Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-26 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю зі спадкодавцем на момент смерті. В обґрунтування вимог зазначила, що [INFO] померла її матір - [PERSON] . Після її смерті залишилась спадщина, яка складається з 1/2 частини житлової квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , яка належала матері на підставі свідоцтва про право власності на житло від 23.06.1994 року. Власником іншої частини вказаної квартири був її батько - [PERSON] , який помер [INFO] . Батькову частку після його смерті успадкувала її рідна сестра - [PERSON] . Після смерті матері ні вона, ні сестра спадщину на материну частку в квартирі не оформляли, так як сестра на спадщину не претендувала, а вона, проживаючи з матір`ю та здійснюючи за нею догляд з травня 2022 по день її смерті, вважала, що вона її прийняла. Звернувшись 13.10.2023 до Мирноградської державної нотаріальної контори з приводу оформлення спадщини, їй було роз`яснено, що нею пропущено строк на її прийняття, а факт її постійного проживання з матір`ю на день її смерті документально не підтверджується, так як вона і мати були зареєстровані за різними адресами. Вказуючи на те, що з травня 2022 року по день смерті матері вона проживала разом з нею в її квартирі за адресою: [ADDRESS] , заявник просить суд встановити цей факт з метою подальшої реалізації свого права на спадщину. В судовому засіданні заявник свої вимоги підтримала і суду пояснила, що її батьки [PERSON] і [PERSON] жили в квартирі [ADDRESS] , яка належала їм на праві власності, набутого в порядку приватизації квартири. Після смерті батька, який помер [INFO] , мати жила сама. Незадовго до смерті стан здоров`я матері погіршився, що вимагало постійного догляду за нею, у зв`язку з чим вона переїхала до матері та стала жити разом з нею. [INFO] мати померла, а вона залишилися жити у її квартирі. Через війну та відсутність у місті нотаріусів вона не змогла своєчасно оформити спадщину, а коли звернулася з цим питанням до нотаріальної контори, вияснилося, що строк прийняття спадщини нею пропущено, а постійне проживання її разом з матір`ю документально не підтверджується, що стало підставою для її звернення до суду з заявою про встановлення цього факту, від чого залежить подальше оформлення спадщини. Заінтересована особа [PERSON] вимоги заявника про встановлення факту постійного проживання з матір`ю на день її смерті підтримала повністю, підтвердивши суду, що її рідна сестра [PERSON] дійсно за декілька місяців до смерті матері переїхала до неї, щоб здійснювати за нею догляд та надавати необхідну допомогу, так як мати хворіла, була слаба і не могла обходитися без сторонньої допомоги. Так як частку квартири батька вона успадкувала, то на частку матері в квартирі вона не претендувала, і з заявою про оформлення спадщини до нотаріуса не зверталася, так як цю частку мала успадкувати її сестра. Спору щодо спадщини між ними не існує. Представник заінтересованої особи Мирноградської міської ради Донецької області, будучи належним чином повідомленим про час і місце судового розгляду, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заперечень проти заявлених вимог не висловив, клопотань, пов`язаних з судовим розглядом справи, не заявив. Надавши оцінку встановленим обставинам та дослідженим доказам, суд дійшов висновку про задоволення вимог заявника, виходячи з такого. Судом встановлено, що заявник [PERSON] та заінтересована особа [PERSON] є рідними сестрами, що підтверджується їх свідоцтвами про народження та шлюб (а.с.8-9, 13-14). Згідно свідоцтва про смерть, їх батько [PERSON] помер [INFO] , а мати [PERSON] - [INFO] (а.с.16-17). Як слідує зі свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 23.07.1994, виданого Виробничим об`єднанням «Красноармійськвугілля», за життя подружжю [PERSON] і [PERSON] на праві спільної сумісної власності належала квартира [ADDRESS] (а.с.18). Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Димитровської державної нотаріальної контори 20.07.2016 року, спадкоємцем частини квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , після смерті батька [PERSON] є його донька [PERSON] (а.с.19). Заявник [PERSON] разом з матір`ю [PERSON] від частки у спадковому майні після смерті [PERSON] відмовилися. Право власності [PERSON] на частину зазначеної квартири, набутого в порядку спадкування за законом після смерті батька, підтверджується і інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.20). Згідно довідки відділу ведення реєстру територіальної громади виконавчого комітету Мирноградської міської ради №5951 від 07.11.2023 в спадковій квартирі за адресою: [ADDRESS] значилася зареєстрованою лише [PERSON] (а.с.21). Заявник [PERSON] на день смерті матері була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Згідно довідки координаційного комітету органів самоорганізації населення Мирноградської міської територіальної громади № 195 від 02.11.2023 року, з травня 2022 року по день смерті матері [PERSON] заявник [PERSON] проживала разом з нею без реєстрації за адресою проживання матері: [ADDRESS] (а.с.22). Це ж було підтверджено в судовому засіданні і показаннями свідка [PERSON] . Як слідує з інформаційної довідки із Спадкового реєстру від 17.11.2023, спадкові справи після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , не відкривалися, заповіти від її імені не посвідчувалися (а.с.35-37). Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням прав і обов`язків, визначених ст.ст.1219, 1218,1231 цього Кодексу. Часом відкриття спадщини відповідно до ч.2 ст.1220 ЦК України є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ст.1268 ЦК спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, визнається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Для підтвердження прийняття спадщини має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця за законом чи заповітом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» визначено: «якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Суд може встановити такий факт за відсутності спору про право». Згідно ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна, або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне. Як слідує з досліджених судом доказів, метою встановлення факту постійного проживання заявника разом зі спадкодавцем на час його смерті є оформлення заявником своїх спадкових прав, що не пов`язується зі спором про право та надає суду підстави для задоволення вимоги.

Outcome: approved