Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-26 00:00:00

І. Позиція сторін у справі. Позивач звернулася до суду із вказаним позовом, у якому просив визнати протиправною бездіяльність відповідачів щодо проведення спеціального розслідування обставин загибелі працівника підприємства [PERSON] відповідно до вимог Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві № 337 від 17 квітня 2019 року. В обґрунтування вказано, що чоловік позивача [PERSON] - [PERSON] , який працював на посаді водія в АТ «Укрпошта», загинув 23 березня 2022 року, проводячи евакуацію автомобілів АТ «Укрпошта» з автопарка до безпечного місця - за місцем його мешкання - біля будинку [ADDRESS] . У травні 2022 року у відділі кадрів Чернігівської дирекції АТ «Укрпошта» віддали трудову книжку загиблого [PERSON] , у якій вказано про його звільнення з роботи з 23 березня 2022 року, у зв`язку із смертю. Позивач наголошує, що їй стало відомо про те, що за фактом загибелі її чоловіка не було проведено спеціальну перевірку, з тих підстав, що, відповідно до наданої інформації АТ «Укрпошта», [PERSON] перебував до 22 березня 2022 року у відпустці, а 23 березня 2022 року не з`явився на робочому місці з незрозумілих причин. Але його робочим місцем як водія був службовий автомобіль, рятуючи який [PERSON] загинув. До того ж, відповідно до п. 52 Порядку № 337 від 17 квітня 2019 року, проїзд на роботу чи з роботи на транспортному засобі, що належить підприємству (установі, організації) визнається обставинами, за яких нещасний випадок та / або гостре професійне захворювання (отруєння) визнаються, пов`язаними з виробництвом. Крім того, проведення перевірки за нещасним випадком, при якому настала смерть працівника, згідно з Порядком № 337, не відноситься до компетенції комісії підприємства. Відповідно до п. 14 Порядку № 337, проведення такої перевірки покладено на Держпрацю або її територіальні органи. Тому позивач вважає, що бездіяльність відповідачів щодо розслідування обставин загибелі чоловіка позивача та невиконання вимог, передбачених положеннями Порядку розслідування нещасних випадків № 337 від 17 квітня 2019 року, є незаконними. Представник відповідача - Центральне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці у відзиві позов не визнав, заперечуючи проти задоволення позову, вказав, що не отримувало повідомлення від АТ «Укрпошта», оскільки як вбачається з листа від 27 листопада 2023 року, підстав для направлення повідомлення до Державної служби з питань праці, для розслідування нещасного випадку, який стався на виробництві, немає. Листом від 14 листопада 2023 року № Ц/2/34062-23 Міжрегіональне управління звернулось до АТ «Укрпошта», з метою отримання інформації про обставини загибелі водія АТ »Укрпошта» [PERSON] . Відповідно до листа АТ «Укрпошта» від 27 листопада 2023 року № 1.36.001.-2046623 (вх. № 22956/Ц/1-23 від 28 листопада 2023 року), встановлено, що було утворено комісію та проведено у період з 13 лютого 2023 року по 16 лютого 2023 року службове розслідування, за результатами якого встановлено, що [PERSON] 23 березня 2022 року перебував за адресою його фактичного проживання в м. Чернігові, а саме: біля будинку [ADDRESS] . Приблизно о 11:00 год. почався обстріл міста, [PERSON] разом з сусідом поїхали до орендованого ним приватного гаража в автокооперативі по вул. Гагаріна у м. Чернігові. Через деякий час [PERSON] повідомили, що у гаражі після обстрілу почалась пожежа, а оскільки [PERSON] та сусід не відповідали на дзвінки, [PERSON] повідомив про подію поліцію та разом з батьком сусіда, з яким поїхав [PERSON] , побігли до автокооперативу, де розміщувався гараж. На території автокооперативу він знайшов останки [PERSON] , які доправив до моргу м. Чернігова. Відповідно до медичного висновку, оформленого довідкою від 24 березня 2022 року № 570, причиною смерті [PERSON] є множинні травматичні ампутації, дата смерті - [INFO] . Одночасно під час службового розслідування встановлено, що з 01 березня 2022 року по 22 березня 2022 року [PERSON] перебував у відпустці. 23 березня 2022 року [PERSON] мав би вийти на роботу, але з нез`ясованих причин на робочому місці був відсутній. У період з 24 лютого 2022 року по 23 березня 2022 року розпорядчі документи щодо евакуації або вивезення майна АТ «Укрпошта», а саме автотранспорту, не видавались, і станом на 24 лютого 2022 року, були відсутні плани щодо проведення будь-яких заходів в умовах воєнного стану, в яких би був задіяний [PERSON] ІІ. Процесуальні дії і рішення суду. 10 січня 2024 року до Печерського районного суду м. Києва надійшла вказана позовна заява, для розгляду якої, у відповідності до пункту 15 Розділу XIII Перехідні положення Цивільного процесуального кодексу України від 18 березня 2004 року № 1618-IV (у редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року), визначено суддю та передано 18 січня 2024 року, для вирішення питання про відкриття провадження у справі, згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями. 18 січня 2024 року ухвалою суду відкрито провадження для розгляду справи у спрощеному порядку без виклику сторін /а. с. 42-43/. 07 лютого 2024 року засобами Електронного суду надійшов відзив сторони відповідача Центрального міжрегіонального управління Державної служби з питань праці. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. ІІІ. Фактичні обставини справи. [PERSON] перебувала у зареєстрованому з [PERSON] шлюбі /а. с. 13/. [PERSON] працював на посаді водія автотранспортних засобів другого класу у Чернігівській дирекції АТ «Укрпошта» з 25 травня 2018 року /а. с. 10-12/. 23 березня 2022 року [PERSON] загинув внаслідок отримання множинних травматичних ампутацій, як зазначено у лікарському свідоцтві про смерть № 570 від 24 березня 2022 року /а. с. 14, 15/. Відповідно до запису № 14 у трудовій книжці [PERSON] , з 23 березня 2022 року його виключено із списку працюючих, у зв`язку смертю, на підставі наказу № 494к/тр від 07 квітня 2022 року /а. с. 12/. З метою з`ясування обставин та причин загибелі водія цеху перевезення пошти Чернігівської дирекції АТ «Укрпошта» [PERSON] наказом АТ «Укрпошта» від 13 лютого 2023 року № 134 «Про призначення комісії для проведення службового розслідування» було утворено комісію та проведено у період з 13 лютого 2023 року по 16 лютого 2023 року службове розслідування. За результатами службового розслідування встановлено, що [PERSON] , [INFO] , був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , але фактично проживав за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до наданих пояснень громадянина [PERSON] , [INFO] [PERSON] перебував за адресою його фактичного проживання в м. Чернігові, а саме: біля будинку [ADDRESS] . Приблизно об 11:00 год. почався обстріл міста, він [ [PERSON] ], зайшов в укриття, а [PERSON] , зі слів його онука [PERSON] , разом з їхнім сусідом поїхали до орендованого ним приватного гаража в автокооперативі по вулиці Гагаріна в м. Чернігові. Через деякий час [PERSON] повідомили, що у гаражі після обстрілу почалась пожежа, а оскільки [PERSON] та сусід не відповідали на дзвінки, [PERSON] повідомив про подію поліцію та разом з батьком сусіда, з яким поїхав [PERSON] , побігли до автокооперативу, де розміщувався гараж. На території автокооперативу він знайшов останки [PERSON] , які доправив до моргу м. Чернігова. Одночасно під час службового розслідування встановлено, що з 01 березня 2022 року по 22 березня 2022 року [PERSON] перебував у відпустці. 23 березня 2022 року [PERSON] мав би вийти на роботу, але з нез`ясованих причин на робочому місці був відсутній. У період з 24 лютого 2022 року по 23 березня 2022 року розпорядчі документи щодо евакуації або вивезення майна АТ «Укрпошта», а саме автотранспорту, не видавались і станом на 24 лютого 2022 року були відсутні плани щодо проведення будь-яких заходів в умовах воєнного стану, в яких би був задіяний [PERSON] . ІV. Позиція суду та оцінка аргументів учасників розгляду. Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За вимогами ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду. У відповідності до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст. 22 Закону України «Про охорону праці», роботодавець повинен організовувати розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій відповідно до положення, що затверджується Кабінетом Міністрів України за погодженням з всеукраїнськими об`єднаннями профспілок. За приписами статті 171 Кодексу законів про працю України, роботодавець повинен проводити розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві відповідно до порядку, встановленого Кабінетом Міністрів України. Відповідно до пункту 5 частини першої статті 1 Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», нещасний випадок - це обмежена в часі подія або раптовий вплив на працівника небезпечного виробничого фактора чи середовища, що сталися у процесі виконання ним трудових обов`язків, внаслідок яких заподіяно шкоду здоров`ю або настала смерть. Постановою Кабінету Міністрів України від 17 квітня 2019 року N 337 затверджений Порядок розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві. Відповідно до п. 1 Порядку, даний порядок визначає процедуру проведення розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, що сталися з особами, визначеними частиною першою статті 35 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування». Згідно з підпунктом 17 пункту 