Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-21 00:00:00

31 липня 2023 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, у якому просила розірвати шлюб зареєстрований між сторонами 23 серпня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом`янського району м. Києва, актовий запис №2156. В обґрунтування позову зазначено, що сімейне життя з відповідачем не склалося у зв`язку з відсутністю взаєморозуміння. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачкою, спільне господарство не ведуть. Як зазначає позивач, сімейне життя не склалося, стосунки між сторонами почали погіршуватися, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин з січня 2022 року. Шлюб між сторонами носить формальний характер, а тому збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Примирення вважає не можливим. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 08.08.2023 року зазначену цивільну справу передано в провадження судді Солом`янського районного суду м. Києва Кушнір С.І. Ухвалою суду від 17 серпня 2023 року відкрито позовне провадження в цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Ухвалою суду від 18 січня 2024 року призначено судове засідання для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, подала клопотання, відповідно до якого позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити, а розгляд справи проводити за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином. До суду надійшла заява, відповідно до якої відповідач просить позов задовольнити, а розгляд справи проводити за його відсутності. Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, врахувавши подані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т.ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 23 серпня 2014 року між сторонами зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 23 серпня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №2156. Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 16 лютого 2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №362. Сторони тривалий час не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбні стосунки, проживають окремо. Фактичні обставини щодо взаємин подружжя свідчать, що розлад в сім`ї має не тимчасовий характер, а подальше спільне проживання в шлюбі стало неможливим, оскільки взаєморозуміння між сторонами втрачено, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. При таких обставинах шлюб підлягає розірванню. З урахуванням наведеного ‚ на підставі ст.ст. 24, 56, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved