Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-27 00:00:00

31.10.2023 року представник Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) звернувся до Новоархангельського районного суду Кіровоградської області з позовом до [PERSON] , [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної навколишньому природньому середовищу, внаслідок незаконного вилову водних біоресурсів. Постановами судді Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 01.07.2022 року у справі №394/319/22 та №394/317/22 [PERSON] і [PERSON] визнано винними у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП. Внаслідок незаконного добування водних біоресурсів завдано збитки державі в розмірі 20808,00 грн., які розраховані, на підставі такс, вказаних у додатку №1 до Постанови Кабінету Міністрів України від 21.11.2011 р. №1209 або знищення громадянами України, іноземцями та особами без громадянства цінних видів водних біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктах України. Інспекцією направлено претензію на відшкодування збитків за №5.2./144-ПР від 22.06.2022 р., яку відповідачами не виконано. В зв`язку з чим, Державна екологічна інспекція звернулась до суду, просила стягнути зі [PERSON] та [PERSON] матеріальну шкоду, на користь держави, в особі Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) завдані державі збитки, внаслідок незаконного вилову водних біоресурсів в розмірі 20 808 (двадцять тисяч вісімсот вісім) грн. Представник Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) в судове засідання не з`явився, подав до канцелярії суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Ухвалою Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 13 лютого 2024 року у справі №394/919/23 року за позовом Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградські області) до [PERSON] , [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу, внаслідок незаконного вилову водних біоресурсів в частині стягнення із [PERSON] закрито провадження. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав до канцелярії суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Згідно з ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Враховуючи, що відповідно до ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його у даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши докази в сукупності з іншими матеріалами справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, при цьому суд приймає до розгляду тільки ті докази, які мають значення по справі. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Положеннями вказаної статті також визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Судом встановлено, що предметом спору в даній справі є правовідносини щодо відшкодування шкоди, заподіяної навколишньому природньому середовищу, внаслідок незаконного вилову водних біоресурсів, тобто адмінправопорушення, які регулюються нормами КУпАП. В судовому засіданні встановлено, що 16 березня 2022 року о 14:52 год. [PERSON] спільно з [PERSON] на Тернівському водосховищі р. Синюхи біля с. Солдатське Новоархангельської селищної ради Голованівського району Кіровоградської області здійснили лов водних ресурсів із застосуванням заборонених знарядь лову (місіновими сітками у кількості 15 штук): 1) сітка вічко 50х50, довжиною 75 м, висотою 2,5 м; 2) 52х52, довжиною 75 м, висотою 2,5 м із використанням надувного човна «Thunder» зеленого кольору. [PERSON] та [PERSON] було спіймано риби «Щука» різного розміру в кількості 6 штук, чим грубо порушено п. 3.15 «Правил любительського та спортивного рибальства», затверджені Наказом Державного комітету рибного господарства України 15.12.1999 р. №19, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28.04.1999 р. за №2693562 та ст. 52-1 Закону України «Про тваринний світ», за що настає відповідальність, передбачена ч. 4 ст. 85 КупАП України, що підтверджується копією протоколу №217082 ввід 16.06.2022 р. про адміністративне правопорушення, вчинене [PERSON] (а.с. 11), та копією протоколу №217085 від 16.06.2022 р. про адміністративне правопорушення, вчинене [PERSON] (а.с. 12). Згідно постанов судді Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 01.07.2022 року у справі №394/319/22 та №394/317/22 [PERSON] і [PERSON] визнано винними у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП (а.с. 13-16). З огляду на розрахунок розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування цінних видів риб в Тернівському водосховищі р. Синюха на території Новоархангельської селищної ради Голованівського району Кіровоградської області - розмір заподіяної шкоди становить 20808 (двадцять тисяч вісімсот вісім) грн.(а.с. 17). В порядку досудового розгляду спору, позивачем направлялась на адресу відповідачів [PERSON] та [PERSON] претензія, якою запропоновано солідарно відшкодувати шкоду, заподіяну навколишньому природному середовищу, внаслідок незаконного вилову водних біоресурсів на суму 20808,00 грн. Одночасно були попереджені, що в разі не відшкодування шкоди в добровільному порядку, Державна екологічна інспекція Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) змушена буде звернутися до суду з позовом про їх стягнення у примусовому порядку (а.с. 18). З огляду на квитанцію №77 від 01.12.2023 р. відповідачем [PERSON] сплачено 10404,00 грн. у відшкодування шкоди, завданої державі, внаслідок незаконного вилову водних біоресурсів (а.с. 36). Ця обставина стала підставою для закриття провадження у справі, в частині стягнення із [PERSON] , в зв`язку з відсутністю предмету спору (а.с. 59). Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно з п.п. 8 та 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, а також відшкодування моральної (немайнової) шкоди. У відповідності до ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1190 ЦК України особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність. Згідно з ч. 4-5 ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Згідно з ч. 1 ст. 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 52-1 Закону України «Про тваринний світ», для добування об`єктів тваринного світу забороняються виготовлення, збут, застосування, зберігання отруйних принад, колючих, давлячих та капканоподібних знарядь лову, електроловильних систем (електровудок), електрогону, петель, самоловів, самострілів, вибухових речовин, пташиного клею та монониткових (волосінних) сіток (крім тих, що призначені для промислового лову), а також інших засобів, заборонених законом. Згідно з ч. 1, 2 ст. 63 Закону України «Про тваринний світ», порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу тягне за собою адміністративну, цивільно-правову чи кримінальну відповідальність відповідно до закону. Відповідальність за порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу несуть особи, винні в: порушенні встановленого законодавством порядку надання об`єктів тваринного світу в користування; порушенні правил використання об`єктів тваринного світу; незаконному вилученні об`єктів тваринного світу з природного середовища; перевищенні лімітів і порушенні інших встановлених законодавством вимог використання об`єктів тваринного світу. Відповідно до ч. 1 ст. 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Відповідно до ст. 66 Конституції кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів. Враховуючи вищевикладене, факт закриття провадження у справі в частині стягнення із [PERSON] , в зв`язку з відсутністю предмета спору, суд приходить до переконання, про необхідність стягнення із [PERSON] матеріальної шкоди, на користь держави, в особі Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) завданої, внаслідок незаконного вилову водних біоресурсів в розмірі 10404,00 грн. Зважаючи на те, що на підставі ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, відповідно понесені витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. З урахуванням викладеного,

Outcome: partial