52 Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 337 від 17 квітня 2019 року, обставини, за яких нещасний випадок та/або гостре професійне захворювання (отруєння) визнаються пов`язаними з виробництвом, є: заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень іншою особою або його вбивство під час виконання чи у зв`язку з виконанням трудових (посадових) обов`язків або дій в інтересах підприємства (установи, організації) незалежно від початку досудового розслідування, крім випадків з`ясування з іншою особою особистих стосунків невиробничого характеру, що встановлено комісією з розслідування та/або підтверджено висновком компетентних органів. Перелік обставин, за яких настає страховий випадок державного соціального страхування громадян від нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння), аварії на виробництві, визначений у додатку 10 до Порядку № 337 від 17 квітня 2019 року. Відповідно до пункту 10 Розділу «Організація розслідування нещасних випадків та/або гострих професійних захворювань (отруєнь)» Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 337 від 17 квітня 2019 року, професійних захворювань та аварій на виробництві, спеціальному розслідуванню підлягають: нещасні випадки із смертельними наслідками; групові нещасні випадки; випадки смерті працівників під час виконання ними трудових (посадових) обов`язків; гострі професійні захворювання (отруєння), що призвели до тяжких чи смертельних наслідків; нещасні випадки, факт настання яких встановлено у судовому порядку, а підприємство (установа, організація), на якому вони сталися, ліквідовано без правонаступника; нещасні випадки, що спричинили тяжкі наслідки, у тому числі з можливою інвалідністю потерпілого; випадки зникнення працівника під час виконання трудових (посадових) обов`язків; нещасні випадки з особами, які працюють на умовах цивільно-правового договору, на інших підставах, передбачених законом, фізичними особами - підприємцями, особами, які провадять незалежну професійну діяльність, членами фермерського господарства; нещасні випадки, що сталися з особами, фактично допущеними до роботи без оформлення трудового договору (контракту). За пунктом 14 Розділу «Організація розслідування нещасних випадків та/або гострих професійних захворювань (отруєнь)» Порядку, Держпраці та/або її територіальним органом утворюється комісія із спеціального розслідування. Спеціальна комісія утворюється протягом одного робочого дня після отримання від роботодавця письмового повідомлення про нещасний випадок або за інформацією, отриманою з інших джерел (органу досудового розслідування, звернень потерпілого або членів його сім`ї чи уповноваженої ними особи, первинних організацій і територіальних об`єднань профспілок). Згідно з відповіддю АТ «Укрпошта», під час службового розслідування встановлено, що [PERSON] по 22 березня 2022 року включно перебував у відпустці, наступного дня - 23 березня 2022 року повинен був вийти на роботу і приступити до своїх робочих обов`язків, але з нез`ясованих причин на робочому місці був відсутній. І у період з 24 лютого 2022 року по 23 березня 2022 року розпорядчі документи щодо евакуації або вивезення майна АТ «Укрпошта», а саме автотранспорту, не видавались і станом на 24 лютого 2022 року були відсутні плани щодо проведення будь-яких заходів в умовах воєнного стану, в яких би був задіяний [PERSON] . З лікарського свідоцтва про смерть № 570 від 24 березня 2022 року вбачається, що [PERSON] загинув на території автокооперативі № 19 гаража № [NUMBER] . Таким чином відсутні підстави вважати, що смерть [PERSON] настала під час виконання ним трудових (посадових) обов`язків на робочому місці. Відповідно АТ «Укрпошта» не мала підстав звертатися до Держпраці з повідомленням про нещасний випадок, для створення спеціальної комісії і розслідування обставин, за яких загинув [PERSON] . У відповідності до вищевикладеного, доводи, на які посилалася позивач, як на підставу свого позову, спростовуються письмовими доказами, що містяться у матеріалах справи. Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позов безпідставний і у його задоволенні слід відмовити. V. Розподіл судових витрат. Відповідно до статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову, судовий збір, сплачений позивачем при поданні позовної заяви, покладається на неї. Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя. Згідно з пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Європейський Суд з прав людини повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 09 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п. 29). На підставі встановлених судом обставин, що мають юридичне значення у справі,

Outcome: dismissed