Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-12 00:00:00

23.11.2023 року позивач [PERSON] звернувся до Ленінського районного суду м. Полтави із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Зазначив, що 24.10.2020 року між ним та відповідачем було укладений шлюб. Дітей не мають. Сімейне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння між сторонами, різні погляди на сімейні відносини та обов`язки. Спільне проживання та ведення спільного господарства припинено з лютого 2023 року. Таким чином, позивач прохав суд розірвати шлюб між ним та [PERSON] . Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 30.11.2023 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу направлено за підсудністю до Кобеляцького районного суду Полтавської області. Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 03.01.2024 року провадження по даній справі відкрито та по справі призначено судове засідання. Позивач [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав повністю. Відповідач [PERSON] подала заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги визнала повністю. Після розірвання шлюбу прохала залишити їй прізвище [PERSON] . Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 24.10.2020 року у Подільському районному у місті Полтаві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстровано шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 368 (а. с. 3). Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки сторони припинили шлюбні стосунки та не мають наміру їх відновлювати. У зв`язку з вищевикладеним, відповідно до ст. 112 СК України шлюб слід розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що після розірвання шлюбу відповідача слід іменувати прізвищем [PERSON] . Відповідно до ч. 3 ст. 7 ЗУ «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином слід повернути [PERSON] з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 536,80 грн. Згідно ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача, а тому із [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 536,80 грн.

Outcome: approved