Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-18 00:00:00

Позивач 19.10.2023 засобами поштового листування звернувся до суду із вказаною позовною заявою, за змістом якої просить розірвати шлюб, укладений між сторонами у справі, зареєстрований 23.03.2007 Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис №119. За змістом позовної заяви сторони перебувають у шлюбі з 23.03.2007, спільних неповнолітніх дітей не мають. Основна причина припинення шлюбу, як зазначає позивач, - різні погляди на життя, різні характери, як наслідок непорозуміння у сім`ї, втрата почуття любові та взаєморозуміння. Позивач стверджує, що сторони проживають окремо з 2013 року, спільне господарство не ведуть, вважає, що збереження родини неможливе. [PERSON] зазначає, що, оскільки відповідачка не бажає розривати шлюб у позасудовому порядку, він змушений звернутися до суду із зазначеним позовом. На підставі наведеного, з посиланням на 104, 110, 112 СК України, позивач просить задовольнити позовну заяву. Ухвалою судді від 27.10.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Інших процесуальних дій у справі судом вчинено не було. Сторони в судове засідання не з`явились. Від позивача [PERSON] засобами поштового листування надійшла заява за вх.№35585/23-Вх від 20.11.2023 про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, наполягає на їх задоволенні, проти ухвалення заочного рішення суду не заперечує. Відповідачка [PERSON] відповідно до заяви вх.№2839/23-Вх. від 24.01.2024 просить розглядати справу за її відсутності, повідомила, що позов визнає в повному обсязі, тому просить задовольнити позовні вимоги. Після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище « [PERSON] ». Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, не здійснюється згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.49, ч.1,4 ст.206\~ЦПК\~України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Підстав для відкладення судового засідання та/або його перенесення, оголошення перерви судом не встановлено, із врахуванням приписів ст.223, 240 ЦПК України. Оскільки сторони висловили свою думку з приводу заявлених вимог, визнання відповідачкою позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд, розглянувши позовну заяву, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що згідно із засвідченою копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого повторно 13.10.2023 Овідіопольським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), між сторонами у справі укладено шлюб, який зареєстровано 23.03.2007 Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис №119. Сторони спільних малолітніх або неповнолітніх дітей не мають, подружні відносини між подружжям припинені з 2013 року (більш точної дати за змістом позову не зазначено), спільне господарство не ведеться, сторони проживають окремо. Зазначені обставини справи визнаються сторонами та відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України не підлягає доказуванню. Щодо наявності майнового спору між сторонами під час провадження справи в суді подружжям не повідомлено. За приписами ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. За нормою ч.3 ст.56\~СК\~України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. За змістом ч.2 ст.104, ч.3 ст.105\~СК\~України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Згідно з ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. За наявності законних підстав, судом встановлено, що позов підлягає задоволенню, оскільки збереження сім`ї суперечить інтересам сторін, вжиття заходів щодо примирення подружжя відповідно до ст.111 СК\~України суд не вважає за доцільне. Ст.113\~СК\~України визначено, що особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідачка просить залишити їй після розірвання шлюбу прізвище « [PERSON] », що є її особистим немайновим правом відповідно до ч.5 ст.295 ЦК України. Разом з цим, судом встановлено, що у матеріалах справи наявний оригінал свідоцтва про шлюб, виданого повторно 13.10.2023 Овідіопольським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), серії [NUMBER] , відповідно до якого між позивачем та відповідачкою укладено шлюб, який зареєстровано 23.03.2007 Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис №119. Відповідно до ч.1 ст.96 ЦПК України оригінали письмових доказів до набрання судовим рішенням законної сили повертаються судом за клопотанням осіб, які їх подали, якщо це можливо без шкоди для розгляду справи. У справі залишається засвідчена суддею копія письмового доказу. Суд вважає за необхідне повернути оригінал документа позивачу. За приписами ч.8 ст.6\~Закону\~України\~«Про судовий\~збір» розподіл судового збору між сторонами здійснюються відповідно до процесуального законодавства. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи наведені процесуальні норми, суд дійшов висновку про необхідність стягнення на користь позивача з відповідачки судового збору у сумі 536,80 гривень (за подання позовної заяви до суду), із врахуванням задоволення позовних вимог в повному обсязі. Разом з цим, за змістом ч.1 ст.142\~ЦПК\~України поверненню з державного бюджету на користь позивачки підлягає судовий збір у розмірі 50 відсотків від сплаченого нею при поданні позову, тобто, у сумі 536,80 гривень. На виконання ч.7 ст.15 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» №2398VІ від 01.07.2010, ч.2 ст.115 СК України, копію рішення суду, яке набрало законної сили, необхідно надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Outcome: approved