Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-20 00:00:00

АТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором про надання банківських послуг №б/н від 11.08.2008 у розмірі 88845 грн. 13 коп. станом на 22.02.2023. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що відповідач звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву №б/н від 11.08.2008. Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «умовами та правилами надання банківських послуг» та «тарифами», які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 75000,00 грн. У зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 22.02.2023 має заборгованість 88845,13 грн., з яких: 73479,55 грн. - заборгованість за тілом кредитом; 0,00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками, 15365,58 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; 0,00 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит, знадно ст.625; 0,00 грн. - заборгованість за комісією; 0,00 грн. - пеня. В судове засідання представник позивача не з`явився, у поданій заяві просив розглядати справу без участі представника АТ КБ «Приватбанк». Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача, адвокат Оніщенко Н.О., просила розгляд справи провести без її участі та ухвалити рішення про відмову у задоволенні позову. Крім того, представником надано відзив на позовну заяву, відповідно до якого зазначено, що [PERSON] вважає позовну заяву АТ КБ «ПриватБанк» незаконною та необґрунтованою, з огляду на наступне. 22 червня 2022 року о 12 год 47 хв. з карткового рахунку відповідача, без його відома і погодження було списано суму 25950,08 грн., о 12 год 48 хв. - 25950,08 грн., о 12 год 50 хв. - 4206,80 грн. Невідкладно він подав три заявки на повернення безпідставно списаних коштів по операціях з картки у мобільному додатку «Приват24» (№№ [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] ), проте надійшло сповіщення з банку, в якому зазначено, що термін обробки заявок складає 45-120 днів. [PERSON] зателефонував на гарячу лінію банку за номером 3700 та повідомив про незаконне списання коштів невідомими особами, однак оператор запропонував подати заявки про повернення коштів. Також [PERSON] звернувся на адресу Управління протидії кіберзлочинам в Дніпропетровській області ДКП НП з Департаменту кіберполіції НП України з електронною заявою (ID 221457) з повідомленням про те, що невідомою особою було здійснено несанкціоноване списання грошових коштів з банківського рахунку № [NUMBER] в сумі 53949 грн. За фактом звернення 01.07.2022 відкрито кримінальне провадження №42022042090000070 з правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 190 КК України. Досудове розслідування на цей час триває. Відповідач не втрачав та не сприяв незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу третім особам ініціювати платіжні операції за його картковим рахунком. У разі недоведеності обставин, які безспірно свідчать про те, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, необхідно виходити з відсутності вини користувача у перерахуванні чи отриманні спірних грошових коштів; сам по собі факт коректного вводу вихідних даних для ініціювання такої банківської операції, як списання коштів з рахунку користувача, не може достовірно підтверджувати ту обставину, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції; за відсутності належних та допустимих доказів сумніви та припущення мають тлумачитися переважно на користь споживача, який зазвичай є «слабкою» стороною у таких цивільних відносинах, правові відносини споживача з банком фактично не є рівними. За вказаних обставин, у зв`язку зі списанням з карткового рахунку відповідача без його відома і погодження суми 53949 грн. та недоведеності банком обставин, які безспірно свідчать про те, що відповідач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, позовна заява про стягнення з відповідача заборгованості є незаконною та необґрунтованою. В зв?язку з вказаним у відзиві представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовної заяви АТ КБ «ПриватБанк». Стягнути з АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на користь [PERSON] судові витрати на професійну правничу допомогу. Представником АТ КБ «Приватбанк» Меркуловою В.