Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-19 00:00:00

До Голосіївського районного суду м. Києва надійшов позов Фізичної особи - підприємця [PERSON] , за результатом розгляду якого позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором на виготовлення меблів № 612 від 31.10.2022 року в розмірі 293 630, 77 грн. В обґрунтування позову вказує, що позивач і відповідач уклали Договір на виготовлення меблів, відповідно до якого позивач повинен був виготовити та передати меблеві вироби відповідачу за 56 000 доларів США. Частину вартості відповідач вже сплатила, але залишилась неоплачена сума в розмірі 223 440 гривень. Меблі були встановлені, проте відповідач не виконала свої зобов`язання з розрахунку за послуги, які позивач надав, навіть після отриманою відповідачем претензії позивача із вимогою про підписання акту прийому-передачі товару та здійснення дій зі сплати суми заборгованості, а саме 223 440 грн. Крім того, позивач вважає, що відповідачем порушений її обов`язок, встановлений п 5.2. укладеного договору, а тому позивач просить стягнути суму основної заборгованості, а також стягнути пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення, встановлену п. 8.1. договору, та яка за розрахунком позивача складає суму в розмірі 70190,77 грн. Ухвалою судді від 08.12.2023 року за вказаною позовною заявою відкрито провадження та вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Надалі, відмовлено в задоволенні клопотання представника [PERSON] адвоката Абросімова Станіслава Сергійовича про розгляд справи за позовом Фізичної особи - підприємця [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором у порядку загального позовного провадження, про що постановлено ухвалу суду від 24.01.2024 р. 13.02.2024 р. до суду надійшов відзив на позовну заяву, яким представник відповідача просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, вказуючи на те, що у відповідності до законодавства про захист прав споживачів, споживачі мають право на якість продукції та обслуговування. У відповідь на лист позивача, відповідач надіслала лист з фотографіями, які встановлювали ознаки недоліків меблів. Відповідач відмовила в підписанні первинних документів з описом недоліків та надала підряднику розумний строк на їх усунення, однак недоліки не були виправлені. Таким чином, відповідач стверджує про порушення позивачем строків та якості виконання робіт та не усунення недоліків у додатковий строк, наданий відповідачкою, як замовником, що виключає обов`язок відповідачки як замовника приймати такі роботи і, відповідно, їх остаточно оплачувати. Крім того, відповідачка додатково заперечує проти стягнення з неї пені в розмірі 70 190,77 грн. як похідної позовної вимоги з аналогічних підстав, викладених у цьому відзиві на позовну заяву. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, 31 жовтня 2022 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір на виготовлення меблів № 612, відповідно до умов якого позивач зобов`язувався виготовити, змонтувати та передати у власність відповідача меблеві вироби, визначені умовами договору, а відповідач зобов`язувалась прийняти та оплатити зазначений товар згідно з умовами договору. Пунктом 5.1 Договору передбачено, що вартість зазначеного товару складає 56 000 доларів США, що в перерахунку на національну валюту України складає 2 234 400,00 гривень, які мали бути сплачені в наступному порядку (п. 5.2 Договору): 5.2.1. передоплата в розмірі 44 800 доларів США, що складає еквівалент у національній валюті України гривні у розмірі 1 787 520,00 гривень протягом 2-х банківських днів з моменту укладення договору, що становить 80 % від вартості товару; 5.2.2. грошова сума у розмірі 5 600 доларів США, що складає еквівалент у національній валюті України гривні у розмірі 223 440,00 гривень до моменту прийому товару на об`єкті, що становить 10 % вартості товару; 5.2.3. грошова сума у розмірі 5 600 доларів США, що складає еквівалент у національній валюті України гривні у розмірі 223 440,00 гривень після підписання Акту прийому-передачі товару, що становить 10 % від вартості товару. На виконання умов договору відповідач сплатила першу та другу частину вартості товару в розмірі 2 010 960,00 гривень, що підтверджується прибутковими касовими ордерами, наявними в матеріалах справи, та на заперечується відповідачем. Як зазначає позивач, 29.01.2023 р. позивач та його уповноважені представники закінчили усі роботи по встановленню і монтуванню меблевих виробів, вказане не заперечується відповідачем. 16.08.2023 року позивач направив відповідачу претензію з вимогою належним чином виконати умови договору, а саме: підписати акт прийому-передачі та сплатити передбачену суму грошових коштів за меблеві вироби у розмірі 223 440, 00 гривень. Як зазначає позивач, вказана вимога залишились без розгляду з боку відповідача. Однак, вказане не відповідає обставинам справи, оскільки, як вбачається з долучених до відзиву доказів, відповідач 29.08.2023 року відмовилась від підписання первинних документів, оскільки підрядником було допущено ряд недоліків при виготовлені та монтажі меблів. Крім того, зазначеним листом відповідачем було встановлено строк, який не перевищує одного місяця з моменту отримання цього листа для усунення недоліків. Відомостей про відповідь на даний лист або про усунення встановлених та заявлених до усунення недоліків матеріали справи не містять. Так само, відсутній і односторонній акт, складений виконавцем, із зазначенням причини відсутності підпису покупця, що передбачено абз. 5 п. 4.3. договору, та свідчило б про те, що зауваження покупця визнано необґрунтованими. За своєю правовою природою укладений сторонами спору договір є договором підряду. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. Ч. 1 ст. 853 ЦК України передбачено, що замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі. Відповідно до положень ст. 857 ЦК України робота, виконана підрядником, має відповідати умовам договору підряду, а в разі їх відсутності або неповноти - вимогам, що звичайно ставляться до роботи відповідного характеру. Виконана робота має відповідати якості, визначеній у договорі підряду, або вимогам, що звичайно ставляться, на момент передання її замовникові. Результат роботи в межах розумного строку має бути придатним для використання відповідно до договору підряду або для звичайного використання роботи такого характеру. Згідно з ст. 858 ЦК України якщо робота виконана підрядником з відступами від умов договору підряду, які погіршили роботу, або з іншими недоліками, які роблять її непридатною для використання відповідно до договору або для звичайного використання роботи такого характеру, замовник має право, якщо інше не встановлено договором або законом, за своїм вибором вимагати від підрядника: 1) безоплатного усунення недоліків у роботі в розумний строк; 2) пропорційного зменшення ціни роботи; 3) відшкодування своїх витрат на усунення недоліків, якщо право замовника усувати їх встановлено договором. Таким чином, згідно з наведеними вище положеннями законодавства України, якщо замовник висловив заперечення щодо якості послуг, наданих позивачем, відсутні підстави вважати, що позивачем дотриманні умови договору в частині обсягу робіт та їх якості. Тому матеріали справи не підтверджують, що послуги були надані з дотриманням всіх умов договору на вироблення меблів, а відповідач ухиляється від підписання акту прийому - передачі товару. Тобто, враховуючи умову, встановлену п. 5.2.3. вказаного договору, обов`язок сплатити виробнику грошову суму в розмірі 223 440 грн. не настав. Суд прийшов до висновку, оскільки позивачем не доведено про наявність порушень умов договору на виготовлення меблів № 612 від 31.10.2022р. з боку відповідача, тому відсутні підстави для задоволення позову ФОП [PERSON] про стягнення заборгованості, яка складається з основної суми заборгованості та нарахованої пені, встановленої п. 8.1. договору. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (справа «Проніна проти України», заява № 63566/00, параграф 23, рішення від 18.07.2006). Європейський суд з прав людини зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Трофимчук проти України»). Витрати позивача у зв`язку із відмовою в задоволенні позову залишити за позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed