Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-18 00:00:00

У листопаді 2023 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини від доходу щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги [PERSON] мотивувала тим, що 30.05.2015 року між нею та [PERSON] було зареєстровано шлюб, від якого у них народився син - [PERSON] . Одруження виявилось невдалим, спільне життя не скалалось, через відсутність порозуміння, різні погляди на вирішення сімейних проблем, що призвело до втрати почуття поваги та любові один до одного, у зв`язку з чим вони фактично припинили спільне проживання та ведення спільного господарства та спільного бюджету. 04.09.2023 року шлюб між ними розірвано. З моменту припинення шлюбних відносин відповідач матеріально їй та дитині не допомагає, участь у її вихованні не приймає, внаслідок чого вона не має можливості сама утримувати їхню малолітню дитини, матеріальне становище дитини грає важливу роль у його вихованні і її матеріального становища недостатньо для повноцінного розвитку та життя дитини. Між нею та відповідачем не досягнуто домовленості з приводу матеріального утримання дитини, у зв`язку з чим звернулась до суду з позовом. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 14.11.2023 року визначено головуючого суддю Твердохліб Ю.О. (а.с. 13-14). Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 16.11.2023 року відкрито провадження у справі, розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с. 17). 15.12.2023 року до суду від представника відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить задовольнити позов частково, стягнути з відповідача аліменти на сина у твердій грошовій сумі в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що на час розгляду справи становить 1 416,50 грн. Вказує, що позивач у справі перешкоджає спілкуванню з дитиною, не дозволяє з нею зустрічатись. Позивач при вирішенні справи має довести бажаний розмір аліментів, а не лише вказати певний розмір, оскільки розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. До 26.09.2023 року відповідач був зареєстрований, як ФОП та здійснював підприємницьку діяльність у відповідність до відкритих ним КВЕДів, однак починаючи з червня 2023 року позивач без його погодження привласнила весь бізнес-проект собі та 15.07.2023 року зареєструвала себе як ФОП, залишаючи весь прибуток собі. Відповідач на даний час має мінливий дохідна намагається знову відновити підприємство, а визначення розміру аліментів в частці від доходу незрозумілим буде, які величини застосовуватимуться державним виконавцем під час виконання такого рішення. На даний час фінансова можливість відповідача дозволяє сплачувати аліменти у розмірі 1 416,50 грн, що становить 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с. 23-28). Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, у позовні заяві просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с. 31). Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні підтримали позицію викладену у відзиві, просили визначити розмір аліментів у розмірі 50% від прожиткового мінімуму, оскільки відповідач не працює, перебуває на тимчасових підробітках, а тому не може сплачувати 1/4 частину від доходу, на утриманні інших осіб не має. Дослідивши докази в справі у їх сукупності, заслухавши думку відповідача та його представника, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Судом встановлено, що 30.05.2015 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 30.05.2015 року (а.с. 4). Від шлюбу [INFO] народився [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 12.11.2015 року (а.с. 7). Рішенням Святошинського районного суду м.Києва від 04.09.2023 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 10-11). Відповідно до ч. 1 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини та ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, культурного, морального і соціального розвитку. Також, згідно з ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей, умов життя, необхідних для розвитку дитини. Батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Законодавцем положенням ч. 2 ст. 51 Конституції України закріплений конституційний обов`язок батьків утримувати своїх дітей. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Між сторонами виникли правовідносини щодо зобов`язання батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Предметом доказування є стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів. Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Неповнолітній син сторін [PERSON] , [INFO] , проживає разом з матір`ю [PERSON] , що не заперечувалось відповідачем у судовому засіданні. Частиною 1 статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 с. 182 Сімейного кодексу України). Відповідачем суду не надано будь-яких доказів наявності аліментних зобов`язань перед іншими особами та соціальних зобов`язань, які могли бути враховані при визначенні розміру аліментів. Також не підтверджено відповідачем відсутність доходів (заробітку). Суд констатує, що аліменти - це платіж, спрямований на утримання дітей, і повинен бути достатнім для цього та співрозмірним з урахуванням мети аліментного зобов`язання, яке є в обох із батьків, і має бути рівним, та покликаний захистити інтереси дітей в коштах у розмірі, необхідному для їх життєдіяльності, збереження достойного рівня життя, який необхідний для їх фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, їх гармонійного розвитку, з врахуванням визначеного законом рекомендованого розміру прожиткового мінімуму для дитини. При визначені розміру аліментів судом враховуються обставини, що передбачені ст. 182 Сімейного кодексу України та норми статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік", яким встановлений прожитковий мінімум для дітей віком 6 до 18 років - 3196 гривень. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оцінивши надані у справі докази, з огляду на те, що обоє батьків зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, створювати необхідні умови для її розвитку та життя, вирішуючи питання про розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача враховує наявність у сторін малолітньої дитини, відсутність між сторонами домовленості щодо розміру участі обох батьків в утриманні сина, діючи виключно в найкращих інтересах дитини виконуючи обов`язок якнайкращого забезпечення її права на належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку і на збереження достойного рівня життя до досягнення дитиною повноліття, підтвердження відповідачем наявності у нього можливості забезпечувати малолітнього [PERSON] , враховуючи відсутність даних та належних і допустимих доказів про наявність на утриманні відповідача інших неповнолітніх дітей та непрацездатних членів сім`ї, а також відсутності доходу, суд прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині наявного існування обов`язку у відповідача матеріально утримувати свою дитину та вважає справедливим та законним присудження до стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання малолітнього сина в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня пред`явлення позову - 14.11.2023 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі п. 3 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 1 073,60 грн. На підставі викладено та

Outcome: approved