Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-25 00:00:00

У червні 2023 року [PERSON] звернулася до суду з первісним позовом, у якому просила визначити місце проживання доньки [PERSON] разом з нею. 21 червня 2023 року за вказаним позовом відкрито позовне провадження. 20 липня 2023 року [PERSON] звернувся до суду із зустрічним позовом до [PERSON] , в якому просив визначити місце проживання дитини [PERSON] , [INFO] , разом з батьком [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] . Зустрічні позовні вимоги [PERSON] мотивував тим, що від шлюбу з [PERSON] він має малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Через несумісність поглядів на спільне життя сторони проживають окремо. [PERSON] вважає доцільним визначити місце проживання спільної доньки разом з ним, оскільки [PERSON] внаслідок значних проблем зі здоров`ям не має змоги повноцінно піклуватися дитиною. Зазначає, що він є власником квартири за адресою: [ADDRESS] , у якій створені всі необхідні житлово-побутові та санітарно-гігієнічні умови для проживання малолітньої дитини. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 19 лютого 2024 року прийнято відмову [PERSON] від первісного позову [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання дитини. Провадження у справі за первісним позовом [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання дитини закрито. Позивач за зустрічним позовом [PERSON] разом зі своїм представником у судовому засіданні зустрічні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Відповідач за зустрічним позовом [PERSON] разом зі своїм представником у судовому засіданні зустрічні позовні вимоги визнавали та не заперечували проти їх задоволення. Представник третьої особи у судове засідання не з`явилася, про час та місце повідомлялася належним чином, надала заяву про розгляд справи без її участі. Заслухавши пояснення сторін та їхніх представників, дослідивши матеріали справи, суд доходить до висновку, що зустрічний позов необхідно задовольнити. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно зі свідоцтвом про народження № [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання малолітньої особи [PERSON] та відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру, позивач за зустрічним позовом [PERSON] та донька сторін [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Власником зазначеної квартири є позивач за зустрічним позовом [PERSON] , що підтверджується відповідним договором купівлі-продажу квартири. Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Згідно з ст. 153 СК України, мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до ч. 1 ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Частиною ст. 161 СК України установлено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Статтями 15, 16 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи вищенаведені норми законодавства та встановлені факти, беручи до уваги визнання позову відповідачем за зустрічним позовом, суд уважає правильним та доцільним задовольнити зустрічний позов та визначити місце проживання дитини [PERSON] , [INFO] , разом з батьком [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] . На підставі викладеного, ст. 19, 141, 153, 161 СК України, ст. 15, 16 Закону України «Про охорону дитинства»,

Outcome: approved