Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-11 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати виконавчий\~напис вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною від 07.09.2021 року, зареєстрований в реєстрі за номеро №5941 таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 07.09.2021 року приватним нотаріусом\~Київського міського\~нотаріального округу\~Сазоновою Оленою\~Миколаївноюбуло вчинено оспорюваний виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №5941, про стягнення з нього на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» заборгованості за кредитним договором від 08.07.2008р. в сумі 665\~655,06 доларів США, з яких прострочена заборгованість в сумі 220\~060 доларів США,\~прострочена заборгованість\~за процентами\~та комісіями\~444\~274,64\~доларів США,\~строкова заборгованість\~за процентами\~та комісіями\~1320,42\~доларів США.Вважає, що виданий нотаріусом виконавчий напис незаконним та безпідставним, розмір заборгованості по кредитному договору є спірним. Також такий вчинено на підставі документів, які не передбачені «Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженим постановою КМ України, в редакції, яка діяла на час його вчинення. А тому даний виконавчий напис має бути визнаний судом таким, що не підлягає виконанню, як з підстав порушення процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача. Просить позов задоволити. Представник відповідача подав відзив на позовну заяву, у якому позов заперечив, зазначивши, що позивачем не надано будь-яких доказів, які б свідчили про погашення боргу за кредитним договором та виконання своїх зобов`язань в повному обсязі, відтак, твердження про відсутність підстав для вчинення стягувачем виконавчого напису нотаріуса немає. Просить в задоволенні позову відмовити. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, надав пояснення аналогічні змісту позовної заяви, просить позов задоволити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча згідно\~ст.130 ЦПК України\~належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, а тому суд вважає за можливе розглядати справу у його відсутності на підставі наявних у справі доказів. Третя особа приватний виконавець\~виконавчого округу\~Львівської області\~Онишкевич Роман\~Іванович в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, подав суду клопотання про розгляд справи у його відсутності. Приватний нотаріус\~Київського міського\~нотаріального округу\~Сазонова Олена\~Миколаївна в судове засідання не з`явилася, хоча згідно\~ст.130 ЦПК України\~належним чином повідомлялася про час та місце розгляду справи, а тому суд вважає за можливе розглядати справу у її відсутності на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення представника позивача, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 07.09.2021\~року приватним\~нотаріусом Київського\~міського нотаріального\~округу Сазонова\~Олена Миколаївнабуло вчинено оспорюваний виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №5941 про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» заборгованості в сумі 665\~655,06 доларів США, з яких прострочена заборгованість в сумі 220\~060 доларів США, прострочена заборгованість за процентами та комісіями 444\~274,64 доларів США, строкова заборгованість за процентами та комісіями 1320,42 доларів США. \~ \~ \~ \~Приватним виконавцем\~виконавчого округу\~Львівської області\~Онишкевичем Романом\~Івановичем,28.09.2021 року було відкрито виконавче провадження ВП №66961600 по виконанню вищевказаного виконавчого напису. Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Частиною 1 статті 88 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Відповідно до пункту 3.1 глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012, нотаріус вчиняє виконавчі написи: - якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; - за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. У Постанові Верховного Суду від 14 лютого 2018 року у справі № 760/2193/15-ц висловлено позицію про те, що суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису . Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та усунути допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною. Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно документи первинної бухгалтерської документації, оформлені у відповідності до норм ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», оскільки тільки первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій і складені під час здійснення господарської операції, є правовою підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій. Проте, із матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус отримував від відповідача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), а тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед банком, суми штрафних санкцій та процентів, зазначені у написі, є безспірними. Крім того, не було враховано рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 14.05.2013р., яке набрало законної сили та якими звернуто стягнення на предмет іпотеки в погашення заборгованості за кредитним договором від 08.07.2008р. Також відповідачем не надано суду жодних доказів, які б підтверджували факт надання нотаріусу письмової вимоги адресованої позивачу про розмір заборгованості. Відтак, нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за написом. Крім того, із змісту оспорюваного виконавчого напису вбачається, що нотаріус керувався ст.87 Закону України «Про нотаріат» та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 року за № 1172. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, яка ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року залишена без змін та яка набрала законної сили, визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині доповнення Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29 червня 1999 року № 1172, розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Постанова набрала законної сили з моменту її проголошення. Таким чином на момент вчинення оспорюваного виконавчого напису №5941 від\~07.09.2021\~року підстава для його вчинення, а саме п.2 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» не була чинною, а відтак зазначена нотаріальна дія щодо вчинення виконавчого напису є незаконною. З огляду на зазначені обставини, заважаючи на наявність даних про спірність суми заборгованості позивача перед відповідачем, суд приходить до висновку про відсутність підстав для вчинення виконавчого напису, а відтак, такий не підлягає виконанню. На підставі ст.141\~ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по справі у вигляді сплаченого позивачем судового збору при подачі позову. На підставі ст.ст.87-91 Закону України «Про нотаріат» та

Outcome: approved