Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-19 00:00:00

І. ПРОЦЕДУРА 25.10.2023 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить визнати поважними причини пропуску позивачем строку для прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті його матері [PERSON] , яка померла [INFO] , та визначити [PERSON] додатковий строк для прийняття спадщини після смерті його матері [PERSON] , яка померла [INFO] , терміном у два місяці з часу набрання рішенням суду законної сили. Позов пред`явлено на підставі ст. ст. 16, 1220, 1222, 1223, 1261, 1269 ЦК України. Ухвалою суду від 27.10.2023 року провадження по справі відкрито. 13.11.2023 року до справи залучено адвоката Заліпаєва Ю.В. на представництво інтересів позивача. 20.11.2023 року адвокат позивача надав клопотання про заміну відповідача неналежного: КРА ОМР на належного: ОМР. 23.11.2023 року від КРА ОМР надано відзив на позов. 30.11.2023 року надійшла заява від третьої особи [PERSON] про розгляд справи за його відсутності, в якій третя особа не заперечує щодо позовних вимог. 30.11.2023 року в судовому засіданні здійснено заміну неналежного відповідача на належного відповідача - Одеську міську раду. Ухвалою суду від 17.01.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача [PERSON] 20.02.2024 року подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій просить задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача ОМР до судового засідання не з`явилася, повідомлялася належним чином, правом надання відзиву на позов чи будь-яких інших заяв не скористалася. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. ІІ. АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ В своїх позовних вимогах позивач посилається на те, що позивач [PERSON] з 08.05.1991 року зареєстрований та проживає у квартирі за адресою: [ADDRESS] , право власності на яку було зареєстровано за фізичними особами: [PERSON] (батько позивача), [PERSON] (матір позивача), [PERSON] (рідний брат позивача) в рівних частках. [INFO] померла мати позивача [PERSON] та [INFO] помер батько позивача [PERSON] . Після звернення до нотаріальної контори для оформлення спадкових прав після смерті батька позивач дізнався про наявність заповіту, яким батько за своє життя заповів належну йому частину квартири не на користь позивача. Звернувшись до нотаріальної контори стосовно оформлення спадкових прав після смерті матері позивач дізнався про заповіт, яким мати заповіла належну їй частину квартири [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Позивач зазначає, що через об`єктивну неможливість вчасного звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті матері (необізнаність позивача про наявність заповіту), позивачу необхідний додатковий строк для прийняття спадщини. Правом на подання відзиву відповідач Одеська міська рада не скористалась, будь-яких заяв від відповідача до суду не надійшло. В заяві від 30.11.2023 року третя особа [PERSON] не заперечує щодо позовних вимог. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ [PERSON] померла [INFO] , про що 25.03.2009 року складено відповідний актовий запис №512, що вбачається з Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Київським відділом реєстрації актів цивільного стану /а.с.15/. [PERSON] помер [INFO] , про що 08.03.2023 року складено відповідний актовий запис №2785, що вбачається з Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) /а.с.16/. З матеріалів справи вбачається, що 27.05.2008 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений державним нотаріусом Третьої одеської державної нотаріальної контори Глуханчук І.В., згідно з яким на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: належну їй частину ізольованої квартири під [ADDRESS] , заповіла сину [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в рівних частинах кожному /а.с.22/. З листа КП "БТІ" ОМР від 06.09.2023 року №28577/04-04 вбачається, що станом на 31.12.2012 року право власності на квартиру [ADDRESS] , зареєстроване за фізичними особами: " [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] " в рівних частках на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів 10.12.1998, р. №19-11000. Реєстраційний запис зроблено 29.12.1998 за реєстровим номером 53 у реєстровій книзі 313пр на сторінці 120 /а.с.24/. Постановою державного нотаріуса Київської державної нотаріальної контори у місті Одеса Лєсогорова Д.О. від 12.10.2023 року відмовлено [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частку квартири під [ADDRESS] , після смерті [PERSON] /а.с.31/. В зазначеній постанові зокрема зазначено, що [PERSON] , який помер [INFO] , склав заповіт на належну йому частку квартири під [ADDRESS] , не на ім`я позивача [PERSON] . Постановою державного нотаріуса Київської державної нотаріальної контори у місті Одеса Лєсогорова Д.О. від 12.10.2023 року відмовлено [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку квартири під [ADDRESS] , після смерті [PERSON] /а.с.31/. В зазначеній постанові зокрема зазначено, що на підставі довідки №2326Н/01-22, № 2327Н/01-22, наданої Департаментом надання адміністративних послуг Одеської міської ради 05.10.2023 року померла [INFO] [PERSON] станом на 25.03.2009 року була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , а [PERSON] станом на 25.03.2009 року був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Заява про прийняття спадщини після померлої [INFO] [PERSON] надійшла після спливу строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, також [PERSON] не проживав разом із спадкодавцем - [PERSON] на час відкриття спадщини. IV. ПРАВОВІ НОРМИ, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ У відповідності до ч. 1 ст.\~1270\~ЦК для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ч. 3 ст.\~1272\~ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. V. ОЦІНКА ДОВОДІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ВИСНОВКИ СУДУ В ході судового розгляду встановлено, що позивач [PERSON] є спадкоємцем після смерті своєї матері [PERSON] , померлої [INFO] . Проте в зв`язку з необізнаністю про наявність заповіту матері до нотаріальної контори для оформлення своїх спадкових прав не звертався. З паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого Київським РВ УМВС України в Одеській області 11.11.1997 року на ім`я [PERSON] , вбачається, що позивач [PERSON] з 08.05.1991 року прописаний за адресою: [ADDRESS] , тобто і в квартирі, частина якої є спадковим майном після смерті матері [PERSON] . З цього приводу суд зазначає, що необізнаність спадкоємця про реєстрацію місця проживання за різними адресами зі спадкодавцем, в той час, як в його паспорті наявна відмітка про прописку позивача в квартирі, частина якої є спадковим майном, є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини, в зв`язку з чим суд вважає можливим визначити позивачу додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин, з урахуванням вищевикладеного, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені. VI. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням задоволення позовних вимог сума сплаченого при поданні позовної заяви судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved