Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-25 00:00:00

що позивачка звернулась до суду із вищенаведеним позовом. Позов обґрунтовує тим, що з 28.05.2005 вона перебувала у шлюбі з відповідачем. Рішенням Калуського міськрайонного суду від 02.08.2012 шлюб розірвано. У шлюбі у них народилось дочка [PERSON] , [INFO] . Дочка навчається у Прикарпатському національному університеті імені Василя Стефаника на факультеті іноземних мов, першого освітнього рівня «Бакалавр», денна бюджетна форма навчання. Вона навчається на першому курсі на денній формі навчання і це не дає їй змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. Відповідач фізично здоровий, інших осіб на утриманні не має, працює у ТОВ «Карпатнафтохім». Просить стягувати з відповідача 5000 грн. аліментів щомісячно на період навчання дочки, але не більш як до досягнення нею двадцятитрирічного віку. Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 13.12.2023 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивачка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує і просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнає частково та не заперечує щодо стягнення з нього 2500 грн. аліментів щомісячно. Згідно частини другої статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до таких висновків. Із свідоцтва про народження, серія [NUMBER] від 15.12.2005, слідує, що сторони у справі є батьками [PERSON] , [INFO] . Рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 02.08.2012 у справі № 0908/3921/2012 розірвано шлюб між [PERSON] і [PERSON] , а дочку [PERSON] , [INFO] , залишено проживати з матір`ю. Довідкою від 23.11.2023 № 4540/09.3-08, виданою Управлінням «Центр надання адміністративних послуг» виконавчого комітету Калуської міської ради підтверджується, що [PERSON] і [PERSON] зареєстровані у [ADDRESS] . [PERSON] , [INFO] , навчається на першому курсі освітнього рівня «Бакалавр» денної бюджетної форми навчання, що підтверджується довідкою від 01.09.2023 № 06-11/09-13/2125 Прикарпатського національного університету імені Василя Стефаника. Відповідно до статті 53 Конституції України кожен має право на освіту. Повна загальна середня освіта є обов`язковою. Держава забезпечує доступність і безоплатність дошкільної, повної загальної середньої, професійно-технічної, вищої освіти в державних і комунальних навчальних закладах; розвиток дошкільної, повної загальної середньої, позашкільної, професійно-технічної, вищої і післядипломної освіти, різних форм навчання; надання державних стипендій та пільг учням і студентам. Громадяни мають право безоплатно здобути вищу освіту в державних і комунальних навчальних закладах на конкурсній основі. Право особи на освіту може реалізовуватися шляхом її здобуття на різних рівнях освіти, у різних формах і різних видів, у тому числі шляхом здобуття дошкільної, повної загальної середньої, позашкільної, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти та освіти дорослих (частина третя статті 3 Закону України «Про освіту»). Батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати (стаття 198 СК України). Відповідно до статті 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. У частині першій статті 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Тож стягнення із батьків аліментів на повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, є одним із механізмів забезпечення реалізації особою права на освіту, який узгоджується із соціальною спрямованістю держави та моральними засадами суспільства. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Указане судам також роз`яснено у пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дочки суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України). Вирішуючи питання щодо спроможності відповідача надавати матеріальну допомогу на повнолітню дочку, яка продовжує навчатися, судом не встановлено наявності обставин, які б перешкоджали відповідачу у виконанні ним батьківських обов`язків стосовно його повнолітньої дочки. З відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 30.01.2024 і довідки від 22.01.2024 № 4/1-20 вбачається, що відповідач отримує стабільний дохід у вигляді заробітної плати у ТОВ «Карпатнафтохім». Довідкою від 18.01.2024 № 130, яку видано Управлінням соціального захисту населення Калуської райдержадміністрації, підтверджується, що [PERSON] не отримує соціальних допомог. [PERSON] не отримує пенсії, що підтверджується довідкою № 117 від 18.01.2024 Відділу обслуговування громадян № 7 Головного управління ПФУ в Івано-Франківській області. Cуд, враховуючи матеріальний стан відповідача, часткове визнання ним позову в сумі 2500 грн., стан здоров`я повнолітньої дочки, вважає, що аліменти слід визначити в сумі 3000 грн. щомісячно. Позивачкою не надано доказів, що потреби дочки у зв`язку з навчанням у матеріальній допомозі становлять 5000 грн в місяць. Позивачкою не надано доказів щодо стипендії дочки, яка навчається на денній бюджетній формі навчання, витрат на проїзд, оренди житла, купівлі підручників тощо. Позивачка не навела доказів, які б об`єктивно доводили, що відповідач, враховуючи його матеріальний стан, має змогу сплачувати аліменти у розмірі 5000 грн, а витрати у зв`язку з навчанням дочки становлять 5000 грн щомісяця. Суд звертає увагу, що обов`язок утримувати повнолітню дочку, яка продовжує навчання, стосується рівною мірою обох батьків. Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивачка від сплати судового збору за подання позовної заяви у цій категорії справ звільнена, то судовий збір в сумі 644,16 грн. в дохід держави підлягає стягненню з відповідача. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підтвердження понесення витрат на надання професійної правничої допомоги, позивачкою надано такі документи: договір від 07.12.2023 про надання правової допомоги; акт від 08.12.2023; квитанцію від 07.12.2023 № 0622052 на суму 1 500 грн. Позов задоволено частково, тому витрати на надання професійної правничої допомоги підлягають стягненню в сумі 900 грн.

Outcome: partial