Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-14 00:00:00

У листопаді 2023 року Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк» в особі Вінницької обласної дирекції АБ «Укргазбанк» звернулось в суд з цим позовом про стягнення з відповідача [PERSON] на користь ПАТ «Укргазбанк» заборгованості у розмірі 36385,73 грн та судових витрат. Стислий виклад позиції позивача. 24.03.2021 відповідачем була підписана заява - договір №2020/І_С/220-006496, що разом з Правилами про відкриття та обслуговування рахунків фізичних осіб, та надання послуг за платіжними картками ПАТ «Укргазбанк», тарифним планом та умовами банківських продуктів/ пакетів (що розміщені на сайті Банку) є договором комплексного банківського обслуговування. Підписавши заяву-договір відповідач уклав кредитний договір №2021/ОВР/220-003202, відповідно до умов якого можлива сума кредиту 300 000,00 грн. Строк дії ліміту дозволеного овердрафту (строк кредитування) 12 місяців з можливістю пролонгації відповідно до умов Правил. 23.02.2022 рішенням № 96 Договір було пролонговано на 12 місяців, також 13.03.2023 договір також було пролонговано ще на 12 місяців. Користування відповідачем кредитними коштами підтверджується випискою по особовому рахунку та розпискою про отримання платіжної картки. Банк виконав свої зобов`язання в повному обсязі. Відповідач в свою чергу належним чином не виконував зобов`язання щодо погашення процентів та повернення отриманих кредитних коштів, а тому станом на 13.10.2023 утворилась заборгованість за договором, що становить 36385,73 грн, з яких: 31296,44 грн заборгованість по кредиту (прострочена); 5089,29 грн - заборгованість по процентам (прострочена). Стислий виклад позиції відповідача. Відзив на позов не надходив. Процесуальні дії, заяви та клопотання. 28.11.2022 ухвалою судді відкрито провадження у справі. Визначено розгляд справи провести за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення 9виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. Як вбачається з довідки про доставку електронного листа, наявної в матеріалах справи, позивач ПАТ АБ «Укргазбанк», 30.11.2023 отримав копію ухвали про відкриття провадження у справі. Відповідачу [PERSON] за зареєстрованим місцем проживання було надіслано ухвалу про відкриття провадження у справі разом з позовною заявою та додатками до неї. На адресу повернувся конверт із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що підтверджується поштовим повідомленням наявним в матеріалах справи (а.с.33). Згідно з положеннями частини сьомої та восьмої статті 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Таким чином, відповідач [PERSON] вважається належним чином повідомленим про розгляд справи судом. З огляду на вищезазначене суд, на підставі частини п`ятої статті 279 ЦПК України розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідно до положень частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Фактичні обставини, встановлені судом. 24.03.2021 [PERSON] підписав заяву-договір № №2020/І_С/220-006496 (Договір карткового рахунку). В заяві-договорі зазначено, що ця Заява-Договір разом з Правилами відкриття та обслуговування рахунків фізичних осіб та надання послуг за платіжними картками АТ «Укргазбанк» (далі Правила), Тарифним планом, умовами банківських Продуктів/Пакетів (що всі розміщені на Сайті Банку), є договором комплексного банківського обслуговування (а.с.14). Підписавши вказану вище Заяву-Договір відповідач приєднався до Договору №2021/ОВР/220-003202, згідно з умовами якого позивач встановив на картковому рахунку відповідача можливу суму кредиту в розмірі 300 000,00 грн на споживчі цілі, орієнтовна сума кредиту 10 000,00 грн на строк 12 місяців, відсоткова ставка встановлена на рівні 55,75 % річних, процентна ставка за прострочену заборгованість 36 % річних. В заяві - анкеті міститься підпис [PERSON] в розписці про отримання платіжної картки [NUMBER] . У зв`язку з неналежним виконання відповідачем зобов`язань за вищезазначеним договором станом на станом на 13.10.2023 утворилась заборгованість за договором, що становить 36385,73 грн, з яких: 31296,44 грн заборгованість по кредиту (прострочена); 5089,29 грн - заборгованість по процентам (прострочена) (а.с.4-5). Як вбачається з копії виписки по особовому рахунку відповідач [PERSON] користувався кредитними коштами (а.с.6-13). 23.02.2022 рішенням № 96 Договір було пролонговано на 12 місяців, також 13.03.2023 договір також було пролонговано ще на 12 місяців рішенням від 13.03.2023 №117 (а.с.18-19). Вказані докази суд приймає до уваги, так як вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані в порядку встановленому законом. Мотиви суду. Норми права застосовані судом. Відповідно до статті 509 ЦК України між сторонами виникло зобов`язання - правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі статтею 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У відповідності до вимог ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. За змістом статті 1056-1 ЦК України, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно зі статтею 1049 цього Кодексу, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Як визначено ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Як визначено ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно із ч. 4 ст. 16 Закону України «Про споживчий кредит» у разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - щонайменше на три календарні місяці кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит. Відповідно до п. 2 та 4 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 12 ЦПК), обов`язок доказування покладається на сторін (ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК). Так, матеріалами справи доведений факт отримання відповідачем кредитного ліміту на картковий рахунок, а також порушення ним умов договору щодо повернення кредиту. Тому звернення банку до суду за захистом своїх інтересів є підставним. Також відповідач не оспорював розрахунок заборгованості, заявлений позивачем. Давши мотивовану оцінку кожному аргументу, наведеному представником позивача в позовній заяві, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог повністю, адже відповідач своїх кредитних зобов`язань у строки визначені законом та договором не виконує, на час звернення позивача до суду допустив прострочену заборгованість. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України документально підтверджені судові витрати позивача, понесені ним при подачі позовної заяви до суду (а.с.3) підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved