Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-21 00:00:00

Волинський обласний центр зайнятості звернувся в суд із позовом до [PERSON] про стягнення надміру виплачених коштів. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що Волинським обласним центром зайнятості 13.12.2021 року [PERSON] було надано статус безробітного призначено виплату допомоги по безробіттю як застрахованій особі з врахуванням страхового стажу на строк 270 календарних днів. 07.07.2022 року, згідно наказу №НТ220707 [PERSON] припинено виплату допомоги по безробіттю. 08.03.2023 року встановлено, що [PERSON] не повідомив центр зайнятості про факт отримання ним доходу в розмірі 700 гривень від ТОВ «Транслойд», що призвело до безпідставної виплати матеріального забезпечення безробітним у період з 01.02.2022 року по 25.05.2022 року. У зв`язку з цим складено розрахунок, яким встановлено суму безпідставно перерахованих коштів допомоги безробітним, що становить 15042,57 грн та запропоновано добровільно відшкодувати цю суму коштів. Однак відповідач добровільно не відшкодував коштів і його заборгованість становить 15042,57 гривень, на звернення не реагує. Позивач просить стягнути з [PERSON] на користь Волинського обласного центру зайнятості суму надмірно виплаченої допомоги безробітним в розмірі 15042,57 гривень, а також судові витрати у справі. Представник позивача в судове засідання подала до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Розгляд справи проводити за її відсутності. Не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, із заявою про розгляд справи за його відсутності до суду не звертався, тому судом винесено ухвалу про проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення, проти якого у поданій заяві не заперечив представник позивача. Враховуючи те, що в судове засідання сторони не з`явились, тому згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснюється без фіксування технічними засобами. Дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. Умови призначення та порядок надання громадянам допомоги по безробіттю визначається Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», та «Порядком надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності», затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України\~від 15.06.2015\~№613 (який був чинний на момент призначення допомоги по безробіттю). Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення» статусу безробітного може набути особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи. Пункт 8 частини 1 статті 45 Закону України «Про зайнятість населення» передбачає, що реєстрація безробітного в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості та трудової міграції, припиняється у разі встановлення факту подання особою недостовірних даних та документів, на підставі яких було прийнято рішення про надання їй статусу безробітного, призначення (виплати) матеріального забезпечення на випадок безробіття та надання соціальних послуг. Згідно ч.\~1\~ст.\~34\~Закону України\~«Про загальнообов`язкове\~державне соціальне\~страхування на\~випадок безробіття», Фонд має право стягувати відповідно до закону кошти Фонду, виплачені особам, зареєстрованим як безробітні, у вигляді матеріального забезпечення на випадок безробіття та витрачені на надання соціальних послуг безробітним у разі встановлення факту їх отримання на підставі недостовірних відомостей, поданих особою. Судом встановлено, що [PERSON] 13.12.2021 року звертався до Володимир-Волинської міськрайонної філії Волинського обласного центру зайнятості із заявою про надання йому статусу безробітного. Із змісту поданої заяви про надання статусу безробітного встановлено, що [PERSON] не вказував відомості про отримання ним інших доходів, а також ознайомлений із правами та обов`язками зареєстрованого безробітного та відповідальністю за подання недостовірних відомостей, що підтверджується його підписом. Наказом від 13.12.2021 відповідачу з 13.12.2021 було надано статус безробітного та призначена допомога по безробіттю з урахуванням страхового стажу від 2 до 6 років у розмірі 55% середньої заробітної плати на 270 календарних днів з 13.12.2021 року. Наказом від 07.07.2022 року [PERSON] припинено виплату допомоги по безробіттю відповідно до п. 13 ч.1 ст.31 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», пп.2 п.1 розділу V Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності та припинено реєстрацію безробітного у зв`язку із невідвідуванням без поважних причин центру зайнятості протягом 30 робочих днів. 08.03.2023 було встановлено, що [PERSON] отримав у першому кварталі 2022 року, під час перебування на обліку в центрі зайнятості отримав дохід в сумі 700 грн. від ТОВ «Транслойд». Довідкою про дебіторську заборгованість підтверджується, що [PERSON] отримав допомогу по безробіттю на загальну суму 15042,57 гривень, котру не повернув. Повідомленням від 16.02.2023 підтверджується, що відповідача проінформовано про безпідставно виплачену допомогу по безробіттю та запропоновано добровільно повернути суму допомоги. Однак дану суму допомоги у повному обсязі відповідач не повернув. Згідно з розрахунку загальний розмір переплаченої допомоги на даний час становить 15042,57 гривень. Відповідно до\~ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Однак відповідач не надав суду доказів, які б спростували твердження позивача щодо порушення ним умов надання допомоги по безробіттю, наявність надмірно виплаченої допомоги, а також її розмір. Таким чином, в ході розгляду справи встановлено, що відповідач порушивши порядок надання допомоги та приховавши отриманий ним дохід із інших джерел має заборгованість перед Волинським обласним центром зайнятості на загальну суму 15042,57 гривень, яка жодними належними та допустимими доказами не спростована відповідачем, а тому підлягає стягненню в користь Волинського обласного центру зайнятості, а також судові витрати.

Outcome: approved