В. надано суду відповідь на відзив, відповідно до якого зазначено, що згідно копії анкети-заяви від 11.08.2008 чітко вбачається наступна інформація: персональні дані, адреса проживання, та інша додаткова інформація необхідна для отримання кредитної картки. Відповідачем вказана інформація про себе, також з копії анкети-заяви чітко вбачається, що [PERSON] висловив згоду про укладення договору та виявив бажання оформити на своє ім`я кредитку «Універсальна» та особистим підписом засвідчив. Також до матеріалів позовної заяви долучено «Довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна 30 днів» яка підписана особисто відповідачем та з якої чітко вбачається, що на момент оформлення кредиту банком встановлено поточну процентну ставку у розмірі 36,00% на рік, вказано розміри комісій та штрафів, розмір щомісячного платежу тощо». Тобто, сторонами при укладенні кредитного договору були досягнути усі істотні умови договору. Крім того, вищезазначені умови і правила надання банківський послуг, а також тарифи, банку є загальнодоступною інформацією, яка розміщена у відділеннях банку. З виписки з карткового рахунку, вбачається, що відповідачу було встановлено кредитний ліміт та, що відповідач користувався грошима, отримував кошти через банкомат, здійснював розрахунки через термінали в касах магазинів, а отже й отримав кредитну картку «Універсальна», оскільки проведення вказаних операцій є неможливим бёз наявності картки. З розрахунку заборгованості та наданої виписки про рух коштів чітко вбачається, що позивач частково сплачував заборгованість за договором. Виписка з банківського рахунку містить інформацію про рух коштів на балансі карткового рахунку відповідача - баланс станом на дату укладання договору (надана сума кредиту), всі операції за картковим рахунком (з визначенням дати проведення операції та чітким визначенням проведеної операції, зазначенням суми на балансі рахунку після поведеної операції). Так, відповідачем розрахунок заборгованості не спростований, контррозрахунок не наданий, судово-економічні експертизи по справі не призначались. Аналізом витягу за картою №[NUMBER] встановлено, що 22.06.2022 з даної карти було переказано грошові кошти на загальну суму 56106.96 грн. трьома транзакціями: два перекази (на суму 25 950,08 грн. (з урахуванням комісії банку), один переказ на суму 4 206.8 грн. (з урахуванням комісії банку). Згідно ПК PAN-Like встановлено, що карту № [NUMBER] токенезовано, - додано до платіжної системи G-Pay. Токен карти № [NUMBER] . Також, згідно ПК PAN-Like встановлено, що грошові кошти в сумі 56106.96 грн. з карти було переказано на сервісі компанії IPAY.UA, термінал С0146982, процесінг банку АТ «Райффайзен Банк». Операції здійснено з використанням токену, проведено з підтвердженням за регламентом 3d-secure, який передбачає підтвердження переказу за допомогою, в тому числі, OTP-паролю, який направляється на фінансовий номер телефону клієнта. В ході перевірки входів клієнта [PERSON] в його акаунт в Приват24, встановлено, що 22.06.2022 входи здійснювалися як з типового для даного акаунту пристрою МІА3|ХІАОМІ (іmеі: [NUMBER]), так і з нетипових пристроїв: V2130| VIVO (imei: [NUMBER]) та SMARTPHONE (imei відсутній). Входи з нетипового пристрою V2130|VTVO здійснювалися з м. Кривий Ріг, Дніпропетровської обл., на що вказує геопозипія входу. Входи з нетипового пристрою SMARTPHONE здійснювалися з ІР-адреси [NUMBER] (м. Васильківка, Дніпропетровської обл). Входи з типового для даного акаунту пристрою МІА3|ХІАОМІ (іmеі: [NUMBER]) здійснювалися з ІР-адреси [NUMBER] (смт Димер, Київська обл.). Згідно ПК «Адмін. панель Приват24» встановлено, що акаунт клієнта в Приват24 заблоковано 22.06.2022 р. о 13:14:33, тобто вже після здійснення переказів. Зміни паролю та логіну до здійснення переказів не зафіксовано. В ході вивчення ПК «Архів повідомлень» встановлено, що інформація щодо повідомлень, які надходили клієнту 22.06.2022 відсутня в зв`язку з закінченням строку зберігання. При вивченні даних, отриманих за заявкою OTPPAS (Вибірка SMS-повідомлень з ОТР паролями) та SMSARC (Архів вихідних SMS за номером телефону) встановлено, що інформація про отримання клієнтом повідомлень з ОТР паролями та архів вихідних SMS відсутня у зв`язку з закінченням строку зберігання. Вивченням архіву ЦК VRS встановлено, що 22.06.2022 клієнт звернувся на 3700 та в діалозі з оператором повідомив, що він перейшов за посиланням, за яким, нібито можна було оформити матеріальну допомогу, та вказав там свій логін та пароль входу до Приват24. Таким чином, в ході перевірки встановлено, що операції за картою № [NUMBER] проведені сервісі компанії IPAY.UA термінал С0146982, процесінг банку АТ «Райффайзен Банк». Операції здійснено з використанням токену, проведено з підтвердженням за регламентом 3d-secure, операції здійснювалися з використанням токену карти № [NUMBER] . До проведення операцій клієнт розмістив свій логін та пароль входу до Приват24 коли перейшов за посиланням, за яким, нібито, можна було оформити матеріальну допомогу. Тобто, відповідач розголосив третім особам конфіденційні дані, а саме логін та пароль входу в Приват24 - на це вказують особисті показання клієнту, та той факт, що входи до акаунту клієнта було здійснене з нетипових для даного акаунту пристроїв; відповідач підтвердив проведення переказів грошових коштів зі своєї карти шляхом передачі OTP-паролю третім особам - на це вказують дані ПК PAN-Like, а саме той факт, що переказ було підтверджено регламентом 3d-secure. Крім того, згідно виписки по рахунку, вбачається, що відповідач до певного часу належним чином виконував свої зобов`язання за кредитом, щосвідчить про те, що відповідач знав про умови кредитування та визнав свої зобов`язанняза договором. Частиною 3 ст.211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Суд, дослідивши оцінивши докази, представлені в матеріалах справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. У відповідності до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом на підставі наданих матеріалів встановлено, що [PERSON] звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку чим підписав заяву № б/н від 11.08.2008. Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами» які викладені на банківському сайті, складає між ним Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Відповідач ознайомлений із Умовами та правилами надання банківських послуг, що діяли станом на момент підписання анкети-заяви, що підтверджується підписом відповідача у анкеті-заяві, де є відповідні запевнення відповідача щодо ознайомлення надання документів у письмовому виді, а також наказом банка про їх затвердження. Заявою відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в АТ КБ «Приватбанк», які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі. Отже, підписавши заяву між сторонами, у відповідності до ст. 634 ЦК Україні був укладений Договір про надання банківських послуг, який за своєю правовою природою є змішаним договором і містить в собі, зокрема, умови договору банківського рахунку та кредитного договору. Для користування кредитним картковим рахунком відповідач отримав кредитну картку. Таким чином, банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Позивачем надана до суду копія анкети-заяви від 11.08.2008 року, з якої чітко вбачається наступна інформація: персональні дані, адреса проживання, та інша додаткова інформація необхідна для отримання кредитної картки. Відповідачем вказана інформація про себе, також з копії анкети-заяви чітко вбачається, що [PERSON] висловив згоду про укладення договору та виявив бажання оформити на своє ім`я кредитку «Універсальна» та особистим підписом засвідчив, що «Я згоден з тим, що ця заява, разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також тарифами становить між мною та банком договір про надання банківських послуг. Я ознайомився і згоден з Умовами та Правилами надання банківських послуг та тарифами банку, які були надані мені - для ознайомлення в письмовому вигляді...Я зобов`язуюся виконувати вимоги умов та правил надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватися з їх змінами». Також до матеріалів позовної заяви долучено «Довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна 30 днів» яка підписана особисто відповідачем та з якої чітко вбачається, що на момент оформлення кредиту банком встановлено поточну процентну ставку у розмірі 36,00% на рік, вказано розміри комісій та штрафів, розмір щомісячного платежу тощо». Тобто, сторонами при укладенні кредитного договору були досягнути усі істотні умови договору. Крім того, вищезазначені умови і правила надання банківський послуг, а також тарифи, банку є загальнодоступною інформацією, яка розміщена у відділеннях банку. Приймаючи до уваги те, що за ч.1 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, то відсутність підпису відповідача в умовах, при наявності його письмового свідчення про те, що він ознайомлений у письмовому вигляді та згідний з умовами та тарифами, що заява разом із умовами та тарифами складають договір про надання банківських послуг, не є підставою вважати, що умови укладені поза межами договору та є не допустимими доказами. Відповідач підписанням анкети-заяви позичальника приєднався до умов та правилами надання банківських послуг. Заява разом з умовами та тарифами є договором про надання банківських послуг. Відповідно до ч.1 ст.634 Цивільного кодексу України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. На підставі ч.1 ст.634 ЦК, підписавши заяву, фізична особа, приєднується до запропонованих банком Умов та правил надання банківських послуг, що підтверджується його особистим підписом. Тобто, з моменту підписання фізичною особою заяви, між Банком та клієнтом був укладений договір в порядку ч.1 ст.634 ЦК шляхом приєднання клієнта до запропонованого банком договору (умов кредитування). З виписки з карткового рахунку, вбачається, що відповідачу було встановлено кредитний ліміт та, що відповідач користувався грошима, отримував кошти через банкомат, здійснював розрахунки через термінали в касах магазинів, а отже й отримав кредитну картку "Універсальна", оскільки проведення вказаних операцій є неможливим бёз наявності картки. З розрахунку заборгованості та наданої виписки про рух коштів чітко вбачається, що позивач частково сплачував заборгованість за договором (погашення відображені в графі «Сума погашення за наданим кредитом»). Виписка з банківського рахунку містить інформацію про рух коштів на балансі карткового рахунку відповідача - баланс станом на дату укладання договору (надана сума кредиту), всі операції за картковим рахунком (з визначенням дати проведення операції та чітким визначенням проведеної операції, зазначенням суми на балансі рахунку після поведеної операції). Так, відповідачем розрахунок заборгованості не спростований, контррозрахунок не наданий, судово-економічні експертизи по справі не призначались. Пунктом 21 Пленуму ВССУ №5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» роз`яснено, що договір про відкриття кредитної лінії є одним із видів кредитного договору, а кредитна лінія - однією із форм її кредитування, в якій у межах встановленого ліміту здійснюється видача і погашення кредиту кількома частинами (траншами). Оскільки в цьому договорі передбачено всі істотні умови, необхідні для кредитного договору, то зобов`язання з надання кредиту є дійсним із моменту укладення кредитного договору - договору про відкриття кредитної лінії. Статтею 11 ЦК України встановлено, що права сторін виникають на підставі договорів та інших правочинів. Презумпція правомірності правочину закріплена у ст. 204 ЦК України та може бути спростована насамперед нормою закону, яка містить відповідну заборону. Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний відповідно до закону судом недійсним. Відповідно до ч.1 ст. 216 ЦК України не створює юридичних наслідків тільки недійсний правочин. Відповідно до ч.2 ст.77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. На підставі ч.2 ст.640 ЦК України у разі, якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання майна або вчинення певної дії. Оскільки, банк надав кошти шляхом встановлення кредитного ліміту, таким чином між банком і відповідачем було укладено договір, який ніким не оспорений, а отже є всі законні підстави для стягнення заборгованості з відповідача. Згідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. В матеріалах справи відсутні будь-які належні докази погашення кредитної заборгованості за договором. Крім того, посилання відповідача на правову позицію Верховного Суду України у справі №6- 16цс15 від 11 березня 2015 року у даному випадку є неправильним. У вказаній справі відповідач заперечував проти пункту 5.5 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам «Розстрочка» (стандарт), яким був встановлений збільшений строк позовної давності та посилався на те, що зміст цього пункту, зазначений у цих Умовах і в заяві позичальника, містить розбіжності. Підставою розгляду справи №6-16цс15 від 11 березня 2015 року являлось неоднакове застосування, судом касаційної інстанції однієї й тієї самої норми матеріального права, а саме частини першої статті 259 ЦК України, якою передбачено, що позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін, договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. У даній справі позичальником порушено питання щодо ознайомлення його саме з умовами та правилами надання банківських послуг, а не застосування норм ст. 259 ЦК України, тому безпідставним є посилання на правову, позицію Верховного Суду України, яка не стосується справ з використанням кредитних карт. Згідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Враховуючи норми закону та докази що містяться в матеріалах справи можна дійти висновку, що правовідносини між сторонами тривають й належним чином зобов`язання не виконані та кредитором не прийняті. Крім того, відповідно до виписки по рахунку вбачається активне використання відповідачем кредитного рахунку, а саме: розрахування у торговельній мережі, приклад: 1) 22.06.2022 [NUMBER] Продукти: Магазин Абсолютвідділ, Кривий Ріг, Водопьянова, 5а UAH 15,00; 2) зняття готівки у банкоматах, приклад: [NUMBER] Зняття готівки в банкоматі: Склад, м. Харків, вул. Академіка Павлова, 120 UAH 1000.00; 3) поповнення кредитного рахунку, приклад: 18.03.2020 [NUMBER] Поповнення готівкою своєї картки в терміналі самообслуговування: Харків, пр-т Рогатинський, буд.3, супермаркет зростання 2й поверх UAH 1,000 CR. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Так, суд при розгляді даної справи враховує висновки вказані в постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного судувід 10.04.2019 у справі №356/1635/16-ц; від 28.03.2019 у справі № 428/2873/17; від 06.02.2018 у справі № 755/2720/16-ц; від 17.04.2019 у справі № 666/388/16-ц. Щодо твердження відповідача стосовно заволодіння кредитними коштами третіми особами суд зазначає наступне. Так, суд приймає до уваги надану представником банку відповідь на відзив, відповідно до якої, аналізом витягу за картою № [NUMBER] встановлено, що 22.06.2022 з даної карти було переказано грошові кошти на загальну суму 56106.96 грн. трьома транзакціями: два перекази (на суму 25 950,08 грн. (з урахуванням комісії банку), один переказ на суму 4 206.8 грн. (з урахуванням комісії банку). Згідно ПК PAN-Like встановлено, що карту № [NUMBER] токенезовано, - додано до платіжної системи G-Pay. Токен карти № [NUMBER] . Також, згідно ПК PAN-Like встановлено, що грошові кошти в сумі 56106.96 грн. з карти було переказано на сервісі компанії IPAY.UA, термінал С0146982, процесінг банку АТ «Райффайзен Банк». Операції здійснено з використанням токену, проведено з підтвердженням за регламентом 3d-secure, який передбачає підтвердження переказу за допомогою, в тому числі, OTP-паролю, який направляється на фінансовий номер телефону клієнта. В ході перевірки входів клієнта [PERSON] в його акаунт в Приват24, встановлено, що 22.06.2022 входи здійснювалися як з типового для даного акаунту пристрою МІА3|ХІАОМІ (іmеі: [NUMBER]), так і з нетипових пристроїв: V2130| VIVO (imei: [NUMBER]) та SMARTPHONE (imei відсутній). Входи з нетипового пристрою V2130|VTVO здійснювалися з м. Кривий Ріг, Дніпропетровської обл., на що вказує геопозипія входу. Входи з нетипового пристрою SMARTPHONE здійснювалися з ІР-адреси [NUMBER] (м. Васильківка, Дніпропетровської обл). Входи з типового для даного акаунту пристрою МІА3|ХІАОМІ (іmеі: [NUMBER]) здійснювалися з ІР-адреси [NUMBER] (смт Димер, Київська обл.). Згідно ПК «Адмін. панель Приват24» встановлено, що акаунт клієнта в Приват24 заблоковано 22.06.2022 р. о 13:14:33, тобто вже після здійснення переказів. Зміни паролю та логіну до здійснення переказів не зафіксовано. В ході вивчення ПК «Архів повідомлень» встановлено, що інформація щодо повідомлень, які надходили клієнту 22.06.2022 відсутня в зв`язку з закінченням строку зберігання. При вивченні даних, отриманих за заявкою OTPPAS (Вибірка SMS-повідомлень з ОТР паролями) та SMSARC (Архів вихідних SMS за номером телефону) встановлено, що інформація про отримання клієнтом повідомлень з ОТР паролями та архів вихідних SMS відсутня у зв`язку з закінченням строку зберігання. Вивченням архіву ЦК VRS встановлено, що 22.06.2022 клієнт звернувся на 3700 та в діалозі з оператором повідомив, що він перейшов за посиланням, за яким, нібито можна було оформити матеріальну допомогу, та вказав там свій логін та пароль входу до Приват24. Таким чином, в ході перевірки встановлено, що операції за картою № [NUMBER] проведені сервісі компанії IPAY.UA термінал С0146982, процесінг банку АТ «Райффайзен Банк». Операції здійснено з використанням токену, проведено з підтвердженням за регламентом 3d-secure, операції здійснювалися з використанням токену карти № [NUMBER] . До проведення операцій клієнт розмістив свій логін та пароль входу до Приват24 коли перейшов за посиланням, за яким, нібито, можна було оформити матеріальну допомогу. Тобто, встановлено, що відповідач розголосив третім особам конфіденційні дані, а саме логін та пароль входу в Приват24 - на це вказують особисті показання клієнту, та той факт, що входи до акаунту клієнта було здійснене з нетипових для даного акаунту пристроїв; відповідач підтвердив проведення переказів грошових коштів зі своєї карти шляхом передачі OTP-паролю третім особам - на це вказують дані ПК PAN-Like, а саме той факт, що переказ було підтверджено регламентом 3d-secure. Відповідно до умов договору клієнт зобов`язаний застосовувати заходи до запобігання втрати картки, ПІНа (персонального ідентифікаційного номера) - або інформації, нанесеної на карту і магнітну смугу, або їх незаконного використання; інформувати банк, а також правоохоронні органи за фактом втрати карти, ПІНу, або отримання звістки про їх незаконне використання. Згідно ст. 33 ЗУ « Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» платник несе відповідальність за відповідність інформації, зазначеної ним в документі на переказ, суті операції, щодо якої здійснюється цей переказ. Платник має відшкодувати банку або іншій установі - учаснику платіжної системи шкоду, заподіяну внаслідок такої невідповідності інформації. Пунктом 8.4 умов і правил встановлено, що держатель несе відповідальність за всі операції, що супроводжуються авторизацією, до моменту письмової, заяви держателя про блокування коштів на картрахунку і за всі операції, які не супроводжуються авторизацією, до моменту постановки карти в стоп-лист платіжною системою. Крім того, згідно виписки по рахунку, вбачається, що відповідач до певного часу належним чином виконував свої зобов`язання за кредитом, що свідчить про те, що відповідач знав про умови кредитування та визнав свої зобов`язання за договором. Посилання відповідача стосовно безпідставного списання коштів невідомими особами та намагання повідомити банк про вказане списання з метою заблокування картки, судом до уваги не приймається, оскільки не підтверджено будь-якими доказами. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язанім має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав, хоча ст. 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. В редакції Умов та Правил, що почала діяти з 01.03.2019 згідно до п. 2.1.1.2.12. сторони дійшли згоди, що в разі починаючи з 181-го дня з моменту порушення зобов`язань клієнта з погашення кредиту, клієнт зобов`язується сплатити на користь банку заборгованість по кредиту, а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України встановлюються за домовленістю сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: 86,4% - для картки "Універсальна"; 84,0% - для картки "Універсальна голд". Виникнення простроченої заборгованості відбувається у разі несплати мінімального платежу до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту, зобов`язання клієнта вважаються простроченими. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач станом на 22.02.2023 має заборгованість 88845,13 грн., з яких: 73479,55 грн. - заборгованість за тілом кредитом; 0,00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками, 15365,58 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; 0,00 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит, знадно ст.625; 0,00 грн. - заборгованість за комісією; 0,00 грн. - пеня. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за договором про надання банківських послуг, що є порушенням законних прав та інтересів АТ КБ «Приватбанк». Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Частиною 1 статті 639 ЦК України передбачено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Згідно з частиною 2 статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно - телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Згідно зі статтями 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитним договором про надання банківських послуг відповідач порушує взяті на себе зобов`язання за цим договором. Як вбачається з положень ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього кодексу. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу. Одночасно, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення суми заборгованості за цим договором. Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2684,00 грн., який підлягає стягненню на його користь з відповідача. Відповідно до ч.1 ст.259 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду. На підставі викладеного,

Outcome: approved