Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-13 00:00:00

1.Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що [PERSON] є сином відповідача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 10.07.2007 року. Його батько [PERSON] загинув під час воєнних дій в Україні [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] . Приблизно з 2014 року, за згодою батьків, позивач проживає разом з бабусею [PERSON] за адресою [ADDRESS] . Відповідач разом з дитиною не проживає, вихованням не займається, не доглядає та матеріально не утримує. [PERSON] проживає з іншим чоловіком, не працює, з вересня 2021 року не підтримує зв`язок з навчальним закладом, де він здобуває освіту, не цікавиться його життям, не бажає зустрічей та спілкування. Рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 18 липня 2023 року у справі 688/325/23, [PERSON] відмовлено у задоволенні позову до [PERSON] про позбавлення її батьківських прав. Разом з тим, судом попереджено відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання сина, поклавши на орган опіки та піклування виконавчого комітету Шепетівської міської ради контроль за виконанням нею батьківських обов`язків. Проте відповідач продовжує ухилятися від виконання батьківських обов`язків, в тому числі щодо утримання сина. Просив стягувати з відповідача аліменти на його утримання в розмірі 1/3 частини від усіх видів доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення ним повноліття. 2.Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 19.01.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін, справу призначено до судового розгляду по суті на 14.02.2024. 3.Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Між сторонами виникли правовідносини щодо утримання неповнолітньої дитини, які регулюються нормами Сімейного кодексу України (далі СК України). Судом встановлено, що неповнолітній [PERSON] є сином відповідача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 10.07.2007 року. Його батько [PERSON] загинув під час воєнних дій в Україні [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] . Позивач проживає разом з бабусею [PERSON] за адресою [ADDRESS] та перебуває на її утриманні. Відповідач разом з дитиною тривалий час не проживає, матеріально не утримує. Рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 18 липня 2023 року у справі 688/325/23, яке залишено без змін постановою Хмельницького апеляційного суду від 27.09.2023, [PERSON] відмовлено у задоволенні позову до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. Разом з тим, судом попереджено відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання сина, поклавши на орган опіки та піклування виконавчого комітету Шепетівської міської ради контроль за виконанням нею батьківських обов`язків. Проте [PERSON] не виконує свій обов`язок з утримання дитини до досягнення нею повноліття. Вказані обставини підтверджуються копією свідоцтва про народження, копією свідоцтва про смерть, копіями довідки квартального комітету №3 від 15.12.2023, копією постанови Хмельницького апеляційного суду від 27.09.2023 та іншими матеріалами справи. 4.Застосовані норми права. Статтею 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, що ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно зі статтею 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 179 СК України встановлено, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Неповнолітня дитина має право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними відповідно до ЦК України. Неповнолітні особи віком від чотирнадцяти до вісімнадцяти років, а також особи, цивільна дієздатність яких обмежена, можуть особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді у справах, що виникають з відносин, у яких вони особисто беруть участь, якщо інше не встановлено законом (частина друга статті 47 ЦПК України). Згідно з частиною першою статті 18 СК України кожен учасник сімейних відносин, який досяг чотирнадцяти років, має право на безпосереднє звернення до суду за захистом свого права або інтересу. Частиною четвертою статті 152 СК України дитина має право звернутися за захистом своїх прав та інтересів безпосередньо до суду, якщо вона досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України). Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. 5.Оцінка суду. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке. Позовні вимоги неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , стосуються безпосередньо його майнових прав, як неповнолітньої особи, яка станом на день подання позову досягла 14 років. Обґрунтовуючи підстави позову, позивач посилався на те, що його мати не сплачує аліменти на його утримання, а батько загинув, бабуся не є його піклувальником, а тому просив стягнути аліменти безпосередньо на свою користь відповідно до статті 179 СК України. Відповідач фактично переклала обов`язок піклуватися та матеріально забезпечувати неповнолітню дитину винятково на бабусю дитини - [PERSON] , що є грубим порушенням норм закону, оскільки обов`язок по утриманню дітей покладається законом на батьків. Оскільки неповнолітній є сином відповідача та звернувся з позовом про стягнення з матері аліментів на своє утримання, суд дійшов висновку, що позивач має право на самостійне одержання і розпорядження аліментами від матері. Враховуючи, що неповнолітній [PERSON] має право на самостійне отримання і розпорядження аліментами від матері, яка має можливість таку допомогу надавати й цей факт не спростувала, суд дійшов висновку стягнути аліменти з матері на користь дитини. Враховуючи встановлені конкретні обставини справи, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на його утримання в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову - 17.01.2024 до досягнення дитиною повноліття. Визначений розмір аліментів з урахуванням знецінення коштів внаслідок інфляції, постійного подорожчання усіх груп товарів для дітей не є надміру високим і відповідає інтересам дитини та забезпечуватиме необхідний рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Визначений розмір аліментів також цілком відповідає усталеній судовій практиці щодо розміру аліментів на одну дитину. Позивач не довів можливість відповідача сплачувати аліменти у більшому розмірі, аніж визначив суд. На підставі ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає обов`язковому негайному виконанню. 6.Розподіл судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Outcome: partial