Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-18 00:00:00

Позивач ТОВ «ФК «ЄАПБ» звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог ТОВ «ФК «ЄАПБ» зазначає, що 30.06.2022 між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та [PERSON] укладений договір про надання фінансового кредиту № 13125-06/2022 із застосуванням положень Закону України «Про електронну комерцію». В порушення норм закону та умов договору [PERSON] зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала, у зв`язку з чим має заборгованість у розмірі 30 200, 00 грн., що складається з наступного: заборгованість за основною сумою боргу - 8 000,00 грн., заборгованість за відсотками - 22 200,00 грн. 29.06.2023 між позивачем та ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» укладений договір факторингу № 29062023, за умовами якого останній передав ТОВ «ФК «ЄАПБ» право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 13125-06/2022 від 30.06.2022. Станом на день подання позову відповідачка своїх зобов`язань не виконала та не сплатила борг за кредитом. На підставі викладеного позивач просить суд стягнути з відповідачки на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованість за кредитним договором № 13125-06/2022 від 30.06.2022 у розмірі 30 200,00 грн. та судові витрати. 07.12.2023 ухвалою суду у справі відкрито спрощене позовне провадження. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив у разі неявки відповідача ухвалити заочне рішення на підставі наявних доказів та розглянути справу за його відсутності. Відповідачці у встановленому законом порядку за зареєстрованим місцем проживання направлено позовну заяву з доданими документами, судову повістку про виклик до суду та копію ухвали про відкриття провадження, якою повідомлено про розгляд справи у порядку спрощеного провадження, а також роз`яснено право подати відзив на позовну заяву. Вказану поштову кореспонденцію та судові повістки про виклик до суду відповідачка отримала особисто та завчасно, однак в судові засідання не з`явилася, відзиву на позов або будь-яких заяв не надала, про причини неявки суд не повідомила (а.с. 40,44,48). З огляду на викладене, відповідачка належним чином повідомлена про дату, час і місце судового розгляду справи, тому зі згоди позивача та на підставі ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі матеріалів. Дослідивши матеріали справи, доводи, викладені в позовній заяві, з`ясувавши повно та всебічно обставини, факти та відповідні їм правовідносини, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав. Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» (надалі - Закон № 675-VIII) визначено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону № 675-VIII електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ч.ч. 4, 6 ст. 11 Закону № 675-VIII). В силу ч. 12 ст. 11 Закону № 675-VIII електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (стаття 12 Закону № 675-VIII). При цьому, електронним підписом, тобто одноразовим ідентифікатором, є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (ст. 3 Закону № 675-VIII). Іншими словами, це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. Судом встановлено, що 30.06.2022 [PERSON] через веб-сайт https://www.zecredit.com.ua шляхом введення логіну та паролю в особистому кабінеті здійснила певну послідовність дій щодо укладання договору, зокрема: вхід до особистого кабінету (за допомогою ідентифікації в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства), ознайомлення з договором (вибір опції «підписати»), підпис одноразовим ідентифікатором (підписання електронного повідомлення про прийняття), отриманим нею на телефон [NUMBER] . Отже, в такий спосіб [PERSON] та ТОВ «ФК«ІНВЕСТРУМ» уклали договір № 13125-06/2022, за умовами якого кредитор надав позичальнику кредит у розмірі 8 000,00 грн. строком на 20 днів, тобто до 19.07.2022 з відсотковою ставкою за користування грошовими коштами 273,75 % річних від суми кредиту в розрахунку 0,75 % на добу. Згідно з п. 2 договору повернення кредиту та сплата відсотків за користування кредитом здійснюватимуться згідно Графіком платежів, який є невід`ємною частиною цього договору; сума кредиту, відсотки за користування кредитом, нараховані штраф та/або пеня складають заборгованість за договором; заборгованість підлягає сплаті шляхом безготівкового перерахування коштів у розмірі суми заборгованості на поточний рахунок Товариства у строк, встановлений договором (а.с. 5,8). В свою чергу, відповідачка зобов`язалася своєчасно повернути кредит та сплачувати відсотки за користування кредитом в порядку, встановленому договором, виконувати інші обов`язки, передбачені цим договором. Відповідно до частин 1, 2 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За частиною 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. ТОВ «ФК«ІНВЕСТРУМ» свої зобов`язання виконало в повному обсязі та в обумовлені в договорі терміни. В порушення умов кредитного договору відповідачка неналежним чином виконувала свої зобов`язання, допустила виникнення за ним заборгованості у розмірі 30 200, 00 грн., що складається з наступного: заборгованість за основною сумою боргу - 8 000,00 грн., заборгованість за відсотками - 22 200,00 грн. 29.06.2023 між ТОВ "ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ" ТА ТОВ «ФК«ІНВЕСТРУМ» укладений договір факторингу № 29062023, за умовами якого останній передав ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 13125-06/2022 від 30.06.2022 (а.с. 10-12). Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). За частиною 1 статті 1077, частиною 3 статті 1079 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції. Згідно зі статтею 514, частиною 1 статті 516 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Зміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, до ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» перейшли всі права первісного кредитора у зобов`язаннях за кредитним договором № 13125-06/2022 від 30.06.2022. На підставі викладеного, оскільки відповідачка належним чином не виконала своїх зобов`язань за кредитним договором № 13125-06/2022 від 30.06.2022, суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] на користь позивача кредитну заборгованість у сумі 30 200, 00 грн., що складається з наступного: заборгованість за основною сумою боргу - 8 000,00 грн., заборгованість за відсотками - 22 200,00 грн. На підставі вимог статті 141 ЦПК України суд стягує з відповідачки на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» судовий збір, сплачений товариством за подання позову до суду, у розмірі 2 684,00 грн.

Outcome: approved