Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-12 00:00:00

Представник позивача ТОВ «ФК «ЄАПБ» Шовкун Н.І. звернулася до Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області з даною позовною заявою, в якій просила стягнути з відповідача [PERSON] суму заборгованості за кредитним договором №5533805 в розмірі 24609 грн., та понесені судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 13.02.2022 між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] було укладено кредитний договір №55338005. 19.06.2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ЄАПБ» було укладено Договір факторингу №19062023 у відповідності до умов якого ТОВ «Авентус Україна» передає ТОВ «ЄАПБ» за плату належні йому Права вимоги, а ТОВ «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Авентус Україна» Права вимоги до Боржників. ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 24609 грн., з яких 7000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 17609 грн. - сума заборгованості за відсотками. Відповідач [PERSON] заборгував ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» 24609 грн. та добровільно борг не сплатив. Ухвалою суду від 28.12.2023 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Призначено судове засідання. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, в поданій заяві просив розглянути справу у його відсутність. Позовні вимоги визнав. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню зважаючи на таке. Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ч.1 ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. З положень статті 11 ЦК України вбачається, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Частина 2 статті 207 ЦК України передбачає, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно з частиною першою статті 634 ЦК України договором про приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Частинами першою, другою статті 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до приписів статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Судом встановлено, що 13.02.2022 між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] було укладено кредитний договір №55338005 (а.с. 7). 19.06.2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ЄАПБ» було укладено Договір факторингу №19062023 у відповідності до умов якого ТОВ «Авентус Україна» передає ТОВ «ЄАПБ» за плату належні йому Права вимоги, а ТОВ «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Авентус Україна» Права вимоги до Боржників (а.с. 14-16). Як вбачається з витягу з реєстру боржників №2 до Договору факторингу №19062023 від 19.06.2023 ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 24609 грн., з яких 7000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 17609 грн. - сума заборгованості за відсотками (а.с. 18). Відповідно до розрахунку заборгованості за Кредитним договором №19062023 від 19.06.2023 за період з 19.06.2023 по 31.10.2023 заборгованість станом на 31.10.2023 не погашена, залишок заборгованості складає 24609 грн. (а.с. 19). З урахуванням вищенаведеного, оскільки відповідач [PERSON] заборгував ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» 24609 грн. та добровільно борг не сплатив, то з метою захисту прав позивача з [PERSON] слід стягнути відповідну заборгованість в примусовому порядку. Суд вважає, що позов належить задовольнити, так як відповідач позов визнав повністю та визнання ним позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Питання про судові витрати необхідно вирішити в порядку передбаченому ч.1 ст.142 ЦПК України щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору сплаченого ним при подачі позову. Решта 50 відсотків судового збору, згідно ч.1 ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved