Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-13 00:00:00

22 листопада 2022 року позивач [PERSON] звернулася\~до Жовтневого\~районного суду\~міста Кривого\~Рогу Дніпропетровської\~області із\~позовом до\~відповідача [PERSON] , третя особа: Приватний нотаріус Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Бурлак Ростислав Олександрович про визнання недійсним договору купівлі-продажу, припинення права власності, скасування державної реєстрації права власності. [PERSON] в позовній заяві зазначила, що необхідність звернення з даною позовною заявою викликана порушенням прав та законних інтересів територіальної громади міста Кривого Рогу в інтересах якої діє Криворізька міська рада, як власника земель комунальної власності щодо користування та розпорядження земельною ділянкою площею 30 кв.м., яка знаходиться на [ADDRESS] , у зв`язку з укладенням договору купівлі-продажу, який суперечить нормам законодавства України та проведенням в подальшому незаконної державної реєстрації права власності за [PERSON] на господарську споруду А, загальною площею забудови 30,0 кв.м., за адресою: [ADDRESS] . 05 вересня 2022 року до Криворізької міської ради звернувся громадянин [PERSON] (відповідач1) із заявою стосовно оформлення попереднього договору оренди щодо укладання договору оренди (основного договору) земельної ділянки в майбутньому за адресою: [ADDRESS] . Серед переліку наданих громадянином [PERSON] документів прийнятих до заяви стосовно оформлення попереднього договору оренди щодо укладання договору оренди (основного договору) земельної ділянки в майбутньому міститься копія Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (дата формування 01.10.2021 о 17:03:38). Згідно наданого витягу за [PERSON] зареєстровано право власності на господарську будівлю А, загальною площею 30 кв.м., розташовану за адресою: [ADDRESS] . Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2432923312110. Підставою внесення запису є, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень прийняте приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Бурлаком Ростиславом Олександровичем. Проте, 08.09.2022 року представниками відділу моніторингу землекористування управління земельних відносин Департаменту регулювання містобудівної діяльності та земельних відносин виконкому міської ради в ході обстеження земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] було встановлено, що земельна ділянка за адресою: [ADDRESS] не використовується та вільна від забудови, про що складено відповідний акт. Таким чином, приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Бурлаком Ростиславом Олександровичем протиправно здійснено державну реєстрацію прав та їх обтяжень права власності на господарську будівлю А, загальною площею 30 кв.м., розташовану за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2432923312110 за [PERSON] . При цьому, відповідно до ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. З огляду на вищевикладене, беручи до уваги судову практику вирішення подібних спорів, єдиним способом захисту порушених прав та законних інтересів територіальної громади міста Кривого Рогу в особі Криворізької міської ради є звернення з даним позовом до судової інстанції. Визнання недійсним договору купівлі-продажу господарської будівлі загальною площею 30,0 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , укладеного 01.10.2021, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Бурлак Ростиславом Олександровичем та зареєстрований в реєстрі за №1744, обумовлено вищезазначеними обставинами, та передусім, відсутністю за вказаною адресою будь-яких об`єктів нерухомого майна. Отже, враховуючи фактичну відсутність об`єкту нерухомого майна за вищевказаною адресою, вбачається, що приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Бурлак Р.О. було протиправно та незаконно вчинені наступні дії: -посвідчено договір купівлі-продажу від 01.10.2021 господарської будівлі, загальною площею 30,0 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; -зареєстровано за гр. [PERSON] право власності на господарську будівлю «А» загальною площею 30 кв.м. за адресою: [ADDRESS] . Дані незаконні посвідчення та реєстрація правоустановчих документів були вчинені при порушенні норм чинного законодавства України, зокрема, Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів від 26.10.2011 року №1141 та Постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 №1127 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», що, в свою чергу, призвело до порушення прав та законних інтересів територіальної громади міста в особі Криворізької міської ради як власника та розпорядника земель комунальної власності в межах міста Кривого Рогу. У позовній заяві Криворізька міська рада просить суд: - визнати недійсним договір купівлі-продажу господарської будівлі, загальною площею 30,0 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , укладений 01.10.2021, посвідчений приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Бурлак Ростиславом Олександровичем та зареєстрований в реєстрі за №1744; - припинити право власності та скасувати державну реєстрацію права власності за [PERSON] (ідентифікаційний код [NUMBER] ) на об`єкт нерухомого майна (з реєстраційним номером 2432923312110) господарську будівлю «А» площею забудови 30 кв.м., що внесений до Державного реєстру прав на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Бурлак Ростислава Олександровича від 01.10.2021 №60722638; - стягнути з [PERSON] ( [INFO] ; [ADDRESS] ; ідентифікаційний код [NUMBER] ) на користь Криворізької міської ради (50101, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, площа Молодіжна, 1, код ЄДРПОУ 33874388) витрати про сплату судового збору в розмірі 4\~962,00,00 грн. Ухвалою суду від 02 грудня 2022 року про відкриття провадження по справі, прийнято позовну заяву до розгляду та\~відкрито провадження у цивільній справі за позовною Криворізької міської ради до [PERSON] ; третя особа: Приватний нотаріус Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Бурлак Ростислав Олександрович про визнання недійсним договору купівлі-продажу, припинення права власності, скасування державної реєстрації права власності. Розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання по справі на 09.30 годину 26 грудня 2022 року, яке було відкладено. Ухвалою суду від 06 липня 2023 року, залучено в\~якості співвідповідача\~по цивільній\~справі [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний код [NUMBER] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 26 грудня 2023 року, закрито підготовче провадження у цивільній справі за позовом Криворізької міської ради до\~ [PERSON] ,\~співвідповідач [PERSON] ,\~третя особа:\~Приватний нотаріус\~Криворізького районного\~нотаріального округу\~Дніпропетровської області\~Бурлак Ростислав\~Олександрович про\~визнання недійсним\~договору купівлі\~-\~продажу,\~припинення права\~власності,\~скасування державної\~реєстрації права\~власності.Призначено справу до судового розгляду по суті на 24 січня 2024 року о 11 годині 00 хвилин. В судовому засіданні представник органу позивача Ольховська А.М. позов підтримала, послалася на обставини та правове регулювання заявлених позовних вимог, що зазначені у позовній у позовній заяві. Відповідачі, представник відповідача адвокат Прохоров О.О. в судове засідання не з`явилися, належним чином повідомлялися про дату та час розгляду справи. Статтею 4 ЦПК України\~передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до\~ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно\~ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Згідно\~ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ст.89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідно до Витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 13 серпня 2021 року за [PERSON] зареєстроване речове право у формі права власності на об`єкт нерухомого майна: господарська будівля, загальною площею 30 к.м., за адресою: [ADDRESS] , підстава для державної реєстрації: рішення органу місцевого самоврядування. серія та номер:190. виданий 23.03.2021, видавник: Виконавчий комітет Покровської районної в місті ради. В судовому засіданні судом встановлено, що відповідно до листа Виконавчого комітету Покровської районної у місті ради за №8/01-21/3373 від 18 серпня 2023 року, не приймалось рішення за №190 від 23 березня 2021 року, щодо господарської будівлі та присвоєння адреси, [ADDRESS] за власником [PERSON] . Судом встановлено, що 01 жовтня 2021 року було укладено та нотаріально посвідчено договір купівлі - продажу господарської будівлі, загальною площею 30,0 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , посвідченій приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Бурлак Ростиславом Олександровичем та зареєстрований в реєстрі за №1744. В судовому засіданні судом встановлено, що відповідно до акту обстеження земельної ділянки, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] від 08 вересня 2022 року, що складений представниками Відділу моніторингу землекористування Управління земельних відносин Департаменту регулювання містобудівної діяльності та земельних відносин Виконкому міської ради, встановлено, що земельна ділянка не використовується та вільна від забудови. Згідно із частинами першою та четвертою статті 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. У випадках, установлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування. Відповідно до частини першої статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Статтею 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. \~Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Пунктом 1 частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» установлено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі державна реєстрація прав) офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Сукупний правовий аналіз наведених норм свідчить про те, що реєстрація права власності на нерухоме майно є лише офіційним визнанням права власності з боку держави. Сама собою державна реєстрація права власності за певною особою не є безспірним підтвердженням наявності в цієї особи права власності, але створює спростовувану презумпцію права власності такої особи. \~Отже, за наявності державної реєстрації права власності за певною особою державна реєстрація права власності на це ж майно за іншою особою може бути здійснена за згодою цієї особи або за судовим рішенням, що набрало законної сили, щодо права власності на нерухоме майно Порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту (частина перша статті 3 ЦПК України в редакції, чинній на момент звернення до суду з позовом, та статті 15, 16 ЦК України). Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені у\~статті 16 ЦК України. Способами захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, можуть бути визнання права, визнання правочину недійсним\~(частина друга\~статті 16 ЦК України). За змістом частин другої, третьої статті\~16 ЦК України\~суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Нормами цивільного законодавства передбачений спосіб захисту цивільних прав та інтересів, зокрема й шляхом визнання правочину недійсним, правові засади для застосування якого врегульовані приписами статей 215236 ЦК України. Правочином є правомірна, тобто не заборонена законом, вольова дія суб`єкта цивільних правовідносин, що спрямована на встановлення, зміну чи припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до частин першої - п`ятої статті 203 ЦК України\~зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Згідно частин першої та другої статті 215 ЦК України\~підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. \~ \~ \~ \~В постанові Великої палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року по справі №161/3245/15-ц, Верховний Суд зазначив: «Тобто відповідно до вищевказаних норм\~ЦК України недійсним можна визнати лише договір як правочин, і така вимога може бути заявлена як однією зі сторін,\~так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину.». В постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 16 жовтня 2020 року, справа №\~\~910/12787/17, Верховний Суд зазначив: «У розумінні наведених положень законодавства оспорювати правочин у суді може одна із сторін правочину або інша заінтересована особа. За відсутності визначення поняття "заінтересована особа" такою особою є кожен, хто має конкретний майновий інтерес в оспорюваному договорі. Вимоги заінтересованої особи, яка в судовому порядку домагається визнання правочину недійсним, спрямовані на приведення сторін недійсного правочину до того стану, який саме вони, сторони, мали до вчинення правочину. Власний інтерес заінтересованої особи полягає в тому, щоб предмет правочину перебував у власності конкретної особи чи щоб сторона (сторони) правочину перебувала у певному правовому становищі, оскільки від цього залежить подальша можливість законної реалізації заінтересованою особою її прав. Самі по собі дії осіб, зокрема, щодо вчинення правочинів, навіть якщо вони здаються іншим особам неправомірними, не можуть бути оспорені в суді, допоки ці особи не доведуть, що такі дії порушують їх права. Як уже зазначалося, позивач, вважаючи порушеними свої права, звернувся з позовом у цій справі про визнання недійсними окремих пунктів кредитних договорів, стороною яких він не є; акцентував, що став власником майна, переданого в іпотеку, згідно з договорами іпотеки, укладеними на забезпечення виконання зобов`язань за цими кредитними договорами, а умови спірних кредитних договорів, які стосуються нарахування винагороди за користування кредитом, суперечать вимогам закону, збільшують обсяг його відповідальності перед банком, тому мають бути визнані недійсними у судовому порядку. Тобто у цій справі позов про визнання недійсними кредитних договорів у частині сплати винагороди за користування кредитом подала особа, яка не була стороною цих кредитних договорів, - заінтересована особа. Об`єднана палата зазначає, що особа, яка звертається до суду з позовом про визнання недійсним договору (чи його окремих положень), повинна довести конкретні факти порушення її майнових прав та інтересів, а саме: має довести, що її права та законні інтереси як заінтересованої особи безпосередньо порушені оспорюваним договором і в результаті визнання його (чи його окремих положень) недійсним майнові права заінтересованої особи буде захищено та відновлено. Реалізуючи право на судовий захист і звертаючись до суду з позовом про визнання недійсним правочину, стороною якого не є, позивач зобов`язаний довести (підтвердити) в установленому законом порядку, яким чином оспорюваний ним договір порушує (зачіпає) його права та законні інтереси, а суд, у свою чергу, - перевірити доводи та докази, якими позивач обґрунтовує такі свої вимоги, і в залежності від встановленого вирішити питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту позивача. Відсутність порушеного або оспорюваного права позивача є підставою для ухвалення рішення про відмову у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин. Як неодноразово наголошував Верховний Суд України (постанови від 01.06.2016 у справі № 920/1771/14, від 30.11.2016 у справі № 910/31110/15), під час вирішення спору про визнання недійсним оспорюваного правочину необхідно застосовувати загальні положення статей 3, 15, 16 Цивільного кодексу України, які передбачають право кожної особи на судовий захист саме порушеного цивільного права. За результатами розгляду такого спору вирішується питання про спростування презумпції правомірності правочину і має бути встановлено не лише наявність підстав недійсності правочину, що передбачені законом, але й визначено, чи було порушене цивільне право особи, за захистом якого позивач звернувся до суду, яке саме право порушено, в чому полягає його порушення, оскільки в залежності від цього визначається належний спосіб захисту порушеного права, якщо воно мало місце.». Відповідно до частин першої - п`ятої статті 203 ЦК України\~зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Згідно частин першої та другої статті 215 ЦК України\~підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Тобто відповідно до вищевказаних норм\~ЦК України недійсним можна визнати лише договір як правочин, і така вимога може бути заявлена як однією зі сторін,\~так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину. Враховуючи наданні докази, суд дістається висновку, що позовні вимоги поповича про визнання недійсним договору купівлі-продажу господарської будівлі, загальною площею 30,0 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , укладений 01.10.2021 року та посвідчений приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Бурлак Ростиславом Олександровичем та зареєстрований в реєстрі за №1744, підлягають задоволенню, оскільки зміст правочину суперечить Цивільному кодексу України, актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, враховуючи ту обставину, що предметом договору є нерухоме майно, право власності на яке продавець не набув належним чином, у відповідності до закону. Враховуючи наданні докази, суд дістається висновку, що позовні вимоги поповича про припинення право власності та скасування державну реєстрації права власності за [PERSON] (ідентифікаційний код [NUMBER] ) на об`єкт нерухомого майна (з реєстраційним номером 2432923312110) господарську будівлю «А» площею забудови 30 кв.м., що внесений до Державного реєстру прав на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Бурлак Ростислава Олександровича від 01.10.2021 №60722638, підлягають задоволенню, оскільки [PERSON] , як покупець нерухомого майна не набув право власності на нерухоме майно, оскільки продавець нерухомого майна не мав право власності на вищезазначене нерухоме майно, внаслідок чого не мав право його відчужувати за правочином. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~суд також стягує з відповідачів у рівних частинах на користь сторони по справі понесені нею судові витрати, що складаються з судового збору за пред`явлення позову в сумі 4962 гривень 00 копійок. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved