Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-19 00:00:00

29.12.2021 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про поділ спадкового майна. В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що [INFO] помер чоловік [PERSON] [PERSON] . За свого життя спадкодавець залишив заповіт, за змістом якого: 1) [PERSON] він заповів: квартиру за адресою [ADDRESS] ; житловий будинок за адресою: [ADDRESS] ; земельну ділянку, площею 0,25 га, яка знаходиться у [ADDRESS] , цільове призначення для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); земельну ділянку, площею 0,60 га, яка знаходиться у [ADDRESS] , цільове призначення для ведення особистого селянського господарства; земельну ділянку, площею 0,1061 га, яка знаходиться на території Іванчицької сільської ради Рожищенського р-ну Волинської обл., цільове призначення для ведення особистого селянського господарства; земельну ділянку, площею 2,9056 га, яка знаходиться на території Іванчицької сільської ради Рожищенського р-ну Волинської обл., цільове призначення для ведення особистого селянського господарства; грошові заощадження в АТ КБ «Приватбанк»; 2) [PERSON] він заповів: земельну ділянку площею 3,0216 га, яка знаходиться на території Іванчицької сільської ради Рожищенського р-ну Волинської обл., цільове призначення для ведення особистого селянського господарства; 3) [PERSON] він заповів: автомобіль Hyundai Tucson, 2011 р.в., номер кузова [NUMBER] ; грошові заощадження в АТ «Кредобанк». Позивач [PERSON] вказувала, що оскільки вона є непрацездатною вдовою спадкодавця, вона згідно ч. 1 ст. 1241 ЦК України має право на обов`язкову частку у спадщині у розмірі 1/4 спадкового майна [PERSON] . При цьому, квартира за адресою: [ADDRESS] , а також автомобіль Hyundai Tucson, 2011 р.в., номер кузова [NUMBER] , та грошові заощадження в АТ КБ «Приватбанк», є спільною сумісною власністю подружжя, оскільки це майно було набуте під час зареєстрованого шлюбу [PERSON] та [PERSON] . Враховуючи наведене, а також з урахуванням уточненої позовної заяви від 03.05.2022 року (Том 1, а.с. 175-182) та заяви від 27.09.2023 року (Том 2 а.с. 82-90), правонаступники позивачки просять суд: 1) визнати за [PERSON] та [PERSON] право власності на 5/8 часток у: - квартирі за адресою [ADDRESS] ; - автомобілі Hyundai Tucson, 2011 року випуску, номер кузова [NUMBER] ; - грошових заощадженнях [PERSON] в АТ КБ «Приватбанк», а саме на депозитному рахунку [NUMBER] із залишком 287,01 грн., на депозитному рахунку [NUMBER] із залишком 100000,53 грн., на картці [NUMBER] із залишком 20116,37 грн., на картці [NUMBER] із залишком на картці 2138,33 грн.; 2) визнати за [PERSON] та [PERSON] право власності на обов`язкову 1/4 частку у спадщині, а саме у: - житловому будинку за адресою [ADDRESS] ; - земельній ділянці площею 0,25 га, яка знаходиться у [ADDRESS] , цільове призначення для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 0724582602:01:002:0001; - земельній ділянці площею 0,60 га, яка знаходиться у [ADDRESS] , цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 0724582602:01:002:0002; - земельній ділянці площею 0,1061 га, яка знаходиться на території Іванчицької сільської ради Рожищенського району Волинської області, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 0724582600:01:003:0119; - земельній ділянці площею 2,9056 га, яка знаходиться на території Іванчицької сільської ради Рожищенського району Волинської області, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 0724582600:02:002:0093; - земельній ділянці площею 3,0216 га, яка знаходиться на території Іванчицької сільської ради Рожищенського району Волинської області, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 0724582600:02:002:0181. 3) провести поділ спадкового майна в натурі таким чином: 3.1) виділити [PERSON] та [PERSON] на праві власності квартиру [ADDRESS] вартістю 711483 грн.; 3.2) виділити [PERSON] майно вартістю 566950,40 грн., а саме: - житловий будинок за адресою: [ADDRESS] ; - земельну ділянку площею 0,25 га, яка знаходиться у [ADDRESS] , цільове призначення для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 0724582602:01:002:0001; - земельну ділянку площею 0,60 га, яка знаходиться у [ADDRESS] , цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 0724582602:01:002:0002; - земельну ділянку площею 0,1061 га, яка знаходиться на території Іванчицької сільської ради Рожищенського району Волинської області, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 0724582600:01:003:0119; - земельну ділянку площею 2,9056 га, яка знаходиться на території Іванчицької сільської ради Рожищенського району Волинської області, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 0724582600:02:002:0093; - грошові заощадження [PERSON] в АТ КБ «Приватбанк», а саме на депозитному рахунку [NUMBER] із залишком 287,01 грн., на депозитному рахунку [NUMBER] із залишком 100000,53 грн., на картці [NUMBER] із залишком 20116,37 грн., на картці [NUMBER] із залишком на картці 2138,33 грн.; 3.3) виділити [PERSON] на праві власності автомобіль Hyundai Tucson, 2011 року випуску, номер кузова [NUMBER] ; 3.4) стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] та [PERSON] грошову компенсацію в розмірі 14573,96 грн; 3.5) стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] та [PERSON] грошову компенсацію в розмірі 89134,82 грн. Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21.10.2022 року провадження по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , про визнання права власності на 1/2 частку у спільній сумісній власності подружжя, про визнання права на спадкування обов`язкової частки у спадщині, про поділ спадкового майна було зупинено до залучення до участі у справі правонаступників позивача [PERSON] , яка померла [INFO] (Том 1, а.с. 231-232). 11.04.2023 року та 02.08.2023 року судом було надіслано запит приватному нотаріусу Луцького міського нотаріального округ Волинської області Ариванюк Т.О. щодо надання інформації, чи зверталися в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] (Том 2, а.с. 1, 37). 11.08.2023 року від приватного нотаріуса Луцького міського нотаріального округ Волинської області Ариванюк Т.О. надійшов інформаційний лист та копія матеріалів спадкової справи, заведеної до майна померлої [INFO] [PERSON] (Том 2, а.с. 39-74). Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15.08.2023 року провадження по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , про визнання права власності на 1/2 частку у спільній сумісній власності подружжя, про визнання права на спадкування обов`язкової частки у спадщині, про поділ спадкового майна було поновлено; до участі у справі залучено правонаступників померлої позивачки [PERSON] [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (Том 2, а.с. 75). Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06.12.2023 року до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача було залучено Виконавчий комітет Луцької міської ради, як орган опіки та піклування (Том 2, а.с. 143-144). 15.02.2022 року представником відповідачів [PERSON] та [PERSON] було подано до суду відзив на позовну заяву в якому зазначено, що усе охоплене заповітом майно померлим [PERSON] було успадкованим, а тому належало йому на праві приватної власності. У свою чергу, квартира [ADDRESS] була придбана за особисті кошти [PERSON] . При цьому, [PERSON] не довела своєї участі у придбанні вказаного житла. Також зазначає, що неповнолітній [PERSON] навчається у м. Луцьку та потребує житла саме у цьому населеному пункті, а не у с. Озденіж Рожищенського р-ну Волинської обл. При цьому, вартість земельних ділянок є значно завищеною. На підставі наведеного, у задоволенні позову просить відмовити (Том 1, а.с. 59-60). 23.02.2022 року представником позивача подано до суду відповідь на відзив в якому зазначено, що на квартира за адресою: [ADDRESS] , була набутою [PERSON] та [PERSON] за час їх перебування в зареєстрованому шлюбі, а тому на таке майно поширюється правовий режим спільної сумісної власності подружжя. Доказів зворотного стороною відповідача не надано. У свою чергу, нормативно-грошова оцінка спірних земельних ділянок проведена у відповідності до вимоги чинного законодавства, а доводи про зворотне є безпідставними. Просить врахувати дані доводи при вирішенні спору (Том 1, а.с. 77-80). У судовому засіданні правонаступник позивача [PERSON] надав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві та уточненому позові. Додатково зазначив, що первісний позивач [PERSON] , правонаступниками якої є позивачі, прийняла спадщину після смерті [PERSON] та не заявила відмови від її прийняття в будь-якій мірі. Правонаступник позивача [PERSON] надав в судовому засіданні пояснення аналогічні поясненням аналогічні викладеним у позовній заяві та уточненому позові. Представник правонаступників позивача - адвокат Кирись Г.