Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-20 00:00:00

До Київського районного суду м. Одеси 15.09.2023 надійшов позов до Одеської міської ради, який подано в інтересах [PERSON] її представником адвокатом Лепехою К.Г., про встановлення юридичний факту того що [PERSON] ( [INFO] ) , яка померла [INFO] ( актовий запис №829 від 13.05.2009 ) була матір`ю [PERSON] а також визнання за позивачкою права власності у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] 1\\4 частки квартири [ADDRESS] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що після смерті матері позивачці відкрилась спадщина, однак після звернення спадкоємиці виявилось відсутність документів які в безспірно підтверджували родинні зв`язки, що стало підставою для нотаріуса відмовити у видачі свідоцтва про право на спадщину. У подальшому 07.11.2023 представником позивачці були уточнені позовні вимоги в частині залучення співвідповідачем Виконавчого комітету Одеської міської ради. Представником Одеської міської ради заперечувалось проти задоволення позову із посиланням на те, що встановлення юридичного факту повинно розглядатись у порядку окремого провадження а вимоги про визнання права власності не підлягають задоволенню за відсутністю самого спору. Крім того сам позов , на думку представник а відповідача, має ознаки штучного та його задоволення приведе до необґрунтованого стягнення з відповідачів судових витрат, понесених позивачем. Як встановлено судом [INFO] у місті Одесі у віці 72 років померла [PERSON] , [INFO] , про що 13.05.2009 року складено відповідний актовий запис №829, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 11.03.2020. 25.08.2023 року, [PERSON] як спадкоємиця першої черги за законом після її померлої матері [PERSON] , звернулася до Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Одеської області Андронакі Н.Г. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на 1/4 (одну четверту) частку квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Постановою приватного нотаріуса Андронакі Н.Г. від 25.08.2023 №103/02-31 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину по причині відсутності відомостей та документів, що підтверджують родинні відносини [PERSON] та [PERSON] . Як зазначено у постанові існують певні розбіжності у написанні імені та дати народження матері [PERSON] померлої [PERSON] . На підтвердження родинних відносин між померлою [PERSON] і її донькою [PERSON] , остання подала заяву до Київського ВДРАЦС у місті Одесі ПМУ МЮ (м. Одеса) про внесення змін до актового запису про шлюб матері заявниці №382 від 20.03.1960 року в графу "відомості про наречену", в якій просила виправити дату народження з " [INFO] " на " [INFO] ". Київським ВДРАЦС у місті Одесі ПМУ МЮ (м. Одеса) було складено Висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану від 20.06.2023, відповідно до якого В актовому записі про шлюб матері заявниці № 382 від 20.03.1960 року, складений Другим Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, в графі «відомості про наречену» прізвище до реєстрації шлюбу зазначено « [PERSON] », прізвище після реєстрації шлюбу зазначено « [PERSON] », ім`я зазначено « [PERSON] », по батькові « [PERSON] », дата народження зазначена « [INFO] ». Відповідно до копії актового запису про народження матері заявниці № 3632 від 11.09.1936 року, складеного Першим Приморським відділом державної реєстрації атів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, яка надійшла з Державного архіву Одеської області, в графі «відомості про дитину» прізвище зазначено « [PERSON] », і ім`я зазначено « [PERSON] », відсутні данні, щодо по батькові та місця народження дитини, дата народження зазначено « [INFO] ». У повному витязі з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб матері заявниці № 382 від 20.03.1960 року, складеного Другим Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції за № 000395536547 від 04.05.2023 року, в графі «відомості про наречену» прізвище до реєстрації шлюбу зазначено « [PERSON] », прізвище після реєстрації шлюбу зазначено « [PERSON] », ім`я зазначено « [PERSON] », по батькові зазначено « [PERSON] », дата народження зазначена « [INFO] », місце народження зазначено «Україна, Одеська область, місто Одеса». У повному витязі з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження заявниці № 1097 від 07.06.1961 року, складеного