірваний, сторони проживають окремо. Від шлюбу колишнє подружжя має двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 27.08.2015 року у справі №755/11377/15-ц з відповідача стягнуто аліменти на користь позивачки на утримання двох неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частині від всіх доходів. На час припинення виплати аліментів, станом на 28.09.2023 року відповідачем було сплачено всі борги по аліментам. Спільна дитина сторін [PERSON] , [INFO] , навчається в Державному торговельно-економічному університеті на першому курсі денної форми навчання. Дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Сторони не досягли згоди щодо сплати аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. З дня досягнення сином повноліття відповідач у добровільному порядку допомоги не надає. Відповідач є пенсіонером, отримує пенсійні виплати, а також має неофіційне місце роботи, яке приховує. Крім того, відповідач сплачує аліменти на утримання дитини від іншого шлюбу. Ухвалою суду від 03.01.2024 року відкрите провадження у справі, призначений розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін, роз`яснено учасникам справи порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання. Ухвалою суду від 19.02.2024 року відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про витребування доказів. 09.01.2024 року до суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву, у якому останній просить стягнути з нього аліменти на утримання дитини, яка продовжує навчання в розмірі 1/6 частини зі всіх видів доходу (заробітку) щомісячно до закінчення навчання, та не стягувати з нього судовий збір. У відзиві відповідач зазначає, що вимоги стосовно стягнення не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку суперечать положенням ст. 200 СК України. У телефонному листуванні з позивачкою 04.10.2023 року відповідач виявив бажання добровільно сплачувати аліменти в розмірі 1/6 частини від доходу, однак позивачка на таку пропозицію не відреагувала. Відповідач вказує, що завжди стабільно сплачував аліменти, не ухилявся від свого обов`язку та періодично допомагав дітям коштами та одягом. Також відповідач зазначає, що дитина навчається бюджетній основі, що передбачає отримання нею стипендії. Позивачем не надано відомостей про графік навчання, тому не відомо чи часи навчання становлять весь робочий день, тиждень, оскільки якщо вільний час у дитини є, то син може підробляти і частково себе забезпечувати. Крім того, відповідач посилається на те, що згідно виконавчого листа №755/18422/16-ц від 19.02.2018 року від також сплачує аліменти на користь [PERSON] на утримання третього сина [PERSON] в розмірі 1/6 частини від доходу щомісячно. Також відповідач є інвалідом 2 групи внаслідок війни і у зв`язку з поганим станом здоров`я постійно проходить лікування у різних медичних закладах та купує дорогі ліки. Відповідач підкреслює, що згодний платити 1/6 частину від доходу і ніколи від цього не відмовлявся, оскільки зобов`язаний утримувати та допомагати дитині фінансово. За змістом ст. 275 ЦПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Згідно ст. 279 ЦПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, 10.08.1996 року сторони у справі зареєстрували шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а.с. 5). Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 23.03.2010 року у справі №2-1036/1-10 шлюб між сторонами у справі розірваний (а.с. 6-7). Прізвище позивачки з « [PERSON] » на « [PERSON] » змінене у зв`язку з повторною реєстрацією шлюбу та зміною прізвища (а.с. 9-11). Від шлюбу сторони у справі мають спільну повнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 12). Відповідно до наявної у справі довідки №34/266 від 06.12.2023 року [PERSON] є студентом 1-го курсу денної форми навчання факультету інформаційних технологій Державного торговельно-економічного університету. Термін закінчення навчання за навчальним планом «бакалавр» - червень 2027 року (а.с. 14). За змістом наявних в матеріалах справи документів, відповідач є інвалідом 2 групи внаслідок війни (а.с. 32-34). Як вбачається з матеріалів справи, наказом Дніпровського районного суду м. Києва від 19.02.2018 року у справі №755/18422/16-ц з відповідача стягнуті аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/6 частини від всіх видів заробітку (доходу) (а.с. 35). До відзиву на позовну заяву відповідач долучив довідки про свої доходи з яких вбачається, що за 2022 рік відповідач отримав 72750,22 грн. пенсії, а за 2023 рік 74739,68 грн. (а.с. 46-47). Також до відзиву на позовну заяву відповідачем долучені медичні документи щодо стану його здоров`я, чеки на купівлю ліків та оплати медичних послуг (а.с. 48-58). Відповідно до постанови державного виконавця Дніпровського відділу ДВС у м. Києві від 04.01.2024 року, ВП №54396038 щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частини від доходів до повноліття дітей, закінчене (а.с. 63). Відповідно до положень ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Аналіз наведеної норми закону вказує на те, що обов`язок утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчання настає за наступних умов: - дитина навчається і саме у зв`язку із цим потребує матеріальної допомоги; - платник аліментів має можливість надавати матеріальну допомогу; - право позивача на звернення до суду з відповідним позовом обумовлене проживанням разом із ним дитини, яка продовжує навчання. Згідно ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до положень ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. За змістом положень ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до ст. 201 СК України, до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Згідно ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. За змістом ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Вирішуючи спір по суті суд враховує наступне. Позивачка має право на звернення до суду з відповідним позовом, оскільки повнолітня дитина проживає із нею, і сторони цього факту не оспорювали. Відповідач не має заперечень щодо сплати ним аліментів, але не погоджується з їх розміром - частини, а просить стягнути аліменти в розмірі 1/6 частини від його доходу. Ураховуючи, що третя особа у справі [PERSON] дійсно продовжує навчання, що підтверджується належними доказами, при цьому зазначена особа навчається на денній формі навчання, така обставина вказує на наявність об`єктивних причин, що позбавляють повнолітню дитину сторін можливості працювати та утримувати себе самостійно. Отже, за наведених умов [PERSON] дійсно потребує матеріальної допомоги у зв`язку з продовженням навчання, тому вимоги позивача про стягнення аліментів в даному випадку є законними та обґрунтованими. Визначаючи розмір аліментів, які мають стягуватись з відповідача на утримання його повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог шляхом зменшення заявленого до стягнення розміру, з огляду на наступне. При визначенні розміру аліментів суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків і в даному випадку зазначає, що позивачем не надано суду належних доказів розміру матеріального забезпечення самої позивачки. Крім того, суд враховує стан здоров`я відповідача, а також знаходження на його утриманні іншої неповнолітньої дитини. За таких обставин суд вважає, що заявлений до стягнення розмір аліментів має бути зменшений з частини до 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача. Стосовно вимог позивачки про стягнення з відповідача аліментів у сумі не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, такі вимоги задоволенню не підлягають, оскільки законодавчо визначений мінімальний розмір аліментів передбачений лише щодо утримання неповнолітніх дітей і не розповсюджується на сплату аліментів стосовно повнолітніх дітей, які продовжують навчання. Також не підлягають до задоволення вимоги позивачки щодо стягнення аліментів з дня настання повноліття дитини, оскільки виходячи зі змісту ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а із відповідним позовом позивачка звернулась до суду через засоби поштового зв`язку 22.12.2023 року. Частиною 2 ст. 191 СК України визначено, що аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. Разом з цим, позивачка не надавала суду доказів того, що із досягненням дитиною повноліття та початком її навчання у вищому навчальному закладі, вона вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не могла їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати, тому вимоги позивачки про стягнення аліментів за минулий час є безпідставними. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. За таких обставин, ураховуючи, що відповідач є інвалідом 2 групи, судовий збір в сумі 1073,60 грн. має компенсуватись за рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial