Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-19 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту,що має юридичне значення, а саме факту належності правовстановлюючого документа; заінтересована особа: Управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області. В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що в її трудовій книжці [NUMBER] при заповненні титульної сторінки допущено помилку в даті її народження, а саме: вказано [INFO] , однак дата її народження - [INFO] . Зазначає, що заповнення трудової книжки оформлялося вперше при прийняті ученицею телеграфістки в 1 міське відділення зв`язку Чернівецького Поштамту Міністерства зв`язку Української РСР. Вказує на те, що у зв`язку з вказаними розбіжностями в написанні дати народження у трудовій книжці [NUMBER] , у неї виникли ускладнення при підготовці документів для оформленні пенсії за віком. Стверджує, що звернувшись до Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком їй було відмовлено. Зазначає, що факт належності їй вказаного документу встановлюється з метою реалізувати право на пенсійне забезпечення. Просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме що: трудова книжка [NUMBER] , видана 23 липня 1982 року Чернівецьким поштамтом Міністерства зв`язку УРСР на ім`я [PERSON] , [INFO] , належить [PERSON] , [INFO] (РНОКПП: [NUMBER] ). Заявник [PERSON] , та в її інтересах адвокат Владічан О., в судове засідання не з`явилися, однак скерували до суду заяви про розгляд справи за їхньої відсутності, заявлені вимоги підтримують в повному обсязі. Представник заінтересованої особи - Управління пенсійного фонду в Чернівецькій області - Кривохижа В., у судове засідання не прибув, однак скерував до суду письмові пояснення, в яких зазначив, що вони залишають на розгляд суду встановлення факту належності правовстановлюючого докумену; справу просив розглядати за його відсутності. Згідно ч.1 ст.13ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних в суду матеріалів. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши подані матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, суд зважає на наступне. Згідно п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Так, у відповідності до ст.293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності оспорюваних прав. У відповідності до листа ВСУ від 01.01.2012 р. «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1ст. 315 ЦПКУкраїни, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Однак, разом з цим сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку слід за можливе встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Як вбачається з матеріалів справи, досліджених в судовому засіданні доказів, судом встановлено, [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON] ), народилася [INFO] , що підтверджується паспортом Серії [NUMBER] виданого Ленінським РВУ МВС України в Чернівецькій області 16 червня 1998 року (а.с.5-6) та свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] від 02.10.1980 року, актовий запис №1660 (а.с.8). Разом з цим, як вбачається зі свідоцтва про одруження Серії [NUMBER] від 07.05.1983 року, актовий запис №619, заявниця [PERSON] змінила прізвище у зв`язку з одруженням, дівоче прізвище - [PERSON] (а.с.9). На ім`я [PERSON] було видано трудову книжку Серії [NUMBER] , від 23 липня 1982 року Чернівецьким поштамтом Міністерства зв`язку УРСР на ім`я [PERSON] , однак дату народження вказано - [INFO] (а.а.10-12). Згідно рішення Управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області №241670066429 від 14.12.2023 року [PERSON] було відмовлено у призначенні пенсії з підстав невідповідності дати народження вказаній в трудовій книзі (а.с.13-14). Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, що мають юридичне значення. Положеннями п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч.2 ст.315 ЦПК України). Встановлення юридичних фактів у порядку окремого провадження сприяє реалізації конституційних прав громадян. Умовами, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення є те, що згідно із законом ці факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети. Відповідно до частини 1 статті 1 Закон України «Про Пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 р. за № 1788-XII (далі - Закону № 1788-XII)., громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку із втратою годувальника та інших випадках, передбачених цим Законом. Право особи на отримання пенсії як складова частина права на соціальний захист є її конституційним правом, яке гарантується. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. У відповідності до листа ВСУ 01.01.2012 р. «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Судом встановлено, що на час розгляду справи втрачена можливість внесення змін або виправлень до вказаного документа, а саме до трудової книги. Тобто, заявник позбавлений можливості у позасудовому порядку встановити даний факт, оскільки дані розбіжності не можуть бути усунуті іншим шляхом, ніж звернення до суду та перешкоджають заявнику в реалізації її права на подальше оформлення документів, в даному випадку на оформлення пенсії за віком. Разом з цим, юридичний факт, щодо встановлення якого заявниця звернулася до суду, знайшов своє повне підтвердження у судовому засіданні під час дослідження доказів, а тому, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Згідно до вимог ч.1 ст.76ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Як передбачено ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Враховуючи обставини справи, а також те, що в іншому порядку встановити вказаний факт, остання немає можливості, а тому виходячи із наданих доказів, суд вважає за необхідне заяву задовольнити і встановити вказаний факт, що має юридичне значення, а саме факт належності правовстановлюючого документа.

Outcome: approved