Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-20 00:00:00

В провадженні суду перебуває вищевказана цивільна справа відповідно до якої заявник просить суд визнати [PERSON] недієздатним, встановити над ним опіку і призначити опікуна. Вимоги заявник мотивує тим, що [PERSON] є його рідним племінником. У зв`язку з тим, що [PERSON] страждає на психічний розгляд та потребує постійного стороннього нагляду, заявник просить суд його заяву задовольнити. 18 липня 2023 року ухвалою суду за клопотанням заявника щодо [PERSON] була призначена судово психіатрична експертиза. На час проведення експертизи провадження по справі було зупинено. 02 лютого 2024 року до суду надійшов висновок судово психіатричного експерта №730 та провадження по справі було поновлено з призначенням відкритого судового засідання. У судове засідання заявник надав клопотання про залучення до участі у справі адвоката Федорчак І.А., яка буде представляти інтереси [PERSON] , яке судом задоволено. Заявник у судовому засіданні на задоволенні заявлених вимог наполягав. Представник зацікавленої особи у судове засідання не з`явився, проте надав до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, проти заяви не заперечують. Адвокат, Федорчак Інна Анатоліївна, яка представляє інтереси [PERSON] в судовому засіданні наполягала на задоволенні заяви. Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги заяви, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, пояснення, суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи (ч.2 п.1ст.293 ЦПК України). Глава 2 ЦПК України врегульовано саме порядок розгляду судом справ про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією паспорту. Відповідно до наданих суду копій свідоцтв про народження, заявник є рідним дядьком [PERSON] . Відповідно до ст. 30 ЦК України, цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних праві самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється цивільним кодексом і може бути обмежений виключно у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з ч. 1ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Законодавство України встановлює презумпцію психічного здоров`я людини, якщо інше не буде встановлено в законному порядку. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про психіатричну допомогу кожна особа вважається такою, що не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах і в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України. Стаття 1 зазначеного Закону визначає психічний розлад як розлад психічної діяльності (затьмарення свідомості, порушення сприйняття, мислення, волі, емоцій, інтелекту чи пам`яті), який позбавляє особу здатності адекватно усвідомлювати навколишню дійсність, свій психічний стан і поведінку. При цьому діагноз психічного розладу не може базуватися на незгоді особи з існуючими в суспільстві політичними, моральними, правовими, релігійними, культурними цінностями або на будь-яких інших підставах, безпосередньо не пов`язаних зі станом її психічного здоров`я (ч. 1 ст. 7 Закону). Під час розгляду справи про визнання фізичної особи недієздатною суд, встановивши, що існують достатні дані, які свідчать про психічний розлад, призначив судово-психіатричну експертизу для встановлення психічного стану особи (ч. 1ст. 239 ЦПК України). Згідно висновку судово-психіатричних експертів №730 від 06.12.2023 року Одеської філії судово-психіатричних експертиз ДУ «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків МОЗ України» - [PERSON] , [INFO] , страждає на хронічний стійкий психічний розлад у вигляді «Важкої розумової відсталості» (що відповідає діагностичним критеріям рубрики F72.0 за МКХ-10), внаслідок чого він за своїм психічним станом не здатен усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Стаття 299 ЦПК України визначено, що справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи чи визнання фізичної особи недієздатною суд розглядає за участю заявника, особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною, та представника органу опіки та піклування. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання [PERSON] недієздатним, оскільки належними доказами по справі підтверджено, що в силу свого захворювання він не здатен усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Згідно ч. 1ст. 41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Відповідно до ч. 1ст. 300 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Відповідно до ст.55 ЦК України, опіка та піклування встановлюється з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Відповідно до ст.58 ЦК України опіка встановлюється над фізичними особами визнаними судом недієздатними. Згідно ч.1 ст.60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Як вбачається з ч.4 ст.63 ЦК України опікун призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна. Відповідно до ст.292 ЦК України малолітня, неповнолітня особа, а також фізична особа, яка визнана недієздатною або дієздатність якої обмежена, має право на опіку та піклування. Родинні відносини між ними заявник підтверджує копією свого свідоцтва про народження, копією свідоцтва про народження його сестри [PERSON] та копією свідоцтва про народження [PERSON] . Заявник є здоровою, працездатною особою, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий, що підтверджує довідками долученими до заяви. Заявник надає необхідну допомогу та є єдиною особою яка може здійснювати постійний сторонній догляд. Має можливість дбати про племінника, створювати необхідні побутові умови, забезпечувати сестру доглядом та лікуванням. Коноплянська сільська рада Березівського району Одеської області як орган опіки та піклування вважає за доцільне призначення [PERSON] опікуном над племінником [PERSON] [INFO] про що надано відповідне письмове подання. Враховуючи те, що [PERSON] , [INFO] виявив бажання та має змогу здійснювати опіку, суд вважає за можливе призначити його опікуном, що буде відповідати інтересам недієздатної особи. Таким чином, призначення опікуна у разі визнання особи недієздатною є обов`язком суду за умови наявності відповідного подання органу опіки та піклування, оскільки в такому випадку у повному обсязі досягається мета цивільного судочинства захист порушених, невизнаних, або оспорюваних прав особи, а в даному конкретному випадку - забезпечення повноцінного здійснення своїх прав недієздатною особою. Аналізуючи при цьому як норми ЦК України так і ЦПК України у даному питанні, слід дійти висновку, що законодавець, захищаючи недієздатну особу покладає на суд обов`язок відразу у рішенні про визнання особи недієздатною вирішити питання захисту прав цієї особи шляхом призначення їй опікуна за поданням органу опіки та піклування. При цьому із змісту норм ЦК та ЦПК також вбачається вагома роль органу опіки та піклування, який зобов`язаний надати ґрунтовне подання суду щодо призначення опікуна, при цьому саме на вказаний орган покладається обов`язок знайти особу, яка за своїми якостями (стан здоров`я, родинні зв`язки тощо) найбільш ефективно для особи, визнаної недієздатною, може виконувати обов`язки опікуна. Отже, призначення опікуна недієздатній особі на думку суду переслідує перш за все найважливішу ціль не залишити безправною особу, яка за своїм статусом позбавлена самостійно здійснювати свої права у суспільстві. За таких обставин в інтересах [PERSON] , суд вважає необхідним визнати його недієздатним, встановити над ним опіку та вважає доцільним призначити заявника [PERSON] опікуном [PERSON] . Також суд звертає увагу, що приписами ст.300 ч.ч.5-9 ЦПК України також встановлено, що рішення суду після набрання ним законної сили надсилається судом органу опіки та піклування, органам ведення Державного реєстру виборців за місцем проживання фізичної особи. Строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного частиною шостою цієї статті. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною повинно містити обставини, що свідчать про продовження хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок чого особа продовжує не усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, підтверджені відповідним висновком судово-психіатричної експертизи. Суд зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною до закінчення строку його дії в порядку, встановленому статтею 299 цього Кодексу. Згідно ч. 1ст. 40 ЦК України фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це. З метою дотримання зазначених положень ЦПК України, суд зобов`язаний визначити строк дії даного рішення, який не може перевищувати двох років. Щодо судових витрат у даній справі суд зазначає таке. Відповідно до ч. 2 ст. 299 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною або обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, відносяться на рахунок держави. Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Здійснюючи розширене тлумачення застосування частини другої статті 299 ЦПК України, Верховний Суд у постанові від 14.12.2022 (справа № 637/909/21) дійшов висновку, що на рахунок держави у справах окремого провадження про визнання фізичної особи недієздатною належать усі судові витрати - як судовий збір, так і витрати, пов`язані з розглядом справи, що узгоджується з правилом частини першої статті 133 ЦПК України. У такому тлумаченні частина третя статті 133 ЦПК України містить перелік виключно витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема витрати, пов`язані із залученням експертів. Таким чином, витрати, пов`язані з провадженням даної цивільної справи, зокрема за проведення експертизи, слід віднести на рахунок держави.

Outcome: approved