Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-13 00:00:00

адвокат Струс Н.Я. в інтересах [PERSON] та [PERSON] , 25.10.2023 звернулася в суд з позовом до Городоцької міської ради Львівської області, Львівської районної державної адміністрації Львівської області, третя особа Головне управління Держгеокадастру у Львівскій області про визнання недійсним розпорядження голови Городоцької райдержадміністрації Ради народних депутатів №\~721 від 02.12.2002 в частині передачі у власність [PERSON] земельної ділянки площею 1,\~1928 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що на території Керницької сільської ради Городоцького району Львівської області, визнання недійсним Державного акта серія ІІ-ЛВ №\~056955 на право приватної власності на землю від 26.12.2002 та скасування його державної реєстрації за №\~284, визнання права по 1/2 частині землі (середньої земельної частки) площею 1,\~40 ум.кад.га., що на території Городоцької міської ради Львівської області (с. Керниця Львівського району Львівської області), згідно Сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серія ЛВ\~№\~144662 від 21.04.1997 за реєстровим №\~448, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , мотивуючи тим, що позивачі звернулися до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [INFO] матері [PERSON] , однак їм відмовлено у видачі такого свідоцтва, оскільки правовстановлюючий документ - Державний акт на право приватної власності на землю серія ІІ-ЛВ №\~056955 Городоцькою райдержадміністрацією на ім`я померлої [PERSON] виданий 26.12.2002, тобто після смерті останньої, а відтак земельна ділянка не входить до складу спадщини, інше. Просила позов задовольнити. Ухвалою судді від 26.10.2023 провадження у справі відкрито за правилами загального позовного провадження (а.с. 23). Представник позивачів [PERSON] у заяві від 13.02.2024 вимоги підтримала, просила про розгляд справи за її відсутності та відсутності її довірителів (а.с. 74). Представник відповідача Городоцької міської ради Львівської області міський голова Ременяк В.В. у відзиві на позовну заяву від 25.01.2024 позов визнав, просив про розгляд справи за відсутності представника (а.с. 65-73). Начальник Львівської районної військової адміністрації Львівської області Х.Замула, як представник відповідача, у клопотанні від 08.11.2023 просила про розгляд справи за відсутності представника (а.с. 47). Представник третьої особи Головного управління Держгеокадастру у Львівскій області, який належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив (а.с. 63). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд доходить наступного висновку. Згідно ст. 4, 12, 13 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. У п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України №\~7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що у разі відкриття спадщини до 01.01.2004 застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Відповідно до ст. 524 ЦК України в редакції 1963 року, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ч. 1 і ч. 2 ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Із копій свідоцтв про народження серія [NUMBER] та серія [NUMBER] , із копії свідоцтва про укладення шлюбу серія [NUMBER] видно, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] є дітьми [PERSON] та [PERSON] (а.с. 9, 10). Згідно Витягу з Книги записів (реєстрації) сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серія ЛВ №\~144662 від 21.04.1997, виданого на розпорядження голови Городоцької районної державної адміністрації №\~589 від 22.07.1996, [PERSON] при житті належало право на середню земельну частку (пай) площею 1,\~40 ум.кад.га, що на території Керницької сільської ради Городоцького району Львівської області (а.с. 21). [PERSON] помер [INFO] , а [PERSON] . -13.11.1999, що стверджується копіями свідоцтв про смерть серія [NUMBER] та серія [NUMBER] відповідно (а.с. 11, 75). Із копії витягів з погосподарських книг за 1996-2000 роки, із довідки виконавчого комітету Городоцької міської ради Львівської області №\~626 від 16.10.2023 убачається, що [PERSON] до дня смерті [INFO] значилася зареєстрованою та проживала разом з доньками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 12). Згідно Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №\~73404079 від 01.08.2023, інших матеріалів справи, після смерті [INFO] [PERSON] . Городоцькою державною нотаріальною конторою Львівської області заведено спадкову справу №\~144/2023, спадкоємцями належного [PERSON] при житті майна є [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 20, 30-46). 10.10.2023 державним нотаріусом Городоцької державної нотаріальної контори Львівської області Дунас О.В. та [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 1,\~1928 га, що на території Городоцької міської ради Львівської області (с. Керниця Львівського району Львівської області), оскільки Державний акт на право приватної власності на землю серія ІІ-ЛВ №\~056955 виданий Городоцькою райдержадміністрацією Ради народних депутатів на ім`я [PERSON] 26.12.2002, тобто після смерті спадкодавця (а.с. 19). Згідно зі статтею 125 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) право власності на земельну ділянку виникає після одержання її власником документа, що посвідчує право власності, та його державної реєстрації, а відповідно до статті 126 ЗК України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті. Із матеріалів справи убачається, що 26.12.2002 головою Городоцької райдержадміністрації Ради народних депутатів на ім`я [PERSON] , яка померла [INFO] , видано Державний акт серія ІІ-ЛВ №\~056955 на право приватної власності на землю площею 1,\~1928 га призначену для ведення товарного сількогосподарського виробництва, що на території Керницької сільської ради, на підставі розпорядження №\~721 від 02.12.2002, тобто більше ніж через три роки після смерті спадкодавця (а.с. 14-18). Державний акт серія ІІ-ЛВ №\~056955 від 26.12.2002 зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю під №\~284 (а.с. 14 зворот). Відповідно до ст. 210 ЦК України правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках передбачених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту державної реєстрації. Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав), згідно положень абзацу першого ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Частиною 2 статті 3 вищеозначеного Закону передбачено, що держава гарантує достовірність зареєстрованих прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Відповідно до глави 16\~Цивільного Кодексу\~України правочин може бути визнано недійсним з підстав, визначених законом. У разі визнання недійсним правочину може бути визнано недійсним і правовстановлюючий документ, який посвідчує право власності на майно. Згідно із роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України в абзаці другому пункту 2 Постанови від 16 квітня 2004 року №\~7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», виходячи з положень статей 8, 124 Конституції України, статей 26, 30, 87-90, 97, 100, 102, 118, 123, 143-146, 149, 151, 153-158, 161, 210, 212 ЗК України, глав 27, 33, 34 Цивільного Кодексу України, статті 15\~Цивільного процесуального\~Кодексу України (2004 року), статті 12\~Господарського процесуального\~кодексу України судам підвідомчі (підсудні) справи за заявами, зокрема, з приводу володіння, користування, розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян чи юридичних осіб, і визнання недійсними державних актів про право власності та право постійного користування земельними ділянками. У спорах, пов`язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватись як зазначені рішення, угоди, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки. Визнання недійсними тільки державних актів на право власності може мати місце в разі їх видання з порушенням вимог закону, всупереч рішенням чи угодам. У цьому разі таке визнання є належним та самостійним способом поновлення порушених прав у судовому порядку. Згідно положень ст. 236 ЦК України правочин визнаний\~судом недійсним,\~є недійсним\~з моменту\~його вчинення. Отже, ураховуючи, що розпорядження голови Городоцької райдержадміністрації Ради народних депутатів №\~721 від 02.12.2002 і Державний акт серія ІІ-ЛВ\~№056955 на право приватної власності на землю на ім`я [PERSON] від 26.12.2002, видані після смерті [PERSON] , а отже в порушення вимог закону, суд визнає недійсними розпорядження в частині передачі в натурі у приватну власність [PERSON] землі (середньої земельної частки), що на території Городоцької міської ради Львівського району Львівської обласі (с. Керниця Львівського району Львівської області) та Державний акт серія ІІ-ЛВ\~№056955 на право приватної власності на землю, а також скасовує його державну реєстрацію за №\~284. Разом з цим, із матеріалів справи убачається, що 21.04.1997 на ім`я [PERSON] на підставі розпорядження голови Городоцької районної державної адміністрації №\~589 від 22.07.1996, видано Сертифікат серія ЛВ\~№\~144662 на землю (середню земельну частку), що зареєстрований у Книзі реєстрації сертифікатів на землю (середню земельну частку) за №\~448 (а.с. 21). Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. З огляду на вищенаведене, а також ураховуючи фактичні обставини встановлені судом та зміст спірних правовідносин і досліджені судом під час розгляду справи докази, суд доходить висновку, що [PERSON] при житті набула право на землю (середню земельну частку) площею 1,\~40 га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, що на території Городоцької міської ради Львівської області (с. Керниця Львівського району Львівської області), згідно Сертифікату серія ЛВ №\~144662, а отже, таке право є об`єктом прав та обов`язків, що входить до складу спадщини, інших спадкоємців, які б претендували на вищеозначене спадкове майно за законом чи за заповітом немає, відтак є підстави до визнання за позивачами [PERSON] та [PERSON] права по 1/2 частині землі (середньої земельної частки) згідно означеного Сертифікату, за кожним, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] .

Outcome: approved