Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-12 00:00:00

Представник позивача - адвокат Оніщук Володимир Іванович звернувся до суду в інтересах [PERSON] з позовом до [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та визнання права власності на частку майна. В обгрунтування позову зазначив, що [PERSON] та [PERSON] спільно проживали з 03.04.2000 до 2019 року в [ADDRESS] , (до перейменування - Котовського) у будинку, який їй належав на праві приватної власності. У подальшому без укладення договору купівлі-продажу було придбано будинок у [ADDRESS] , у якому вони проживали разом з 2019 року до 24.08.2021. За час спільного проживання позивачка була домогосподаркою, доглядала за домашнім господарством, а саме: дві корови, свині, свійська птиця тощо. Також позивач отримувала дохід, у вигляді орендної плати за користування належною їй на праві приватної власності земельною ділянкою, загальною площею понад 10 га, який витрачала на потреби сім`ї. Відповідач періодично працював трактористом і також отримував певні доходи. Із отриманих доходів вони формували спільний сімейний бюджет. Разом зі спільними доходами сторони мали і спільні витрати, які складалися з витрат на утримання наявного майна та витрат пов`язаних із купівлею майна для спільного користування. Так, сторонами за час їх спільного проживання здійснювалося придбання майна для спільного користування, зокрема: телевізор, холодильник, автомобіль марки ВАЗ 21104 у 2019 році, причіп до легкового автомобіля та інша побутова техніка. Поряд зі спільними доходами та купівлею майна для спільного користування, кошти із спільного сімейного бюджету сторін витрачалися на утримання житла та його ремонт, а саме: проводився ремонт будинку, проводились витрати на оплату спожитої електроенергії, закупівлю дров для опалення будинку в осінньо-зимовий період, купівлю продуктів харчування, ремонт та технічне обслуговування автомобіля тощо. Крім того, сторони під час спільного проживання неодноразово їздили на відпочинок до моря, відвідували спільних друзів, завжди підтримували один одного. 24.08.2021 сторони припинили спільне проживання через те, що відповідач почав зраджувати з іншою жінкою, що суперечило моральним засадам позивача. При цьому позивач, як і відповідач, в іншому шлюбі не перебували, але спільно проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу понад 21 рік. Разом працювали над покращенням спільного побуту та житлових умов задля спільного майбутнього. Тобто, перебували у фактичних шлюбних стосунках, спільно проживали, завжди відносились і звертались один до одного, як дружина та чоловік, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки. Таким чином позивач вважає доведеним факт спільного проживання з відповідачем однією сім`єю без реєстрації шлюбу у період з 03.04.2000 до 24.08.2021 та що між нею та відповідачем у вказаний період склалися усталені взаємини, притаманні подружжю. Зазначає, що у 2019 році сторони придбали за спільні кошти автомобіль марки ВАЗ 21104, державний номерний знак - [NUMBER] , право власності на який зареєстрували за спільною згодою за відповідачем, оскільки останній має право на керування транспортними засобами. Після припинення спільного проживання з відповідачем, позивач була змушена змінити своє місце проживання та очікувала від відповідача добровільного та справедливого поділу набутого майна за час спільного проживання з ним. Однак відповідач на поділ майна у добровільному порядку не погодився, частину вартості спільно набутого майна не відшкодував, чим порушив право спільної сумісної власності позивача на спірний автомобіль. Під час підготовчого судового засідання представник позивача уточнив заявлені вимоги, зазначивши, що фактично [PERSON] 24 серпня 2021 року переїхала з [ADDRESS] , який сама придбала. Однак, сторони фактично припинили шлюбні відносини з 08 липня 2021 року через зраду [PERSON] з іншою жінкою. Саме з цього часу вони припинили вести спільне господарство та провели добровільний поділ частини спільно придбаного майна. У зв`язку з наведеним, з урахуванням змінених вимог, просить встановити факт, що [PERSON] , [INFO] , проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] , [INFO] , з 03.04.2000 до 08.07.2021 та визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частку автомобіля марки ВАЗ 21104, державний номерний знак - [NUMBER] , припинивши її право спільної сумісної власності на цей автомобіль. 04 серпня 2022 року відповідач (за первісним позовом), позивач (за зустрічним позовом) [PERSON] подав до суду зустрічний позов до позивача (за первісним позовом), відповідача (за зустрічним позовом) [PERSON] про поділ спільного майна подружжя (а.с.56-58). В обґрунтування позову зазначив, що стосовно факту проживання однією сім`єю в період, який вказує [PERSON] в первісному позові, у нього заперечень не має. При цьому зазначає, що ними було добровільно поділено спільно нажите майно, однак [PERSON] було порушено їх домовленість про поділ. Вказує, що крім автомобіля, на правах спільної сумісної власності їм належить будинок в [ADDRESS] який вони придбали, проживаючи разом. Даний будинок він оцінює в 90 000 грн. Зазначає, що факт придбання даного будинку підтверджується витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно. У зв`язку з наведеним, просить у порядку поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, визнати за ним право власності на будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 14 червня 2022 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Підготовче засідання призначено на 20 липня 2022 року (Т.1 а.с.32-33). 20 липня 2022 року підготовче засідання відкладено на 04 серпня 2022 року за клопотанням представника відповідача (Т.1 а.с.48). 04 серпня 2022 року підготовче засідання відкладено на 10 серпня 2022 року за клопотанням позивача (Т.1 а.с.62). Ухвалою Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 10 серпня 2022 року зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя прийнято до спільного розгляду з первісним позовом представника позивача - адвоката Оніщука Володимира Івановича, який діє в інтересах [PERSON] , до [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та визнання права власності на частку майна, об`єднано їх в одне провадження та постановлено розглядати їх в одному провадженні. Підготовче засідання відкладено на 30 серпня 2022 року (Т. а.с.70-72). 17 серпня 2022 року до суду надійшов відзив представника позивача (за первісним позовом), представника відповідача (за зустрічним позовом) - адвоката Оніщука Володимира Івановича, у якому в задоволенні зустрічного позову [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружя просить відмовити у повному обсязі, посилаючись на те, що у поданій зустрічній позовній заяві [PERSON] , фактично визнав первісний позов вказавши наступне - «щодо факту проживання однією сім`єю в період який вказує позивач в мене заперечень не має». Також, у своїй зустрічній позовній заяві, [PERSON] зазначає, що сторони добровільно поділили між собою спільно нажите майно, однак [PERSON] порушила домовленість про поділ та вважає, що крім спірного автомобіля їй належить право спільної сумісної власності на будинок, який розташований в [ADDRESS] (без зазначення номера будинку), який він оцінює у 90000 гривень. Як доказ факту спільного придбання спірного будинку, [PERSON] зазначає лише витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, копію якого долучає до матеріалів зустрічної позовної заяви. Із зустрічними позовними вимогами сторона позивача за первісним позовом, відповідача за зустрічним позовом, категорично не погоджується посилаючись на наступне. Спірний будинок, що розташований в [ADDRESS] , який [PERSON] придбала 23.07.2021 за особисті кошти у сумі - 35600 тисяч гривень, що підтверджується договором купівлі-продажу житлового будинку від 23 липня 2021 року. Кошти на придбання будинку [PERSON] отримала у [PERSON] , а вказаний борг самостійно погасила після припинення спільного проживання із [PERSON] , отримавши дохід від земельної ділянки з кадастровим номером 3524382200:02:000:2035, загальною площею 10,82 га, яка належить їй на праві приватної власності на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії КР 094697. Відтак, сторона позивача за первісним позовом, відповідача за зустрічним позовом вважає, що [PERSON] жодного відношення до придбання спірного будинку не має, оскільки йому навіть не відома дійсна його вартість, яка вказана у вищезазначеному договорі купівлі-продажу будинку, а про його придбання він довідався лише 02.08.2022 з Інформаційної довідки з ДРРП №306401996. Вказує, що [PERSON] не навів у своїй зустрічній позовній заяві та не надав жодного належного доказу про свою участь коштами у придбанні [PERSON] спірного будинку, а тому вказаний будинок не належить до спільної сумісної власності подружжя. Крім того сторони фактично припинили шлюбні відносини ще 08 липня 2021 року через зраду [PERSON] з іншою жінкою, і саме тоді сторони припинили вести спільне господарство, провели добровільний поділ частини спільно придбаного майна тощо, а вказана у позовній заяві [PERSON] дата припинення спільного проживання з [PERSON] , [INFO] , насправді є датою її переїзду для проживання у власний будинок, але вона через юридичну необізнаність вказала її як дату припинення спільного проживання з [PERSON] 30 серпня 2022 року підготовче засідання відкладено на 29 вересня 2022 року за клопотанням представника відповідача (за первісним позовом), представника позивача (за зустрічним позовом) (Т.1 а.