Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-15 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЗУ Україна» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Позов обгрунтовує тим, що 22.01.2021 року між ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» та [PERSON] був укладений Договір добровільного страхування наземного транспорту № АМ 163673, згідно умов якого ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» взяло на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення застрахованого транспортного засобу «MINI COOPER» державний номерний знак [NUMBER] . 13.02.2021 року в м. Києві відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Skoda» державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] та транспортного засобу «MINI COOPER» державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено транспортний засіб «MINI COOPER» державний номерний знак [NUMBER] , який на підставі договору добровільного страхування був застрахований ПрАТ «СК «ПЗУ Україна». Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 16.03.2021 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. 13.02.2021 року власник транспортного засобу MINI COOPER» державний номерний знак [NUMBER] звернувся до ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» із заявою про настання страхового випадку по договору страхування Авто КАСКО № АМ 163673. 23.02.2021 року ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» здійснило виплату страхового відшкодування на рахунок СТО в розмірі 18978 грн. 21 коп., а 16.04.2021 року в сумі 4936 грн. 00 коп. Під час дослідження страхового випадку, стало відомо, що на момент дорожньо-транспортної пригоди, цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Skoda» державний номерний знак [NUMBER] , була застрахована за полісом ОСЦПВВНТЗ серії АР № 7463305 у ТДВ «Альфа-Гарант». ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» звернулося до ТДВ «Альфа-Гарант» із Вимогою в порядку суброгації №105/2021 від 19.02.2021 р. На підставі Вимоги в порядку суброгації № 303/2021 від 18.06.2021 року ТДВ «Альфа-Гарант» здійснило виплату у розмірі 24014 грн. 43 коп. На підставі викладеного ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» просить стягнути з відповідача на свою користь суму страхового відшкодування в розмірі 11953 грн. 80 коп. та судові витрати. Ухвалою Буринського районного суду Сумської області від 18.12.2023 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. Представник ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» в судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання, в якому просить справу розглядати в його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання повторно не з`явився, правом на подачу відзиву на позовну заяву не скористався та заяв про розгляд справи без його участі не подав. З врахуванням вказаних обставин та положень ст.280 ЦПК України, судом ухвалено провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Оскільки, сторони у судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України. Розглянувши позовну заяву та додані до неї матеріали, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 22.01.2021 року між ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» та [PERSON] укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № АМ 163673, за умовами якого застрахованим транспортним засобом є «MINI COOPER» державний номерний знак [NUMBER] , страховими ризиками є: АК ДТП - автокаско дорожньо-транспортна подія, АК НЗ - автокаско незаконне заволодіння, АК ІВП - автокаско інші випадкові події. Згідно умов Договору страхова сума складає 710000,00 грн., безумовна франшиза за ризиками «АК ДТП» та «АКІВП» - 0,00% від страхової суми, безумовна франшиза за ризиком «АК НЗ» та/або за будь-якими ризиками при повній загибелі ТЗ - 5% від страхової суми, загальна страхова премія 34439,00 грн. Строк дії Договору з 22.01.2021 р. по 21.01.2022 р. (а.с.46). 13.02.2021 року в м. Києві на пров. Михайлівський відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля та автомобіля «Skoda» державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] . В результаті дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено застрахований в ПАТ СК «ПЗУ Україна» автомобіль. 13.02.2021 року [PERSON] звернувся до ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» з заявою про настання страхового випадку по договору страхування КАСКО АМ№163673 (а.с.47-48). Відповідно до постанови Шевченківського районного суду міста Києва від 16.03.2021 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу. Постанова набрала законної сили 26.03.2021 року (а.