Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-19 00:00:00

Представник позивача адвокат Маринюк С.О. звернувся в суд в інтересах [PERSON] з позовом до [PERSON] про визначення додаткового строку, достатнього для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . В позовній заяві представник позивача - адвокат Маринюк С.О. зазначив, що [PERSON] був для [PERSON] сторонньою особою, тому про існування заповіту в його користь позивач не знав. Нотаріус чи орган місцевого самоврядування не повідомляли [PERSON] про відкриття спадщини після смерті [PERSON] та про те, що він є спадкоємцем [PERSON] за заповітом. Про свої спадкові права [PERSON] дізнався у 2023 році. Проте, нотаріус відмовив [PERSON] у прийнятті заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] у зв`язку з пропуском визначеного законом строку для прийняття спадщини. Тому просить позов задовольнити та визначити [PERSON] додатковий строк - три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили, для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . У заяві заяві до суду представник позивача просить розглянути справу в судовому засіданні за його відсутності та за відсутності [PERSON] на підставі письмових доказів, що долучені до позовної заяви. Відповідачка [PERSON] належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи судом, відзив на позов не подала, в судове засідання не з`явилася, в заяві до суду просить розглянути справу за її відсутності. Дослідивши письмові докази, суд знаходить, що позов слід задовольнити з таких підстав. На день смерті [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] разом з дружиною - [PERSON] , [INFO] , сином - [PERSON] , [INFO] , дочкою - [PERSON] , [INFO] та братом - [PERSON] , [INFO] , що стверджується довідкою № 4/659 від 29.12.2019 р (а.с.25). [PERSON] на праві приватної власності належала земельна ділянка з кадастровим номером 6823983000:03:016:0046 площею 3,48 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Іванівської сільської ради Славутського району Хмельницької області, що стверджується Державним актом на право приватної власності на землю серія Р1 № 753549 від 05 серпня 2002 року (а.с.9) та свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 07 листопада 2012 року (а.с.10). 23.06.2017 р на випадок своєї смерті [PERSON] склав заповіт в користь [PERSON] на земельну ділянку площею 3,48 га на території Іванівської сільської ради Славутського району Хмельницької області, яка належить йому на підставі Державного акту на право прививатної власності на землю серії Р1 № 753549, виданого Іванівською сільською радою Славутського району Хмельницької області (а.с.7). У статті 1233 ЦК України зазначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно зі ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. [INFO] [PERSON] помер в м. Славута Хмельницької області, що стверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 22 жовтня 2019 року (а.с.24). Заповіт [PERSON] від 23.06.2017 р не змінений і не скасований (а.с.7). Отже, відповідно до ст.ст. 1223, 1233 ЦК України [PERSON] є спадкоємцем [PERSON] за заповітом. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Отже, право на спадщину виникає з моменту її відкриття і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Після смерті [PERSON] заведена спадкова справа № 70/2020 (а.с.21-48), з якої вбачається, що його дружина [PERSON] відмовилась від прийняття спадщини після смерті чоловіка [PERSON] , про що подала письмову заяву нотаріусу (а.с.22); син [PERSON] - [PERSON] також відмовився від прийняття спадщини після батька [PERSON] , про що подав письмову заяву нотаріусу (а.с.23). Зі спадкової справи № 70/2020 вбачається, що спадщину за законом після смерті [PERSON] прийняла його дочка [PERSON] (а.с.33 - 48). [PERSON] , як спадкоємець [PERSON] за заповітом, звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , але пропустив визначений законом строк для прийняття спадщини, що стверджується листом нотаріуса (а.с.6). Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Відповідно до статті 63 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі. Згідно із довідкою ПП "Трудівник Полісся" СЬОГОДНІ" у місцевих засобах масової інформації оголошень про виклик спадкоємців до нотаріуса чи в будь-яку сільську раду з приводу відкриття спадщини не розміщувалось (а.с.8). Відповідно до правової позиції зазначеної в Постанові Верховного Суду від 26.06.2019 року в справі №565/1145/17 поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Отже, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Зважаючи на те, що позивач був сторонньою особою для спадкодавця, не перебував в родинних чи інших близьких відносинах із спадкодавцем, разом із спадкодавцем не проживав, спадкодавець [PERSON] помер в м. Славута Хмельницької області, а [PERSON] проживає в с. Клепачі Шепетівського району Хмельницької області, позивач не знав і не міг знати про існування заповіту в його користь, у місцевих ЗМІ оголошень про виклик спадкоємців до нотаріуса чи в будь-яку сільську раду з приводу відкриття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] не розміщувалось, відповідачка відзив на позов не подала та будь-яким іншим чином не заперечує проти права позивача на спадщину за законом після смерті [PERSON] , тому суд знаходить причини пропуску позивачем строку прийняття спадщини після смерті [PERSON] поважними. Вказані обставини є об`єктивними та істотними перешкодами для реалізації права позивача на спадкування після смерті [PERSON] , а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved