Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-14 00:00:00

У листопаді 2023 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги [PERSON] мотивувала тим, що 06.09.2003 року було зареєстровано шлюб між нею та відповідачем, від якого мають дочку - [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . Вони проживали сім`єю до початку 2022 року, однак останні два роки у них виникали постійні непорозуміння, через постійні сварки вони втратили любов і повагу один до одного, відповідач не виходить на зв`язок, на телефонні дзвінки не відповідає, з дітьми не спілкується, коштів на їх утримання не надає, шлюб між ними носить формальних характер, збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам та інтересам дітей, у зв`язку з чим просить шлюб розірвати. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.11.2023 року визначено головуючого суддю Твердохліб Ю.О. (а.с. 10-11). Ухвалою судді Святошинського районного суду м. Києва від 16.11.2023 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 13). В судове засідання [PERSON] не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, направили до суду заяву у якій просили розглядати справу без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі (а.с. 17). Відповідач [PERSON] відзив на позовну заяву у встановлений строк не надав, в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений шляхом направлення кореспонденції на адресу реєстрації, причини неявки суду невідомі. За зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача направлялась ухвала про відкриття провадження та позовна заява з додатками, які повернулись з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Отже, зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою частини п`ятої статті 279 та частини 8 статті 178 ЦПК України. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Враховуючи те, що сторони до судового засідання не з`явились, суд,

Outcome: approved