с.89). 29 вересня 2022 року підготовче засідання відкладено на 13 жовтня 2022 року у зв`язку з неявкою відповідача (за первісним позовом), позивача (за зустрічним позовом) та його представника (Т.1 а.с.95-96). 13 жовтня 2022 року підготовче засідання відкладено на 14 жовтня 2022 року у зв`язку з неявкою відповідача (за первісним позовом), позивача (за зустрічним позовом) та його представника (Т.1 а.с.101). Ухвалою Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 14 жовтня 2022 року прийнято до розгляду заяву представника позивача (за первісним позовом), представника відповідача (за зустрічним позовом) - адвоката Оніщука Володимира Івановича про зміну предмету позову, підготовче засідання відкладено на 09 листопада 2022 року (Т.1 а.с.108-109). Ухвалою Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 09 листопада 2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 24 листопада 2022 року (Т.1 а.с.114 - 115). 24 листопада 2022 року судове засідання відкладено на 16 грудня 2022 року у зв`язку з неявкою учасників справи (Т.1 а.с.119). 16 грудня 2022 року судове засідання відкладено на 18 січня 2023 року у зв`язку з неявкою учасників справи (Т.1 а.с.125). 18 січня 2023 року судове засідання відкладено на 01 лютого 2023 року для виклику свідка [PERSON] (Т.1 а.с.139-142). 01 лютого 2023 року судове засідання відкладено на 01 березня 2023 року у зв`язку з неявкою відповідача (за первісним позовом), позивача (за зустрічним позовом) та його представника (Т.1 а.с.144-145). 01 березня 2023 року судове засідання відкладено на 19 квітня 2023 року за клопотанням представника відповідача (за первісним позовом), представника позивача (за зустрічним позовом) адвоката Гірника Г.С. (Т.1 а.с.149). 19 квітня 2023 року судове засідання відкладено на 02 червня 2023 року у зв`язку з витребуванням доказів (Т.1 а.с.158-159). 02 червня 2023 року судове засідання відкладено на 28 червня 2023 року у зв`язку з витребуванням доказів (Т.1 а.с.171-173). 28 червня 2023 року судове засідання відкладено на 21 липня 2023 року у зв`язку з ненадходженням витребуваних доказів (Т.1 а.с.183-184). 21 липня 2023 року судове засідання відкладено на 15 серпня 2023 року у зв`язку з витребуванням доказів (Т.1 а.с.220-221). 15 серпня 2023 року судове засідання відкладено на 07 вересня 2023 року у зв`язку з неявкою учасників справи (Т2 а.с.1). 07 вересня 2023 року розгляд справи призначено на 26 жовтня 2023 року у зв`язку з відпусткою головуючого судді (Т2 а.с.4). 26 жовтня 2023 року судове засідання відкладено на 15 листопада 2023 року за клопотанням представника позивача (за первісним позовом), представника відповідача (за зустрічним позовом) - адвоката Оніщука Володимира Івановича про виклик свідка [PERSON] (Т.2 а.с.9-10). 15 листопада 2023 року судове засідання відкладено на 30 листопада 2023 року у зв`язку з витребуванням доказів (Т.2 а.с.22-23). Ухвалою Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 30 листопада 2023 року визнано обов`язковою явку відповідача (за первісним позовом), позивача (за зустрічним позовом) [PERSON] . Розгляд справи відкладено на 14 грудня 2023 року (Т.2 а.с.32-33). У зв`язку з відсутністю інформації про належне повідомлення [PERSON] про дату та час судового засідання розгляд справи відкладено на 04 січня 2024 року. Ухвалою Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 14 грудня 2023 року визнано обов`язковою явку відповідача (за первісним позовом), позивача (за зустрічним позовом) [PERSON] . (Т.2 а.с.47-48). 04 січня 2024 року судове засідання відкладено на 18 січня 2024 року у зв`язку із заявленим клопотанням представника відповідача (за первісним позовом), представника позивача (за зустрічним позовом) - адвоката Гірника Геннадія Станіславовича (Т.2 а.с.54- 56). 18 січня 2024 року судове засідання відкладено на 08 лютого 2024 року за клопотанням представника відповідача (за первісним позовом), представника позивача (за зустрічним позовом) - адвоката Гірника Геннадія Станіславовича (Т2 а.с.61). 08 лютого 2024 року судове засідання відкладено на 13 лютого 2024 року у зв`язку з неявкою учасників справи (Т.2 а.с.65). Позивач (за первісним позовом), відповідач (за зустрічним позовом) [PERSON] в судовому засіданні первісні позовні вимоги підтримала повністю, просила їх задовольнити, зустрічні позовні вимоги не визнала, просила відмовити у їх задоволенні, суду показала, що разом з [PERSON] прожили 21 рік, з 3 квітня 2000 року по 08 липня 2021 року. До 2018 року разом проживали в с. Коритно-Забузьке в будинку, який вона успадкувала після смерті свого чоловіка. Шлюб не реєстрували. Зазначає, у 2004 році разом поїхали у м. Миколаїв на роботу, де працювали близько шести місяців. Певний період часу, коли [PERSON] не працював, вона їздила на роботу у м. Київ. Працювала по три дні, а три дні була вихідна та приїжджала додому. Біля будинку було сорок соток городу, з них п`ять соток разом обробляли, а інші засівали сіном, яке разом збирали та годували худобу. За період спільного проживання в с. Коритно-Забузьке у господарстві тримали корів, телят, коней, свиней, птицю та кіз, оскільки [PERSON] любив молоко. Після продажу корови, коня, телят, разом купили автомобіль ВАЗ 2106. Вона готувала їсти, прибирала в будинку та прала речі [PERSON] .. Бюджет у них був спільний. Разом придбавали телевізори, холодильник двокамерний, морозильну камеру, пральну машинку автомат, які купували в кредит. [PERSON] отримував пенсію по інвалідності, його пенсійна картка була у неї. Його пенсію вона витрачала на продукти, комунальні платежі та інші потреби сім`ї. Коли він перебував на лікуванні в м. Кропивницький, вона його відвідувала. Зазначає, що має у власності земельні ділянки, які обробляв [PERSON] та платив неофіційно орендну плату. Гроші за землю вона брала у нього на три, п`ять років наперед. У 2018 році разом купили будинок в с. Добрянка та переїхали туди жити. Разом робили ремонти в будинках. Проживаючи в с. Добрянка, тримали корів, телят, свиней, птицю. Купили мопед. Потім [PERSON] захотів купити кращий автомобіль. У 2019 році він отримав гроші в кредит і за них купив автомобіль у м. Кропивницькому. 08 липня 2021 року через подружню зраду між ними припинилися фактичні шлюбні відносини, після чого за свої власні кошти вона купила собі будинок у смт. Вільшанці та 24 серпня 2021 року переїхала туди жити. Кошти позичала у [PERSON] . Коли переїжджала з с. Добрянка до смт. Вільшанка забрала м`який куток, кухонні меблі, свій посуд, дзеркало від спального гарнітуру, диван, два крісла, телевізор, морозильну камеру. Забрала та продала мопед. Також забрала і сама продала [PERSON] автомобіль ВАЗ 2106, придбаний під час спільного проживання з [PERSON] в с. Коритно-Забузьке. В судовому засіданні представник позивача - адвокат Оніщук В.І. первісні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з урахуванням змінених вимог, просив встановити факт, що [PERSON] , проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] , з 03.04.2000 року по 08.07.2021 року та визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частку автомобіля марки ВАЗ 21104, державний номерний знак - [NUMBER] , припинивши її право спільної сумісної власності на цей автомобіль. Зустрічні позовні вимоги не визнав з підстав зазначених у відзиві, просив відмовити у їх задоволенні. Відповідач (за первісним позовом), позивач (за зустрічним позовом) [PERSON] у судовому засіданні первісні позовні вимоги не визнав, щодо зустрічного позову підтримав позицію свого представника. Суду пояснив, що проживав з [PERSON] в одному будинку, спочатку зазначав, що у кожного був свій бюджет. Однак в подальшому зазначив, що у 2000 році, після відбуття покарання, приїхав в гості до сестри, де познайомився з [PERSON] , яка проживала в с. Коритно-Забузьке. Він хотів створити сім`ю для нормального сімейного життя. Знявся з обліку в Одеській області і зареєстрував своє місце проживання в с. Коритно-Забузьке в будинку [PERSON] .. З того часу вони проживали разом в її будинку. Спочатку він не працював. З літа по осінь 2004 року разом з [PERSON] працювали у м. Миколаїв, проживали разом. Потім йому було встановлено інвалідність з приводу захворювання на туберкульоз у зв`язку з чим він отримував пенсію на банківську картку, яка знаходилася у користуванні [PERSON] . Кошти постійно знімала з картки вона, оскільки він їй довіряв. Кошти витрачали на сімейні потреби, сплачували кредити, оплачували світло, воду, купували газ, продукти харчування. Коли перебував на лікуванні у м. Кропивницький, [PERSON] неодноразово відвідувала його, привозила йому гостинці. Коли проживали у с. Коритно-Забузьке [PERSON] робили операцію. Він їздив в лікарню відвідувати її. Після операції піклувався про неї, готував їсти, допомагав їй у всьому, робив перев`язки. Також вона їздила на заробітки до м. Київ, на вихідні приїжджала та він її зустрічав на автомобілі. У с. Коритно- [PERSON] працював у колгоспі, близько трьох років тримали коня, якого виростив з лоша, мали воза для господарських потреб. Для себе тримали кіз, корів, свиней, курей, були телята. Корма купували. [PERSON] купувала продукти, прала одяг, готувала їсти, разом обробляли город, годували худобу та птицю. Корів доїли, молоко здавали, кошти за молоко отримувала [PERSON] , оскільки він їй довіряв. Пізніше купили автомобіль ВАЗ 2106 та мопед, які забрала собі [PERSON] . Коли він працював у с. Добрянці, разом з [PERSON] купили будинок, однак не оформили його і у 2018 році переїхали туди та спільно проживали. У с. Добрянка перевозили усе що було в [ADDRESS] робили ремонти в будинках, клеїли шпалери, перебудовували перестінки, заливали підлогу. Вели спільне господарство, працював неофіційно, заготовляв сіно, череду пас, доїв корів. На час переїзду у с. Добрянка у них була одна корова. Потім він заробив теличку, розрахувалися з ним за роботу і її тримали на корову. Коли працевлаштувався на роботу, оформив кредит і у 2019 році придбав автомобіль, за який сплачував щомісяця по встановленому графіку. Зазначив, що за час спільного проживання не ображав [PERSON] .. Як в кожній сім`ї траплялися сварки. Розійтися було їх спільним рішенням. Пропозиції одружитися їй не робив. Їй було відомо, що він одружений та має сина, який проживав в м. Черкаси. Свідоцтво про розірвання шлюбу він отримав лише у 2023 році та зареєстрував шлюб з жінкою, з якою зараз разом проживає. У 2021 році [PERSON] купила будинок у смт. Вільшанка і переїхала туди. Попросила перевезти речі і жити з нею, однак він відмовився. У Вільшанку забрала меблі, скутер Вайпер, холодильник, морозильну камеру, м`який куток, кухонні меблі, автомобіль. Дві корови, які вони спільно виростили та утримували, вона продала сама, коли вже вони однією сім`єю не проживали, за скільки і кому йому не повідомила. Корови продала до придбання будинку, у середині липня. Зазначив, що будинок в смт. Вільшанка він разом із [PERSON] не купував, коштів на його придбання не давав, за які кошти вона купила будинок йому невідомо. Зазначив, що зустрічну позовну заяву від 03.07.2022 року підписував особисто. Представник відповідача - адвокат Гірник Г.С. в судовому засіданні первісні позовні вимоги не визнав, просив відмовити у їх задоволенні, суду пояснив, що сторонам нічого не заважало укласти шлюб, однак така ініціатива не надходила ні від [PERSON] , ні від [PERSON] . Остання їздила на заробітки, формувала власний бюджет, у [PERSON] був свій бюджет. Жодних спільних обов`язків у них не було. Якщо припустити, що це було спільне проживання, то відповідно до чинного законодавства неважливо де чиї кошти, спільно нажите майно розподіляється в рівних частинах. Вважає, що подана представником позивача (за первісним позовом), представником відповідача (за зустрічним позовом) заява про зміну дати спільного проживання є лише способом вилучити спірний будинок із обсягу майна, що підлягає поділу. Крім цього, встановити факт проживання [PERSON] із [PERSON] у період з 2000 по 2004 роки неможливо, оскільки [PERSON] перебував в іншому зареєстрованому шлюбі, у зв`язку з чим просив відмовити у задоволенні позовної вимоги про встановлення факту проживання однією сім`єю. Щодо визнання права власності на частку автомобіля зазначив, що [PERSON] одноособово брав кредит на придбання оспорюваного автомобіля і сам погашав заборгованість за даним кредитом. Крім цього, коли спільне проживання сторін стало неможливим, вони здійснили добровільний поділ майна. Більше того, на час розгляду справи оспорюваний автомобіль був відчужений третій особі. Щодо зустрічного позову зазначив, що у випадку визнання судом факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу [PERSON] та [PERSON] позивач (за зустрічним позовом), відповідач (за первісним позовом) [PERSON] та його представник просять задовольнити зустрічні позовні вимоги. Заслухавши вступне слово учасників справи, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується первісний позов і відзив на нього, зустрічний позов, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, суд дійшов наступних висновків. В межах заявлених первісних позовних вимог, зустрічних позовних вимог та наданих доказів у справі суд встановив наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносини. Судом встановлено, що згідно з довідкою за №73 від 11 липня 2023 року, виданою виконавчим комітетом Вільшанської селищної ради Голованівського району Кіровоградської області (Вівсяниківський старостинський округ), [PERSON] , [INFO] , дійсно проживала та була зареєстрована з 27.08.1993 по 30.09.2021 за адресою: [ADDRESS] (Т.1 а.с. 189). Відповідно до інформації Вільшанського сектору УДМС у Кіровоградській області від 09.06.2023, [PERSON] , [INFO] станом на 04.04.2016 року зареєстрована за адресою с. Коритно-Забузьке Вільшанського району Кіровоградської області (а.с.179). Згідно з довідкою про реєстрацію місця проживання особи [PERSON] , [INFO] , уродженка с. Лучове Совєтського району АР Крим, з 30 вересня 2021 року зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 5 з.с.) Відповідно до інформації Вільшанської селищної ради Кіровоградської області від 29.06.2022, [PERSON] , [INFO] дійсно зареєстрований та проживає в [ADDRESS] (а.с.47). Згідно з інформацією виконавчого комітету Вільшанської селищної ради Кіровоградської області від 31.07.2023 за №303, [PERSON] , [INFO] зареєстрований та проживає в [ADDRESS] з 11 січня 2018 року (Т.1 а.с.234). Відповідно до довідки №73 від 11 липня 2023 року, виданої виконавчим комітетом Вільшанської селищної ради Голованівського району Кіровоградської області (Вівсяниківський старостинський округ), [PERSON] , [INFO] , дійсно проживав та був зареєстрований з 05.06.2006 по 11.01.2018 за адресою: [ADDRESS] (Т.1 а.с. 190). Згідно з довідкою №73 від 11 липня 2023 року, виданої виконавчим комітетом Вільшанської селищної ради Голованівського району Кіровоградської області (Вівсяниківський старостинський округ), [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] дійсно проживали без реєстрації шлюбу та вели спільне господарство на території [ADDRESS] (Т.1 а.с.191). Відповідно до довідки, виданої (головним спеціалістом Галіцькою В.) виконавчим комітетом Вільшанської селищної ради Голованівського району Кіровоградської області 26 квітня 2022 року за №160, [PERSON] та [PERSON] дійсно проживали разом, були зареєстровані на території с. Коритно-Забузьке за адресою: [ADDRESS] , з 03 квітня 2000 року по 24 серпня 2021 року, та вели спільне господарство (Т.1 а.с.8). Згідно з довідкою, виданою (головним спеціалістом Галіцькою В.) виконавчим комітетом Вільшанської селищної ради Голованівського району Кіровоградської області 04 травня 2022 року за №164, [PERSON] та [PERSON] дійсно проживали разом, були зареєстровані на території с. Коритно-Забузьке за адресою: [ADDRESS] , з 2000 року по 2019 рік, та вели спільне господарство (Т.1 а.с.9). Відповідно до довідки, виданої старостатом с. Добрянка Вільшанської селищної ради Голованівського району Кіровоградської області 03 травня 2022 року за №256, згідно з даними погосподарської книги №7 за період 2016-2020 роки та погосподарської книги №8 за період 2021-2025 роки, [PERSON] , [INFO] проживала однією сім`єю із [PERSON] , [INFO] , в [ADDRESS] , без реєстрації. Період проживання встановити неможливо, так як дана інформація відсутня (Т.1 а.с.10). Відповідно до довідки, виданої старостатом с. Добрянка Вільшанської селищної ради Голованівського району Кіровоградської області 10 липня 2023 року за №287, [PERSON] , [INFO] проживала без реєстрації за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] . Згідно з даними погосподарської книги №7 за період 2016-2020 роки та погосподарської книги №8 за період 2021-2025 роки, [PERSON] , [INFO] проживала однією сім`єю із [PERSON] , [INFO] , в [ADDRESS] , без реєстрації. Період проживання встановити неможливо, так як дана інформація відсутня (Т.1 а.с.211). Згідно з довідкою, виданою головою Вільшанської селищної ради Кіровоградської області 08 вересня 2022 року за №Г-7, [PERSON] зареєстрований 11 січня 2018 року в [ADDRESS] . Згідно з даними погосподарської книги №7 за період 2016-2020 роки номер об`єкта погосподарського обліку 01-0219-1 та погосподарської книги №8 за період 2021-2025 роки номер об`єкта погосподарського обліку 01-0364-1, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , проживали однією сім`єю в [ADDRESS] та у 2020 році вели спільне господарство: дві голови великої рогатої худоби та птиця в кількості 10 штук. Станом на вересень 2022 року [PERSON] не проживає в селі Добрянка, влітку 2021 року вибула до смт. Вільшанка (інформація зі слів [PERSON] ) (Т.2 а.с.7). Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 18 квітня 2005 року нотаріусом Вільшанської державної нотаріальної контори Ткачовою Ю.О., зареєстрованого в реєстрі за №245, [PERSON] успадкувала після смерті свого чоловіка [PERSON] право власності на жилий будинок з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] (а.с.6). [PERSON] є власником земельної ділянки площею 10.82 га, що знаходиться на території Коритно-Забузької сільської ради Вільшанського району Кіровоградської області, про що свідчить копія Державного акту на право власності на земельну ділянку серії КР №094697, виданого 06 липня 2006 року Вільшанською районною державною адміністрацією Кіровоградської області (а.с.7) Згідно з довідкою виконавчого комітету Вільшанської селищної ради за №188, [PERSON] на території с. Коритно-Забузьке Голованівського району Кіровоградської області, за межами населеного пункту має земельну ділянку (пай) площею 10,82 га, яку обробляє одноосібно та отримує доходи (а.с.85). Згідно з копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданого 09 лютого 2023 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), 18 травня 2004 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с.155). Відповідно до копії актового запису про розірвання шлюбу №257 від 18 травня 2004 року, розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , укладений у Олександрівському райвідділі РАЦС Кіровоградської області 28 січня 1994 року. Підставою реєстрації розірвання шлюбу є рішення суду Придніпровського району м. Черкаси від 26.08.2003 (а.с.165). Відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого Коритно-Забузькою сільською радою Вільшанського району Кіровоградської області 06 листопада 1993 року, позивач за первісним позовом, відповідач за зустрічним позовом уклала шлюб із [PERSON] . Після державної реєстрації шлюбу прізвище позивача за первісним позовом, відповідача за зустрічним позовом змінено на « [PERSON] » (Т.1 а.с.237). Згідно з копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Коритно-Забузькою сільською радою Вільшанського району Кіровоградської області 25 січня 1999 року, [PERSON] помер [INFO] в с. Коритно-Забузьке Вільшанського району Кіровоградської області (Т.1 а.с.238). Відповідно до довідки Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 08 січня 2024 року, [PERSON] перебував на обліку в Управлінні ПФУ Головного управління ПФУ в Кіровоградській області з 07 серпня 2006 року по 31 липня 2017 року і отримував пенсію по інвалідності, січень 2017 року в розмірі 1347 грн. 00 коп. (Т.2 а.с.67) Згідно з відповіддю на запит від 24.11.2023, номер запиту 1128-2023-0000908, щодо отримання відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору за період з 1 кварталу 2004 року по 4 квартал 2008 року, наявні відомості про нараховані доходи [PERSON] : за 2 квартал 2004 року - 672,00 грн., 3 квартал 2004 року - 1040,00 грн., 4 квартал 2004 року - 336,00 грн., джерело доходів - ФГ «ВЛАДАМ»; за 1 квартал 2005 року - 350,95 грн., 2 квартал 2005 року - 698,38 грн., 3 квартал 2005 року - 846,00 грн., 4 квартал 2005 року - 555,70 грн., 1 квартал 2006 року - 177,48 грн., джерело доходу - ПСП ІМ. ТЕЛІШЕВСЬКОГО. Крім цього наявна інформація про нарахований дохід за 1 квартал 2006 року в сумі 247,00 грн., джерело доходу - Окружна виборча комісія територіального виборчого округу №98. Інформація про доходи за 1 квартал 2004 року, та за період з 2 кварталу 2006 року по 4 квартал 2008 року відсутня (Т.2 а.с.38-39). Згідно з відповіддю на запит від 24.11.2023, номер запиту 1128-2023-0000909, щодо отримання відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору за період з 1 кварталу 2009 року по 4 квартал 2013 року, відсутні відомості про нараховані доходи [PERSON] (Т.2 а.с.39). Згідно з відповіддю на запит від 24.11.2023, номер запиту 1128-2023-0000910, щодо отримання відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору за період з 1 кварталу 2014 року по 4 квартал 2018 року, наявні відомості про нараховані доходи [PERSON] : за 4 квартал 2015 року - 405,00 грн., джерело доходу - Вільшанська районна виборча комісія Кіровоградської області; 3 квартал 2018 року - 16111,45 грн., 4 квартал 2018 року - 16219,49 грн., джерело доходів - ПСП ІМ. ВАТУТІНА. Інформація про доходи за період з 1 кварталу 2014 року по 3 квартал 2015 року та за період з 1 кварталу 2016 року по 2 квартал 2018 року відсутня (Т.2 а.с.40). Згідно з відповіддю на запит від 24.11.2023, номер запиту 1128-2023-0000911, щодо отримання відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору за період з 1 кварталу 2019 року по 4 квартал 2022 року, наявні відомості про нараховані доходи [PERSON] : за 1 квартал 2019 року - 14033,36 грн., 2 квартал 2019 року - 20428,96 грн., 3 квартал 2019 року - 43611,09 грн., 4 квартал 2019 року - 36699,70 грн., 1 квартал 2020 року - 20123,44 грн., 2 квартал 2020 року - 32197,08 грн., 3 квартал 2020 року - 35691,13 грн., 4 квартал 2020 року - 25291,87 грн., джерело доходу - ПСП ІМ. ВАТУТІНА; наявні також відомості про нараховані доходи за 3 квартал 2020 року - 4465,82 грн., та за 4 квартал 2020 року - 22424,59 грн., джерело доходу - ТОВ «ВАТУТІНА». У період з січня по серпень 2021 року та з січня по червень 2022 року [PERSON] перебував на обліку в Кіровоградському обласному центрі зайнятості, у зв`язку з чим йому нараховувався відповідний дохід. Крім цього, йому нараховано дохід за 2021 рік: червень - 876,00 грн., липень - 8468,00 грн., серпень - 8176,00 грн., вересень - 7300,00 грн., жовтень - 7884,00 грн., листопад - 10222,40 грн., джерело доходу - ТОВ АГРОПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ «РОЗКІШНА»; за 2022 рік: січень - 4000,00 грн., лютий - 4032,00 грн., травень - 1051,20 грн., червень - 7708,00 грн., липень - 7358,40 грн., серпень - 3853,00 грн., вересень - 7700,00 грн., жовтень - 7700,00 грн., листопад - 7700,00 грн., грудень - 5200,00 грн., джерело доходу - ТОВ АГРОПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ «РОЗКІШНА» (Т2 а.