с.49-50). Відповідно до вимог ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до страхового акту № UA2021021300011/L01/01 від 23.02.2021 року позивач на підставі отриманих від страхувальника документів, відповідно до умов договору страхування визнав що подія кваліфікується як страховий випадок за ризиком КАСКО дорожньо-транспортна пригода і прийняв рішення, зокрема: 1) відшкодувати збитки на підставі умов договору страхування; 2) загальний розмір страхового відшкодування становить 31031,86 грн.; 3) нарахувати страхове відшкодування у розмірі 31031,86 грн., 4) провести виплату відшкодування в розмірі 18978,21 грн.; 5) провести акт взаємозаліку на недоотриману страхову премію в розмірі 12053,65 грн. Згідно страхового акту № UA2021021300011/L01/02 від 16.04.2021 року позивач прийняв рішення: 1) відшкодувати збитки на підставі умов договору страхування; 2) загальний розмір страхового відшкодування становить 35968,23 грн.; 3) нарахувати страхове відшкодування у розмірі 35968,23 грн., 4) провести виплату відшкодування в розмірі 4936,37 грн.; 5) провести акт взаємозаліку на недоотриману страхову премію в розмірі 12053,65 грн. Страховиком було виплачено страхове відшкодування у розмірі 18978 грн. 21 коп. та 4936 грн. 37 коп., шляхом перерахування вказаних сум на рахунок СТО, що підтверджується платіжними дорученнями № 51631 від 25.02.2021 року та 52878 від 21.04.2021 року. Відповідно до довідки директора Управління бухгалтерського обліку ПрАТ «СК «ПЗУ Україна», згідно з умовами договору страхування АМ № 163673 від 22.01.2021 року, укладеного між [PERSON] та ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» при виплаті страхового відшкодування по страховому акту № UA2021021300011/L01/01 від 23.02.2021 року було проведено акт взаємозаліку на недоотриману страхову премію в розмірі 12053,65 грн. Згідно з Полісом №АР7463305, діючим станом на 13.02.2021 року, цивільно-правова відповідальність транспортного засобу «Skoda» державний номерний знак [NUMBER] , була застрахована в ТДВ СК «Альфа-Гарант» (а.с.64). ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» 18.06.2021 року звернулося до ТДВ СК «Альфа-Гарант» із вимогою в порядку суброгації № 303/2021 про виплату страхового відшкодування в розмірі 35968,23 грн. Відповідно до довідки позивача ТДВ СК «Альфа-Гарант» здійснила виплату відшкодування в межах ліміту відповідальності, а саме у розмірі 24014,43 коп. 09.12.2021 року представник ПрАТ СК «ПЗУ Україна» звернулося до [PERSON] з претензією щодо відшкодування шкоди, заподіяної в результаті ДТП в сумі 11953, 80 грн., яка залишилася непогашеною. Однак, доказів виконання вказаної претензії відповідачем не надано. Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначе-них договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) і доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування»). За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (ст. 979 ЦК України). Статтею 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. За змістом статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. Подібні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18). Позивач (який є страховиком потерпілої особи) виконав свої зобов`язання за договором добровільного страхування відповідно до умов, визначених у ньому, здійснивши відшкодування завданих збитків у повному обсязі. У зв`язку з виплатою позивачем страхового відшкодування, до цієї особи (як до страховика потерпілої особи) перейшло право вимоги до заподіювача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування, тобто відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завдання шкоди відповідачем, в порядку суброгації. Відносини ж між відповідачем та його страховиком ТДВ СК «Альфа-Гарант» регулюються умовами, визначеними у договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, та правилами статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана оплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). У зв`язку із заміною сторони кредитора у деліктному правовідношенні у межах фактичних витрат до позивача перейшло право вимоги у відповідній частині до відповідача, оскільки страхова виплата страховика відповідача є недостатньою для повного відшкодування завданої ним шкоди. Отже, за змістом статті 993 ЦК України у системному зв`язку зі статтею 990 цього Кодексу та статтею 27 Закону України «Про страхування» можна дійти висновку про те, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди у межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 03 вересня 2018 року у справі № 464/1937/16-ц (провадження № 61-4756св18) Згідно із частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позов ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (в порядку суброгації) в розмірі 11953,80 грн. є обґрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Оскільки позов підлягає повному задоволенню, відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути, понесені ним судові витрати у розмірі 2684 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved