Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-15 00:00:00

У червні 2023 року позивач [PERSON] через свого представника позивача адвоката Воробйова В.В.звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини обґрунтовуючи позов тим, що 06 червня 2018 року між нею та відповідачем зареєстровано шлюб, від якого мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Вказує, що протягом тривалого часу відповідач самоусунувся від матеріального забезпечення сина, хоча має власний дохід, являється фізичною особою-підприємцем, має власний магазин та працює, тому має можливість виконувати батьківський обов"язок з утримання сина. На цій підставі звернутися до суду з вимогою про стягнення аліментів. Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 17 жовтня 2023 року роз`єднано позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 26 жовтня 2023 року відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач [PERSON] та представник позивача адвокат Воробйов В.В.в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили суд їх задовольнити з підстав зазначених у позовній заяві з урахуванням заяви про уточнення позову, при цьому позивачка в судовому засіданні просила стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 6000 грн. пояснюючи, що фактичні шлюбні стосунки з відповідачем припинені та вони проживають окремо, їх спільний син залишився проживати разом із нею, але вона не забороняє відповідачу з ним спілкуватися та не чинить перешкоди у виконанні останнім його батьківських обов"язків, проте, відповідач маючи можливість утримувати дитину, не здійснює цього обов"язку системно, лише час від часу надає невеликі суми для утримання сина, при цьому, вони менші ніж необхідно для його фізичного розвитку та менші за суму 6000 грн. , яку вона зі свого боку щомісяця витрачає на утримання дитини, та яку вважає недостатньою. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, від нього до суду не надійшло заяв чи клопотань. Відзиву на позов від відповідача також не надходило. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав та просив передати справу до Кропивницького апеляційного суду для зміни підсудності, оскільки вбачає конфлікт інтересів, так як відповідач є присяжним. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи із наступного. Згідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб, який зареєстровано 06 червня 2018 року Кропивницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис №403, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданим Кропивницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області від 08.06.2018 року (а.с.16). Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] , виданим Кропивницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис 368 (а.с.18). У відповідності до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Як передбачено ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789X11 (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ч. 1 ст. 180 СК України). Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 СК України. Відповідно до ч.1 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. Відповідно до ст.7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" у 2024 році встановлені наступні розміри прожиткового мінімуму на одну особу для дітей віком до 6 років - 2563 гривні та дітей віком від 6 до 18 років - 3196 гривень в розрахунку на місяць. Виходячи з системного тлумачення зазначених норм права, вибір способу стягнення аліментів належить тому з батьків, разом з яким проживає дитина, і який є позивачем у справі про стягнення аліментів. Тобто, саме позивачу належить право вибору способу стягнення аліментів у твердій грошовій сумі чи у частці від заробітку платника аліментів. Судом встановлено, що позивачка проживає з дитиною окремо від відповідача та уточнила свої позовні вимоги й просила стягнути з відповідача аліменти на утримання їх сина у твердій грошовій сумі 6000 грн. При цьому, відповідачем не було надано до суду належних та допустимих доказів, які б спростували фактичні обставини справи та доводи позивача чи свідчили би про неможливість сплати ним аліментів на утримання дитини саме у заявленій позивачем твердій грошовій сумі 6000 грн.. Суд приймає до уваги, що саме батьки несуть обов`язок з утримання своїх дітей до досягнення ними повноліття, а розмір аліментів на дітей має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а також виходячи з того, що матеріальне забезпечення дитини повинно мати регулярний характер, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення аліментів із відповідача. Відповідно до правового висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 11 березня 2020 року у справі № 759/10277/18, інтереси дитини превалюють над майновим становищем платника аліментів. Згідно правового висновку викладеного у постановах Верховного Суду від 25 листопада 2020 року у справі № 523/2927/18 (провадження № 61-13820св19), від 03 листопада 2021 року у справі № 487/5798/20 (провадження № 61-13023св21) зазначено, що кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Тобто, визначення способу (в твердій грошовій сумі чи частці) залежить тільки від вибору одержувача аліментів. При визначенні способу стягнення аліментів, суд погоджується з обраним позивачем способом стягнення аліментів та вважає, що він повинен бути визначений у твердій грошовій сумі за вибором позивача, з якою проживає малолітній син. При визначенні розміру аліментів суд враховує те, що відповідач має обов`язок брати участь в утриманні свого малолітнього сина та має таку можливаість, обмежень щодо цього в судовому засіданні не встановлено, а також враховує те, що батьки мають рівні обов`язки щодо утримання дитини. При цьому, суму аліментів в розмірі 6000 грн. щомісячно, що рівна сумі, яку надає на утримання дитини сама позивачка, суд не вважає завищеною, такий розмір аліментів буде необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Враховуючи вищевикланене та те, що угоди про сплату аліментів в добровільному порядку між сторонами не досягнуто, вимоги позивачки про стягнення аліментів у заявленому розмірі є обґрунтованими, а також з метою захисту прав дитини на матеріальне забезпечення, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для стягнення з відповідача аліментів наутримання дітини та ухвалює про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Щодо доводів представника відповідача про те, що існує конфлікт інтересів у даній справі, оскільки відповідач є присяжним в Бобринецькому районному суду Кіровоградської області, та у зв"язку з цим справу необхідно передати до Кропивницького апеляційного суду для зміни підсудності, то суд ці доводи відхиляє, оскільки у суду відсутній приватний інтерес у даній справі, при цьому, суд враховує роз`яснення Ради суддів України в Рішенні №40 від 05.07.2019 р. про відсутність у судді конфлікту інтересів при розгляді справ, в яких стороною є особа, яка має статус присяжного відповідного суду, за умови відсутності приватного інтересу. Тобто, судді при здійсненні правосуддя, в яких стороною є особа - присяжний відповідного суду, для уникнення конфлікту інтересів мають виходити з приватного інтересу, приймати до уваги весь спектр відносини (особисті, дружні, позасудові, тощо), які склались між ними. За умови відсутності приватного інтересу, конфлікт інтересів відсутній. У протилежному випадку конфлікт інтересів усувається у процесуальний спосіб, тобто відвід (самовідвід). У даному випадку жодними особистими, дружніми чи позасудовими відносинами присяжний [PERSON] та суддя Адаменко І.М. не пов`язані, будь-якого впливу [PERSON] при виконанні своїх повноважень присяжного чи будучи позивачем у справі, на суддю Адаменко І.М. не має, доказів зворотнього сторона відповідача не надала, та у задоволенні заяви про відвід судді з цих підстав стороні відповідача відмовлено, а тому будь-який конфлікт інтересів відсутній, як і відсутні підстави для застосування ч.6 ст.31 ЦПК України. Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць, в силу ст. 430 ЦПК України, підлягає негайному виконанню. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, оскільки позов надійшов до суду 27.06.2023 року, тому стягнення аліментів має бути здійснено саме з цієї дати. Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Позивачем при подані позову до суду також заявлено про відшкодування витрат на правничу допомогу з відповідача в сумі 6000,00 грн. Дана вимога була заявлена позивачем у об"єднаному позові про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, але ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 17 жовтня 2023 року ці вимоги роз`єднано та виділено у самостійні провадження й рішенням Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 24.01.2024 року задоволено позов про розірвання шлюбу, та вирішено питання відшкодування витрат на правничу допомогу у заявленому позивачем розмірі 6000 грн. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 1073 грн. 60 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved