Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Баранівського районного суду Житомирської області із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовну заяву мотивує тим, що сторони перебувають в шлюбі від 07.03.2008 року зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Обухівського районного управління юстиції Київської області, актовий запис №47. Від спільного шлюбу у сторін народились діти - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Дана обставина підтверджується відповідними Свідоцтвами про народження дітей, які позивач надала в копіях, оригінали таких доказів зберігаються в опікуна дітей [PERSON] . Позивач і відповідач були позбавлені батьківських прав щодо дітей, що підтверджується рішенням Обухівського районного суду Київської області по справі № 372/2913/16 вiд 08.12.2016 та рішенням Баранівського районного суду Житомирської області по справі № 273/1289/16 від 02.11.2016. Спільне життя між позивачем та чоловіком не склались, відносини поступово зіпсувались, сім`я фактично розпалася та зберегти її не можливо. Вже тривалий період часу позивач з відповідачем разом не проживають, не підтримують жодних сімейних відносин, різні бюджети, спільне господарство не ведуть. [PERSON] переконана що подальше перебування у шлюбі, збереження сім`ї неможливе та суперечитиме її інтересам, адже перебуває в інших стосунках та має намір в ближній час створити сім`ю. Ухвалою Баранівського районного суду Житомирської області від 14.08.2023 року суддею Васильчук О.В. відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Протоколом повторного автоматизованого розподілу справ між суддями від 11.12.2023 головуючим суддею визначено Самойленко Л.М. Ухвалою судді Баранівського районного суду Житомирської області Самойленко Л.М. від 19.12.2024 прийнято дану справу до свого провадження та ухвалено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, в позовній заяві просила про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, в разі неявки відповідача в судове засідання не заперечує проти заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про дату, час та місце судового засідання. Поштове відправлення отримав особисто 03.02.2024 року. Клопотань та відзиву до суду не направив. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи зазначене, суд ухвалив здійснити заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 5ст. 223ЦПКУкраїни суд може розглянути справу за відсутності позивача, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. З огляду на те, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, розглянувши матеріали справи і оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні (стаття 89 ЦПК України), вирішуючи справу, виходить з такого. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 07.03.2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Обухівського районного управління юстиції Київської області, серії [NUMBER] , актовий запис № 47 (а.с.33). Спільне життя між позивачем та чоловіком не склались, відносини поступово зіпсувались, сім`я фактично розпалася та зберегти її не можливо. Вже тривалий період часу позивач з відповідачем разом не проживають, не підтримують жодних сімейних відносин, різні бюджети, спільне господарство не ведуть. Подальше перебування у шлюбі, збереження сім`ї неможливе та суперечитиме інтересам позивачки. При таких обставинах суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження їх сім`ї неможливе, оскільки буде суперечити інтересам кожної із сторін. Статтею 51 КонституціїУкраїни закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ст.1 Сімейного кодексу України побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки. Частиною 3, 4 ст.56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. За правилом частини 2 статті 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст.110 СКУкраїни позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з приписами ст.112СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст.115СК України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Таким чином вимоги позивачки про розірвання шлюбу є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Позивачка не заявила вимог про стягнення з відповідача на її користь судових витрат. На підставі викладеного та

Outcome: approved