с.41-42). Згідно з відомостями з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 02.11.2023 за період з 1 кварталу 2005 року по 4 квартал 2021 року, [PERSON] нараховано дохід: за 1 квартал 2005 року - 613,00 грн. (виплачено), джерело доходу - ПСП ІМ. ТЕЛІШЕВСЬКОГО; за 2 квартал 2005 року - 17815,00 грн., джерело доходу - Вільшанська державна нотаріальна контора; за 4 квартал 2005 року - 1362,00 грн., джерело доходу - ПСП ІМ. ТЕЛІШЕВСЬКОГО; за 1 квартал 2006 року - 1237,09 грн., джерело доходу - Коритно-Забузька сільська виборча комісія Вільшанського району Кіровоградської області; за 4 квартал 2006 року - 1362,00 грн., джерело доходу - ПСП ІМ. ТЕЛІШЕВСЬКОГО; за 2 квартал 2007 року - 284,00 грн., джерело доходу - ПСП ІМ. ТЕЛІШЕВСЬКОГО; за 4 квартал 2007 року - 1362,00 грн., джерело доходу - ПСП ІМ. ТЕЛІШЕВСЬКОГО; за 1 квартал 2008 року - 684,39 грн., 2 квартал 2008 року - 2418,93 грн., 3 квартал 2008 року - 3657,42 грн., 4 квартал 2008 року - 3657,42 грн, 1 квартал 2009 року - 3660,82 грн., 2 квартал 2009 року - 3661,20 грн., 3 квартал 2009 року - 3661,20 грн., 4 квартал 2009 року - 2440,80 грн. та 1214,57 грн., 1 квартал 2010 року - 3661,20 грн., 2 квартал 2010 року - 3886,61 грн., 1 квартал 2013 року - 2819,14 грн., 2 квартал 2013 року - 3096,37 грн., джерело доходу - ТОВ «ЕПІЦЕНТР К»; за 2 квартал 2014 року - 264,83 грн., джерело доходу - ТОВ «ЕКСПАНСІЯ»; за 3 квартал 2014 року -895,00 грн. (джерело доходу: ТОВ «КАПІТАЛ ПЛЮС»), 2374,00 грн. (джерело доходу - ПАТ «РІТЕЙЛ ЕКВІТІ ФОНД»), 3887,05 грн. (джерело доходу - ТОВ «ЕКСПАНСІЯ»); за 4 квартал 2014 року - 583,33 грн. (джерело доходу: ТОВ «ЕКСПАНСІЯ»), 1417,00 грн. (джерело доходу - ПАТ «РІТЕЙЛ ЕКВІТІ ФОНД»); за 4 квартал 2020 року - 3974,00 грн., джерело доходу - ТОВ АГРОПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ «РОЗКІШНА». Також, [PERSON] задекларовано доходи за 2013 рік - 6000,00 грн., 2014 рік - 4000,00 грн., 2015 рік - 6000,00 грн., 2016 рік - 20000,00 грн., 2017 рік - 1000,00 грн., 2019 рік - 1000,00 грн., 2021 рік - 10000,00 грн. Інформація про доходи, крім задекларованої [PERSON] , за 3 квартал 2005 року, 2-3 квартали 2006 року, 1 квартал 2007 року, за період з 3 кварталу 2010 року по 4 квартал 2012 року, з 3 кварталу 2013 року по 1 квартал 2014 року, з 1 кварталу 2015 року по 3 квартал 2020 року та за 2021 рік відсутня (Т.2 а.с.17). Разом з цим, в судовому засіданні оглянуто оригінали погосподарських книг. Відповідно до записів у погосподарській книзі №2 за 1996-2000 роки Коритно-Забузької сільської ради Вільшанського району Кіровоградської області, за адресою: [ADDRESS] , особовий рахунок № [NUMBER] , головою домогосподарства значиться [PERSON] , який помер [INFO] , та зазначені дружина [PERSON] , та співмешканець [PERSON] , який прибув у 2000 році з Кам`янки Арбузинського району Одеської області. У розділі IІ «Худоба в приватній власності господарства на 1 січня» станом на 2000 рік значиться 1 корова, 30 птиць. У графі додаткові відомості зазначено про те, що 04.04.2000 року [PERSON] (співмешканець) прибув у дане господарство. Наявні підписи члена господарства та підписи особи, яка проводила перевірку (а.с.Т1 а.с.194-196). Відповідно до записів у погосподарській книзі №4 за 2001-2005 роки Коритно-Забузької сільської ради Вільшанського району Кіровоградської області, за адресою: [ADDRESS] , особовий рахунок № [NUMBER] , зокрема, значиться головою домогосподарства [PERSON] , та співмешканець [PERSON] . У розділі IІ «Худоба в приватній власності господарства на 1 січня» станом на 2005 рік значиться 1 телиця (корова значилася з 2001 по 2004 продано), 10 птиць. Наявні підписи члена господарства та підписи особи, яка проводила перевірку (Т.1 а.с.197-199). Відповідно до записів у погосподарській книзі №2 за 2006-2010 роки Коритно-Забузької сільської ради Вільшанського району Кіровоградської області, за адресою: [ADDRESS] , особовий рахунок № [NUMBER] , зокрема, значиться головою домогосподарства [PERSON] , та співмешканець [PERSON] . У розділі IІІ «Худоба та птиця в приватній власності домогосподарства на 1 січня» станом на 2010 рік худоба та птиця у приватній власності не значиться. У додаткових відомостях зазначено про купівлю коня у жовтні 2006 року. Наявні підписи члена господарства та підписи особи, яка проводила перевірку (Т.1. а.с.200-202). Згідно із записами у погосподарській книзі №4 за 2011-2015 роки Коритно-Забузької сільської ради Вільшанського району Кіровоградської області, за адресою: вул. Котовського, номер об`єкта погосподарського обліку 0162-1, зокрема, значиться головою домогосподарства [PERSON] , та чоловік [PERSON] . У розділі ІV «Худоба та птиця в приватній власності об`єкта на 1 січня» станом на 2013 рік значаться двоє телят до одного року, станом на 2015 рік значиться 10 птиць. Наявні підписи члена господарства та підписи особи, яка проводила перевірку (Т.1 а.с.203-207). Відповідно до записів у погосподарській книзі №1 за 2016-2020 роки Коритно-Забузької сільської ради Вільшанського району Кіровоградської області, за адресою: [ADDRESS] , номер об`єкта погосподарського обліку 01-0162-01, зокрема, значиться головою домогосподарства [PERSON] , та чоловік [PERSON] . У графі «відмітка про повне вибуття» зазначено про вибуття у лютому 2018 року [PERSON] та [PERSON] . У розділі V «Худоба та птиця в приватній власності об`єкта на 1 січня» станом на 19.02.2018 року значиться одна ВРХ (корова, телиця), 30 птиць. Наявні підписи члена господарства та підписи особи, яка проводила перевірку (Т.1 а.с.208-209). Відповідно до запису у домовій книзі Коритньо-Забузької сільської ради Вільшанського району Кіровоградської області за поряковим номером №288 значиться [PERSON] , [INFO] , який прибув на постійне місце проживання з с. Кам`янка Арцизького району Одеської області 28 квітня 2000 року та зареєстрував своє місце проживання в с. Коритно-Забузьке Вільшанського району Кіровоградської області (Т.1 а.с.192- 193). Відповідно до записів у погосподарській книзі №7 на 2016-2020 року Добрянської сільської ради Вільшанського району Кіровоградської області, за адресою: [ADDRESS] , номер об`єкта погосподарського обліку 01-0219-1, значиться, зокрема, [PERSON] , [INFO] , серед членів домогосподарства значиться [PERSON] , [INFO] . У розділі IV «Худоба та птиця в приватній власності об`єкта на 1 січня» станом на 2020 рік значиться 1 корова, 1 телиця від 1 року до 2 років --- 2 великі рогаті худоби та 10 птиць Також зазначена інформація про те, що голова домогосподарства [PERSON] , [INFO] (померла).У графі додаткова інформація значиться - Рішенням №142 від 19.06.2018 р. земля переписана на [PERSON] , який придбав цей будинок. Наявні підписи особи, що відповідає за об`єкт та підпис, прізвище та ініціали особи, яка проводила підпис і перевірку (Т.1 а.с.11-12). Згідно із записами у погосподарській книзі №8 (2021-2025 роки) Добрянської сільської ради Вільшанського району Кіровоградської області, головою домогосподарства, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , номер об`єкта погосподарського обліку 01-0364-1, значиться [PERSON] , [INFO] . У графі відмітки про прибуття значиться, що [PERSON] прибув у с. Добрянка 11.01.2018. Серед членів домогосподарства значиться [PERSON] , [INFO] , родинні стосунки до голови домогосподарства - співмешканка, вибула влітку 2021 року до смт. Вільшанка (Т.1 а.с.13-14). Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що [PERSON] їй знайома з того часу, коли [PERSON] та [PERSON] проживали в с. Коритно-Забузьке, вони часто приїжджали разом до її магазину. Потім вони переїхали до с. Добрянка, де проживали в окремому будинку навпроти домоволодіння її свекрухи. Їй відомо, що вони проживали разом досить тривалий час, понад десять років, між ними було порозуміння, однак шлюб не реєстрували. Їй відомо, що [PERSON] працював, у господарстві разом тримали двох корів. Вона їздила з [PERSON] та [PERSON] до м. Первомайська на автомобілі ВАЗ 2110. Вважала їх подружжям. [PERSON] наразі проживає із її колишньою невісткою. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснив, що [PERSON] восени 2021 року позичала у нього грошові кошти у розмірі 40 000 грн. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що в період з 2000 по 2021 рік працювала секретарем Коритно-Забузької сільської ради Вільшанського району Кіровоградської області. [PERSON] проживала з [PERSON] , а після смерті останнього, з 2000 року почала проживати разом із [PERSON] приблизно до 2018 року, що відображено у погосподарських книгах. Їх спільне проживання мало характер цивільного шлюбу, вони вели господарство, утримували корову, свиней, птицю, город. У 2018 році [PERSON] та [PERSON] переїхали до с. Добрянка. Інформацію у довідках, наданих [PERSON] , зазначала зі слів останньої. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснив, що у його власності перебував будинок [ADDRESS] , у 2021 році він його продав [PERSON] , з приводу купівлі-продажу будинку він мав справу виключно з нею. Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд. Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до частини другої статті 3 СК України передбачено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік, у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Таким чином, обов`язковою умовою для визнання однією сім`єю чоловіка і жінки, які не перебувають в зареєстрованому шлюбі, крім власне факту спільного проживання, є ведення ними спільного побуту, господарства, наявність спільного бюджету та взаємних прав і обов`язків. Відповідно до частин першої та другої статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. Положеннями статті 74 СК України встановлено, що якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу. З огляду на зазначені положення законодавства, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом) підставою для виникнення у них певних прав та обов`язків, зокрема права спільної сумісної власності на майно. У постанові від 03 липня 2019 року у справі № 554/8023/15-ц Велика Палата Верховного Суду зауважила, що, вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки (статті 3, 74 СК України). Таким чином, для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні наведеному визначенню, і предметом доказування у таких справах є факти спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю. Згідно з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 обов`язковими умовами для визнання осіб членами сім`ї, крім спільного проживання, є ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 644/6274/16-ц). Факт спільного відпочинку сторін, спільна присутність на святкуванні свят, пересилання відповідачем коштів на рахунок позивачки, самі по собі, без доведення факту ведення спільного господарства наявності спільного бюджету та взаємних прав і обов`язків, притаманних подружжю, не може свідчити про те що між сторонами склались та мали місце усталені відносини, які притаманні подружжю (постанови Верховного Суду від 15 серпня 2019 року у справі № 588/350/15, від 19 березня 2020 року у справі № 303/2865/17, від 23 вересня 2021 року у справі № 204/6931/20, від 30 червня 2022 року у справі № 694/1540/20). Критеріями, за якими майну може бути надано статус спільної сумісної власності, є: 1) час набуття такого майна; 2) кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття); 3) мета придбання майна, відповідно до якої йому може бути надано правовий статус спільної власності подружжя. З урахуванням зазначеного, вирішуючи спір про поділ майна, необхідно установити як обсяг спільного нажитого майна, так і з`ясувати час та джерела його придбання, а вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки. Подібний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 05 жовтня 2022 року у справі № 686/15993/21, від 09 листопада 2022 року у справі № 753/10315/19, від 16 листопада 2022 року у справі № 199/3941/20. Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність як у жінки, так і у чоловіка особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно - правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв. Для встановлення цього факту важливе значення має з`ясування місця і часу такого проживання. Підтвердженням цього може бути їх реєстрація за таким місцем проживання, пояснення свідків, представників житлово-експлуатаційної організації. Щодо часу проживання слід зазначити, що за своєю природою проживання однією сім`єю спрямоване на довготривалі відносини (постанова Верховного Суду від 30 жовтня 2019 року у справі № 643/6799/17). У постанові Верховного Суду України від 20 лютого 2012 року у справі № 6-97цс11 роз`яснено, що для визначення осіб як таких, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, для вирішення майнового спору на підставі статті 74 СК України суд повинен встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу у період, протягом якого було придбано спірне майно. Щодо встановлення факту проживання сторін однією сім`єю без реєстрації шлюбу в період з 03 квітня 2000 року по 24 серпня 2021 року суд зазначає наступне. Згідно з частиною першою статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Відповідно до статті 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Визнання закону таким, що втратив чинність, припиняє його дію в повному обсязі. Заборона зворотної дії є однією з важливих складових принципу правової визначеності. Принцип неприпустимості зворотної дії в часі нормативних актів знайшов своє закріплення в міжнародно-правових актах, зокрема і в Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини (стаття 7). Водночас Конституція України передбачає зворотну дію законів та інших нормативно-правових актів у часі у випадках, коли вони пом`якшують або скасовують юридичну відповідальність особи. Пунктом 1 розділу VII Прикінцевих положень Сімейного кодексу України визначено, що цей Кодекс набирає чинності одночасно з набранням чинності Цивільним кодексом України, тобто з 01 січня 2004 року. Згідно з роз`ясненнями, які містяться у пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», до сімейних відносин, які вже існували на зазначену дату, норми СК України застосовуються лише в частині тих прав і обов`язків, що виникли після набрання ним чинності. Ці права та обов`язки визначаються на підставах, передбачених СК України. Отже, за загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі норми СК України застосовуються до сімейних відносин, які виникли після набуття ним чинності, тобто не раніше 01 січня 2004 року. До сімейних відносин, які існували до 01 січня 2004 року, норми СК України застосовуються в частині лише тих прав і обов`язків, що виникли після набуття ним чинності. Таким чином, факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу набув юридичного значення після набрання чинності СК України та ЦК України з 01 січня 2004 року. Кодекс про шлюб та сім`ю УРСР не передбачав юридичних наслідків для чоловіка та жінки, які проживали разом без реєстрації шлюбу. Положення КпШС України не містили норми про спільне проживання жінки та чоловіка однією сім`єю, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі. Зазначене положення передбачене статтею 74 СК України, який набрав чинності з 01 січня 2004 року. Тому встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу в період до 01 січня 2004 року законом не передбачено. Позивач (за первісним позовом), відповідач (за зустрічним позовом) [PERSON] просить встановити факт проживання однією сім`єю з [PERSON] без реєстрації шлюбу з 03 квітня 2000 року. З урахуванням зазначених норм законодавства суд дійшов висновку про те, що не підлягає встановленню факт проживання однією сім`єю [PERSON] та [PERSON] як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу у період до 01 січня 2004 року, оскільки вказане не передбачено діючим законодавством. Поряд з цим, у судовому засіданні встановлено, що згідно з копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданого 09 лютого 2023 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), 18 травня 2004 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (Т.1 а.с.155). Відповідно до копії актового запису про розірвання шлюбу №257 від 18 травня 2004 року, розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , укладений в Олександрівському райвідділі РАЦС Кіровоградської області 28 січня 1994 року. Підстава реєстрації розірвання шлюбу рішення суду Придніпровського району м. Черкаси від 26.08.2003 (Т.1 а.