Другим Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції за № 0003918936 від 18.04.2023 року, в графі «відомості про матір» прізвище зазначено « [PERSON] », ім`я зазначено « [PERSON] », по батькові зазначено « [PERSON] », в графі «дата народження» зазначено «минуло 25 років». Згідно з актовим записом про розірвання шлюбу матері заявниці № 679 від 15.06.1976 року, складеного Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) та повного витягу з ДРАЦСГ щодо актового запису про розірвання шлюбу № 39319001 від 18.04.2023 року, в графі «відомості про дружину» прізвище до реєстрації розірвання шлюбу зазначено « [PERSON] », прізвище після реєстрації розірвання шлюбу зазначено « [PERSON] », ім`я зазначено « [PERSON] », по батькові зазначено « [PERSON] », дата народження зазначена « [INFO] ». Відповідно до актового запису про смерть матері заявниці № 829 від 13.05.2009 року, складеного Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) та повного витягу з ДРАЦСГ щодо актового запису про смерть № 39535023 від 04.05.2023 року, в графі «відомості про померлу особу» прізвище зазначено « [PERSON] »,ім`я зазначено « [PERSON] », по батькові зазначено « [PERSON] », дата народження зазначена « [INFO] ». Оскільки актовий запис про народження матері заявниці це первинний документ, який є безспірним доказом факту державної реєстрації народження дитини, на підставі якого складаються всі подальші документи, та у зв`язку з тим, що існують певні розбіжності у написанні імені та дати народження матері заявниці, а саме: у актовому записі про народження матері заявниці, в графі «відомості про дитину» прізвище зазначено « [PERSON] », ім`я зазначено « [PERSON] », відсутні данні, щодо по батькові та місця народження дитини, дата народження зазначено « [INFO] », у актовому записі про шлюб матері заявниці, в графі «відомості про наречену» прізвище до реєстрації шлюбу зазначено « [PERSON] », прізвище після реєстрації шлюбу зазначено « [PERSON] », ім`я зазначено « [PERSON] », по батькові зазначено « [PERSON] », дата народження зазначена « [INFO] », місце народження зазначено «Україна, Одеська область, місто Одеса», у актовому записі про розірвання шлюбу матері заявниці, в графі «відомості про дружину» прізвище до реєстрації розірвання шлюбу зазначено « [PERSON] », прізвище після реєстрації розірвання шлюбу зазначено « [PERSON] », ім`я зазначено « [PERSON] », по батькові зазначено « [PERSON] », дата народження зазначена « [INFO] », у актовому записі про смерть матері заявниці, в графі «відомості про померлу особу» прізвище зазначено « [PERSON] », ім`я зазначено « [PERSON] », по батькові зазначено « [PERSON] », дата народження зазначена « [INFO] ». Отже існують певні розбіжності у написанні дати народження та імені матері [PERSON] , у зв`язку з чим було відмовлено у внесенні змін до актового запису про шлюб матері [PERSON] - [PERSON] шляхом виправлення дати народження з " [INFO] " на " [INFO] ". Цивільний процесуальний кодекс України ( далі ЦПК України ) визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави ( ч.1 ст. 2 ЦПК України ). Суд при розгляді справи керується принципом верховенства права, розглядаючи справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, та застосовуючи при розгляді справ, зокрема, Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права ( ч.1,2 та 4 ст. 10 ЦПК України ). На підставі ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог п.4 ст. 264 ЦПК України при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених у постановах Верховного Суду. Правовідносини пов`язані із встановленням юридичного факту родинних відносин та успадкування врегульовані ЦПК України та Цивільним кодексом України ( далі ЦК України ). Згідно з частинами першою, другою статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Юридичні факти можуть бути встановлені для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, за умови, що вони не стосуються прав чи законних інтереси інших осіб. У випадку останнього між цими особами виникає спір про право. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зроблено висновок, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. У даному випадку суд, вважає що позовні вимоги стосовно встановлення юридичного факту - родинних зв`язків між позивачкою та її матір`ю [PERSON] ( [INFO] ) , яка померла [INFO] , підлягають задоволенню з наступних підстав. Суд погоджується із позицією представника відповідача, про те що юридичні факти встановлюються у порядку окремого провадження, але у даному випадку враховуючи що зазначені вимоги заявлені у позовному провадженні разом із вимогами про визнання права власності на спадкове майно, суд вважає, що обґрунтування та доведеність вимог доведені у судовому засіданні представником позивача а тому формальний підхід щодо залишення без розгляду вказаних вимог та роз`яснення повторного звернення з тими ж вимогами але у порядку окремого провадження приведе лише до додаткового навантаження на судову систему та заявника а тому з урахуванням вказаної процесуальної економії, верховенства права та права на справедливий суд які виключають зайвий формалізм як фактичне обмеження доступу до правосуддя , приходить до висновку про можливість вирішення вказаних вимог у даному провадженні. Відповідно до свідоцтва про народження № [NUMBER] [PERSON] , [INFO] , в графі «батько» зазначено « [PERSON] », в графі «мати» зазначено « [PERSON] ». У витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00041289166 від 06.09.2023 зазначено [PERSON] , [INFO] ; Прізвище до реєстрації шлюбу: " [PERSON] "; Прізвище після реєстрації шлюбу: " [PERSON] ". Згідно довідки (виписки з будинкової книги про склад сім`ї і прописки) №1706 від 15.05.2006, наданої [PERSON] , яка постійно проживає в [ADDRESS] , і на ім`я котрої відкрито особовий рахунок, на цій житловій площі проживають та прописані 4 (чотири) особи, зокрема значиться російською " [PERSON] 1961 р.н.", як дочка особи на ім`я котрої відкрито особовий рахунок. У відповідності до розпорядження №061/ГУ від 13.02.1995 на підставі рішення виконкому Київської райради народних депутатів №65 від 03.02.1995, що було надано російською " [PERSON] " як особи, на ім`я котрої відкрито особовий рахунок серед осіб, які входять до складу її сім`ї зокрема вказано російською "дочь - [PERSON] ". Як зазначено у розпорядженні органу приватизації №194700 від 04.04.2006р. прохання [PERSON] квартира. в якій вона мешкає знаходиться за адресою: [ADDRESS] задовольнити і передати вказану квартиру в приватну спільну часткову власність гр. [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в рівних частках. Згідно свідоцтва про право власності на житло від 04.04.2006, виданого управлінням житлово-комунального господарства Одеської міської ради квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] дійсно належить на праві спільної часткової власності [PERSON] та членам її сім`ї, зокрема [PERSON] . У листі КП «БТІ» ОМР №4615-07/1146-153 від 21.10.2020 зазначено, що згідно запису в реєстровій книзі 608пр на сторінці 74, р.№3324, права власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровані за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в рівних частках. Таким чином, вищенаведені документи є переконливими доказами того, що померла [INFO] [PERSON] була матір`ю [PERSON] , а розбіжності у написанні імені та дати народження [PERSON] є технічними помилками чи описками. Водночас суд, розглянувши вимоги про визнання за позивачкою права власності у порядку спадкування , наявну у матеріалах справи інформацію та докази, приходить до висновку про відмову у задоволенні вказаних позовних вимог. Так , згідно правового висновку Верховного Суду , яке викладене у постанові від 22 вересня 2021 року у справі N 227/3750/19, визначено, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення у нотаріальному порядку. Судом встановлено факт родинних зв`язків між спадкоємцем та спадкодавцем а тому перешкоди у видачі свідоцтва на право власності у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] вже відсутні. Будь яких інших перешкод для оформлення права власності у нотаріальному порядку суду не наведено, водночас наявність інших співвласників квартири частина якої успадковується та їх родинні зв`язки із спадкодавицею із наявністю у них відповідного права на спадкування, та сплив часу на подання спадкоємцями заяв про отримання спадщини повинно бути предметом дослідження саме нотаріуса у відповідності до вимог законодавства. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, у відповідності до вимог ч.3 ст. 133 ЦПК України , належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України зазначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. На підставі викладеного та

Outcome: partial