с.165). Отже, з 28 січня 1994 року до 18 травня 2004 року [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу та копією актового запису про розірвання шлюбу. Шлюб було розірвано на підставі рішення суду Придніпровського району м. Черкаси від 26 серпня 2003 року. Відповідно до ст. 44 Кодексу про шлюб та сім`ю України шлюб вважається припиненим з моменту реєстрації розлучення в органах реєстрації актів громадянського стану. Таким чином, оскільки реєстрація розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] в органах актів громадянського стану відбулася 18 травня 2004 року, на підставі рішення суду Придніпровського району м. Черкаси від 26 серпня 2003 року, тому шлюб вважається припиненим 18 травня 2004 року. Статтею 25 СК України передбачено, що жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі. Жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу. Згідно з частиною першою статті 36 СК України шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя. Аналіз указаних норм дозволяє зробити висновок про те, що для застосування положень вищевказаної статті необхідною умовою є, зокрема, встановлення факту не перебування осіб у будь-якому іншому шлюбі. Установивши, що [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 28 січня 1994 року до 18 травня 2004 року, суд дійшов висновку про відмову у встановленні факту спільного проживання [PERSON] з [PERSON] однією сім`єю без реєстрації шлюбу у період з 01 січня 2004 року до [INFO] , оскільки встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу в зазначений період суперечить вимогам статті 25 СК України. Поряд з цим, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] були зареєстровані за однією адресою в [ADDRESS] (до перейменування [ADDRESS] ) в будинку, який [PERSON] успадкувала після смерті чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] . Зокрема, [PERSON] була зареєстрована в с. Коритно-Забузьке з 28 серпня 1993 року до 30 вересня 2021 року. З 30 вересня 2021 року знялася з реєстрації місця проживання та зареєструвала своє місце проживання за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] 07 червня 2000 року зареєстрував своє місце проживання в с. Коритно-Забузьке Вільшанського району Кіровоградської області). 11 січня 2018 року [PERSON] знявся з реєстрації місця проживання с. Коритно-Забузьке та зареєстрував місце проживання в [ADDRESS] . Разом з цим, відповідно до записів у погосподарських книгах Коритно-Забузької сільської ради Вільшанського району Кіровоградської області №4 за 2001-2005 роки, №2 за 2006-2010 роки, №4 за 2011-2015 роки, №1 за 2016-2020 роки, головою домогосподарства за адресою: [ADDRESS] , особовий рахунок № [NUMBER] значиться [PERSON] та її співмешканець [PERSON] . Крім цього, за вказаний період значиться інформація щодо ведення ними спільного господарства, а саме: корів, телят, коней, кіз та птиці. Поряд з цим судом встановлено, що відповідно до записів у погосподарських книгах Добрянської сільської ради Вільшанського району Кіровоградської області №7 за 2016-2020 роки, №8 за 2021-2025 роки, головою домогосподарства за адресою: [ADDRESS] значиться [PERSON] та співмешканка [PERSON] , яка вибула влітку 2021 року до смт. Вільшанка. За вказаний період значиться інформація щодо ведення ними спільного господарства, а саме: корів, телят та птиці. Також в судовому засіданні встановлено, що в період спільного проживання сторони вели спільне господарство, придбали майно в інтересах сім`ї для спільного користування, два автомобіля та скутер. В ході розгляду справи судом встановлені обставини, характерні для сімейних правовідносин, а саме: спільне проживання в одному будинку [PERSON] та [PERSON] в с. Коритно-Забузьке до 11 січня 2018 року та реєстрація їх місця проживання за однією адресою, спільне проживання в с. Добрянка в одному будинку, ведення спільного господарства, спільного побуту, спільне харчування, наявність спільного бюджету, взаємне піклування, наявність взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю, придбання майна в інтересах сім`ї для спільного користування, зокрема й будівельних матеріалів для облаштування будинків, приведення їх до належного для проживання стану, поклейка шпалер, ремонт в будинках, святкування свят. З огляду на викладене, на підставі належним чином оцінених доказів, суд дійшов висновку про те, що сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах, проживали спільно однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 18 травня 2004 року (розірвання відповідачем за первісним позовом) попереднього шлюбу по 08 липня 2021 року (припинення фактичних шлюбних відносин з відповідачем (за первісним позовом). Поряд з цим суд враховує, що відповідач (за первісним позовом) [PERSON] у поданому до суду зустрічному позові повністю визнавав факт спільного проживання з [PERSON] однією сім`єю без реєстрації шлюбу у період, який вказала позивач (за первісним позовом), зазначивши у зустрічному позові про те, що стосовно факту проживання однією сім`єю в період який вказує позивач в нього заперечень немає (а.с.56-58). При цьому, у судовому засіданні (відповідач за первісним позовом), позивач (за зустрічним позовом) [PERSON] зазначив, що особисто підписував позовну заяву. Згідно з частинами першою-третьою статті 12, частиною першою статті 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників (частина перша статті 82 ЦПК України). В судовому засіданні встановлено, що перебування [PERSON] певний період часу на заробітках в м. Київ не може свідчити про те, що сторони не перебували у фактичних сімейних відносинах, не вели спільний бюджет та господарство, оскільки вказує лише на необхідність заробляти кошти в інтересах сім`ї для їх спільного проживання. Суд не приймає до уваги інформацію, зазначену в довідці, виданій головним спеціалістом Галіцькою В.М. виконавчого комітету Вільшанської селищної ради Голованівського району Кіровоградської області 26 квітня 2022 року за №160, про те, що [PERSON] та [PERSON] дійсно проживали разом, були зареєстровані на території с. Коритно-Забузьке за адресою: [ADDRESS] , з 03 квітня 2000 року по 24 серпня 2021 року, та вели спільне господарство (а.с.8), оскільки з 2018 року [PERSON] та [PERSON] не проживали на території с. Коритно-Забузьке, а проживали в [ADDRESS] . Поряд з цим, в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що вказану довідку видавала зі слів [PERSON] . Разом з цим, [PERSON] суду пояснила, що проживала з [PERSON] в [ADDRESS] до 24.08.2021, однак їх відносини, притаманні подружжю, припинилися 08 липня 2021 року. Судом встановлено, що проживання [PERSON] з 08 липня 2021 року до 24 серпня 2021 року разом з [PERSON] в одному будинку за адресою: [ADDRESS] було зумовлено тим, що вона не мала іншого місця проживання. Однак їх відносини у вказаний період не носили характеру сімейних. Щодо позовних вимог [PERSON] про визнання за нею права власності на 1/2 частку автомобіля та припинення її права спільної сумісної власності на цей автомобіль, суд зазначає наступне. За змістом положень статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно з частиною першою, другою статті 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. Тож, майно, набуте подружжям під час шлюбу, є спільною сумісною власністю подружжя навіть у разі здійснення державної реєстрації на ім`я лише одного з них. Розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу (частина 1 статті 68 СК України). Відповідно до частини першої статті 69, частини першої статті 70 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу; у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. У разі неподільності речі, або якщо ці речі не можуть бути поділені між подружжям відповідно до їх частки, а згода щодо сплати/отримання компенсації відсутня, суд визначає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. Відповідно до статті 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності, є спільною сумісною власністю. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пунктах 23, 24 постанови від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї (ч. 4 ст. 65 СК). У відповідності до листа Територіального сервісного центру МВС 3541 Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Кіровоградській області (Філія ГСЦ МВС) від 24 червня 2022 року №31/11/3541-1253, за [PERSON] зареєстровані транспортні засоби, зокрема, автомобіль марки ВАЗ, модель 21104, 2008 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] , у період з 27.11.2019 по теперішній час (Т.1 а.с.46). Згідно зі звітом №6384 про оцінку транспортного засобу, складеного 27 травня 2022 року оцінювачем [PERSON] , ринкова вартість автомобіля ВАЗ-21104, держ. № [NUMBER] , на день оцінки 27 травня 2022 року складає 82 790,00 грн. (Т.1 а.с.16-26). Відповідно до договору купівлі-продажу №4842/2024/4266219 транспортного засобу, оформленого та підписаного в Територіальному сервісному центрі МВС 4842 РСЦ ГСЦ МВС в Миколаївській області 19 січня 2024 року, [PERSON] продав [PERSON] транспортний засіб марки ВАЗ 21104, 2008 року випуску, чорного кольору, номер кузова (шасі, рама) [NUMBER] , номерний знак [NUMBER] , який був зареєстрований за [PERSON] 28.11.2019 року в ТСЦ 3541, за 30000 грн. 00 коп. (Т.2 а.с. 68) Оскільки спірний автомобіль марки ВАЗ 21104, 2008 року випуску, чорного кольору, номер кузова (шасі, рама) [NUMBER] , номерний знак [NUMBER] , станом на час розгляду справи не перебуває у власності [PERSON] (жодного з подружжя), підстави для визнання права власності на його частку за [PERSON] в порядку поділу майна подружжя відсутні. Отже, судом встановлено, що позивачем (за первісним позовом) обрано неналежний спосіб захисту своїх прав. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік способів захисту цивільних прав та інтересів передбачений статтею 16 ЦК України. Власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права, який прямо визначається спеціальним законом, що регламентує конкретні цивільні правовідносини. Порушені права чи інтереси підлягають судовому захисту і у спосіб, не передбачений законом, зокрема, статтею 16 ЦК України, але який є ефективним способом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням. Відповідно до положень ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. З наведених норм права вбачається, що держава забезпечує захист порушених або оспорюваних прав фізичних та юридичних осіб. Такі права захищаються у спосіб, який передбачений законом або договором, та є ефективним для захисту конкретного порушеного або оспорюваного права позивача. Якщо закон або договір не визначають такого ефективного способу захисту, суд відповідно до викладеної в позові вимоги позивача, може визначити у рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Таким чином, розглядаючи справу суд має з`ясувати: 1) чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; 2) чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права позивача; 3) чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права у спірних правовідносинах. Якщо суд дійде висновку, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню. Судовий захист повинен бути повним та відповідати принципу процесуальної економії, тобто забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту. Такі висновки сформульовані в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 у справі № 910/3009/18 (провадження №12-204гс19). Отже, позивачем (за первісним позовом) були викладені обставини, якими вона обґрунтовувала свої позовні вимоги, тобто підстави позову, які згідно зі ст. 175 ЦПК України суд не може змінити без згоди позивача, та чітко визначений предмет позову (спосіб захисту права, який вона просить суд застосувати до відповідача (за первісним позовом), а саме визнати за нею право власності на 1/2 частку автомобіля та припинити її право спільної сумісної власності на вказаний автомобіль. Враховуючи наведене, позовні вимоги [PERSON] в частині визнання за нею права власності на частку автомобіля марки ВАЗ 21104, 2008 року випуску, та припинення її права спільної сумісної власності на вказаний автомобіль не підлягають задоволенню, в зв`язку з неналежним способом захисту порушеного права, обраним позивачем, оскільки такий спосіб захисту не є ефективним та у зв`язку з тим, що спірний автомобіль марки ВАЗ 21104, 2008 року випуску, чорного кольору, номер кузова (шасі, рама) [NUMBER] , номерний знак [NUMBER] , станом на час розгляду справи не перебуває у власності жодного з подружжя, тому підстави для визнання права власності на його частку за [PERSON] в порядку поділу майна подружжя відсутні. Щодо вимоги позивача (за зустрічним позовом) про розподіл майна суд зазначає наступне. Відповідно до копії договору купівлі-продажу житлового будинку від 23 липня 2021 року, продавці [PERSON] та [PERSON] передали у власність, а покупець [PERSON] прийняла у власність житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Продаж житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за домовленістю сторін вчиняється за 35600 грн. 00 коп. (а.с.82-83). Згідно з п.11 вказаного договору покупець [PERSON] повідомила продавців [PERSON] та [PERSON] про те, що у шлюбі не перебуває, і житловий будинок, який є предметом цього договору, набувається (купується) нею за особисті кошти, що підтверджується відповідними документами та її заявою, оформленою у встановленому порядку. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 02 серпня 2022 року за №306401996, [PERSON] на праві власності належить житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , дата державної реєстрації: 23.07.2021 (а.с.59). Оцінюючі наявні у матеріалах справи докази у їх сукупності, враховуючи пояснення учасників справи та покази свідків, суд дійшов переконливого висновку про недоведеність позивачем (за зустрічним позовом) [PERSON] факту проживання станом на 23 липня 2021 року з відповідачем (за зустрічним позовом) [PERSON] однією сім`єю без реєстрації шлюбу, ведення ними спільного господарства, наявності спільного бюджету чи його майнової участі у купівлі зазначеного будинку. Поряд з цим, згідно з п.11 вказаного договору покупець [PERSON] повідомила продавців [PERSON] та [PERSON] про те, що у шлюбі не перебуває, і житловий будинок, який є предметом цього договору, набувається (купується) нею за особисті кошти, що підтверджується відповідними документами та її заявою, оформленою у встановленому порядку. Будь-яких доказів щодо факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з відповідачем (за зустрічним позовом), позивачем (за первісним позовом) [PERSON] та ведення з нею спільного господарства у період купівлі житлового будинку, а саме станом на 23 липня 2021 року, до суду не було надано, а про неможливість подання таких доказів та необхідність їх витребування, виклик свідків, позивач (за зустрічним позовом), відповідач (за первісним позовом) [PERSON] та його представник не заявляли. Крім цього, як відповідач (за первісним позовом), позивач (за зустрічним позовом) [PERSON] так і його представник в ході судового розгляду справи взагалі не визнавали факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з відповідачем (за зустрічним позовом), позивачем (за первісним позовом) [PERSON] .. Однак зазначили, що підтримують зустрічний позов у разі якщо суд дійде висновку про задоволення первісного позову. Більш того, в судовому засіданні [PERSON] пояснив, що йому невідомо де брала гроші [PERSON] на придбання будинку у смт. Вільшанка, ніяких коштів на його придбання він їй не давав і за скільки вона його купила йому невідомо. З урахуванням наведеного, суд вважає, що позивач (за зустрічним позовом) [PERSON] не довів належними та допустимими доказами факту проживання з відповідачем (за зустрічним позовом) [PERSON] однією сім`єю без реєстрації шлюбу та ведення з нею спільного господарства у період купівлі житлового будинку, а саме станом на 23 липня 2021 року, у зв`язку із чим відсутні підстави для визнання його об`єктом права спільної сумісної власності подружжя та визнання за ним права власності на будинку, що знаходиться за адресою: смт. Вільшанка Голованівського району Кіровоградської області, а тому у задоволенні зустрічних позовних вимог необхідно відмовити у повному обсязі. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, оскільки судом задоволено позовні вимоги позивача (за первісним позовом), відповідача (за зустрічним позовом) [PERSON] в частині встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з відповідача за первісним позовом), позивача (за зустрічним позовом) [PERSON] підлягають стягненню судові витрати пропорційно до задоволених позовних вимог в розмірі 992 грн. 40 коп. Враховуючи відмову у задоволенні в іншій частині первісних позовних вимог та зустрічних позовних вимог, судові витрати покладаються відповідно на позивача (за первісним позовом) та на позивача (за зустрічним позовом). На підставі викладеного та

Outcome: partial