Й. позовні вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] , який є одночасно законним представником неповнолітнього відповідача [PERSON] , у судовому засіданні щодо задоволення позову заперечував із викладених у відзиві на позовну заяву підстав. Додатково суду пояснив, що його неповнолітній брат [PERSON] постійно проживав у спірній квартирі разом зі своїм дідусем [PERSON] до моменту смерті останнього та увесь цей час здійснював за ним догляд. У свою чергу, житловий будинок у с. Озденіж Рожищенського району Волинської області потребує ремонту. Представник відповідачів [PERSON] та [PERSON] адвокат Булат Ю.В. у судовому засіданні суду пояснила, що померлий [PERSON] на момент своєї смерті склав заповіт та у такий спосіб реалізував своє волевиявлення щодо належного йому майна. Сторона позивачів не надала жодних доказів участі [PERSON] в придбанні спірної квартири та така була придбана у дане реєстрації шлюбу останньої з померлим. Транспортний засіб дійсно є спільним майном подружжя. Також зазначила, що запропонований стороною позивача варіант поділу спадкового майна в натурі є несправедливим та у такому вигляді задоволенню не підлягає. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилася, причини неявки суд не повідомила, хоча про дату, час і місце судового розгляду була повідомлена належним чином. Заяви, клопотання, відзив на позовну заяву від відповідача [PERSON] на адресу суду не надходили. Представник третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Виконавчий комітет Луцької міської ради, як орган опіки та піклування в судовому засіданні просила вирішить спір з урахування інтересів неповнолітнього відповідача [PERSON] , який є дитиною-сиротою. На переконання суду, неявка відповідача [PERSON] не позбавляє суд можливості надати правову оцінку правовідносинам, які склалися між сторонами даного спору, з огляду на наявні у справі матеріали. Відповідно до ч. 2 ст. 233 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку в разі неявки у судове засідання учасника справи щодо якого немає відомостей про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін або їх представників, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні за їх відсутності. В ході розгляду даної справи [PERSON] брала участь в підготовчому провадженні, тобто їй було відомо про наявність спору, проте остання розпорядилася своїми процесуальними правами на власний розсуд. Враховуючи строк перебування даного спору в провадженні суду, а також забезпечення відповідачу [PERSON] достатнього часу для реалізації своїх процесуальних прав, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за її відсутності. Заслухавши пояснення учасників судового провадження, допитавши свідк5ів, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково, з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер чоловік [PERSON] [PERSON] . Позивач [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 05.11.1996 року (Том 1, а.с. 11). За свого життя [PERSON] залишив заповіт, за змістом якого: 1) заповів [PERSON] : - квартиру за адресою [ADDRESS] ; - житловий будинок за адресою [ADDRESS] ; - земельну ділянку площею 0,25 га, яка знаходиться у [ADDRESS] , цільове призначення для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); - земельну ділянку площею 0,60 га, яка знаходиться у [ADDRESS] , цільове призначення для ведення особистого селянського господарства; - земельну ділянку площею 0,1061 га, яка знаходиться на території Іванчицької сільської ради Рожищенського району Волинської області, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства; - земельну ділянку площею 2,9056 га, яка знаходиться на території Іванчицької сільської ради Рожищенського району Волинської області, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства; - грошові заощадження в АТ КБ «Приватбанк». 2) заповів [PERSON] земельну ділянку площею 3,0216 га, яка знаходиться на території Іванчицької сільської ради Рожищенського району Волинської області, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства; 3) заповів [PERSON] : - автомобіль Hyundai Tucson, 2011 року випуску, номер кузова [NUMBER] ; - грошові заощадження в АТ «Кредобанк» (т.1 а.с.13). Згідно матеріалів спадкової справи, позивач [PERSON] 27 липня 2021 року відмовилася від своєї обов`язкової частки у спадщині, але 09 листопада 2021 року, згідно ч.6 ст.1273 ЦК України, протягом строку для прийняття спадщини, відкликала свою відмову (т.1 а.с.110, 128). [PERSON] прийняла спадщину за фактом спільного проживання зі спадкодавцем на час його смерті, що сторонами не заперечується. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] є онуками спадкодавця [PERSON] , і за законом вони б здійснювали спадкування за правом представлення, адже їх матір (донька спадкодавця [PERSON] ) [PERSON] , померла у листопаді 2017 року, що сторонами не заперечується. Відповідач [PERSON] прийняв спадщину шляхом подання відповідної заяви нотаріусу 16.11.2021 року (Том 1, а.с. 131). Відповідач [PERSON] прийняв спадщину у відповідності до ч. 4 ст. 1268 ЦК України, як неповнолітній, а також за фактом спільного проживання зі спадкодавцем на час його смерті, що сторонами не заперечується. З матеріалів справи слідує, що за час свого життя спадкодавцем [PERSON] було набуте наступне майно, яке є предметом цього спору: 1) квартира за адресою [ADDRESS] , яка набута на підставі договору купівлі-продажу від 05.11.1996 року. Оціночна вартість цієї квартири згідно наданого стороною позивача звіту про оцінку становить 711 483,00 грн. (Том 1, а.с. 14-15а). 2) автомобіль Hyundai Tucson, 2011 року випуску, номер кузова [NUMBER] , набутий ним 13.05.2015 року за договором купівлі-продажу. Оціночна вартість цього автомобіля згідно наданою стороною позивача звіту про оцінку становить 269200 грн. (Том 1, а.с. 16-24); 2) грошові заощадження в АТ КБ «Приватбанк», а саме на депозитному рахунку [NUMBER] із залишком 287,01 грн., на депозитному рахунку [NUMBER] із залишком 100000,53 грн., на картці [NUMBER] із залишком 20116,37 грн., на картці [NUMBER] із залишком на картці 2138,33 грн. (Том 1, а.с. 124). 3) житловий будинок за адресою [ADDRESS] , набутий ним за договором дарування від 08.04.2010 року. Оціночна вартість цього будинку згідно наданою стороною позивача звіту про оцінку становить 239836,00 грн. (Том 1, а.с. 25-26, 30); 3) земельна ділянка площею 0,25 га, яка знаходиться у [ADDRESS] , цільове призначення для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 0724582602:01:002:0001, яка набута ним в порядку ст. 120 ЗК України у зв`язку з переходом права власності на житловий будинок. Оціночна вартість цієї ділянки згідно наданою стороною позивача звіту про оцінку становить 128 945,00 грн. (Том 1, а.с. 27-28, 36-38); 4) земельна ділянка площею 0,60 га, яка знаходиться у [ADDRESS] , цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 0724582602:01:002:0002, яка набута ним в порядку спадкування. Нормативна грошова оцінка цієї ділянки становить 16820,00 грн. (Том 1, а.с. 100, 33). 5) земельна ділянка площею 0,1061 га, яка знаходиться на території Іванчицької сільської ради Рожищенського району Волинської області, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 0724582600:01:003:0119, яка набута ним в порядку спадкування. Нормативна грошова оцінка цієї ділянки становить 481,60 грн. (Том 1, а.с. 103, 34). 6) земельна ділянка площею 2,9056 га, яка знаходиться на території Іванчицької сільської ради Рожищенського району Волинської області, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 0724582600:02:002:0093, яка набута ним в порядку спадкування. Нормативна грошова оцінка цієї ділянки становить 58297,96 грн. (Том 1, а.с. 101 зворот, 35); 7) земельна ділянка площею 3,0216 га, яка знаходиться на території Іванчицької сільської ради Рожищенського району Волинської області, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 0724582600:02:002:0181, яка набута ним в порядку приватизації. Нормативна грошова оцінка цієї ділянки становить 58295,82 грн. (Том 1, а.с. 29, 32). Будь-яких інших даних про оціночну, ринкову чи нормативну грошову вартість спадкового майна, сторони суду не надали. Грошові кошти в АТ «Кредобанк», про які йде мова у заповіті [PERSON] , згідно відповіді банку - відсутні (Том 1, а.с. 126). З матеріалів справи слідує, що [INFO] померла первісний позивач [PERSON] (Том 1, а.с. 225). Згідно матеріалів спадкової справи заведеної після смерті [PERSON] , її спадкоємцями першої черги за законом є [PERSON] (син) та [PERSON] (син). Обидва прийняли спадщину згідно поданих заяв нотаріусу (Том 2, а.с. 3-4). Позивач [PERSON] , хоча також прийняла спадщину після смерті [PERSON] , однак жодних спадкових прав не має, адже є спадкоємцем другої черги (рідною сестрою) (Том 2, а.с. 5). Надаючи свою правову оцінку відносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає таке. В першу чергу суд вважає за необхідним оцінити доводи сторони позивача про те, що квартира за адресою [ADDRESS] , автомобіль Hyundai Tucson, а також грошові кошти в АТ КБ «Приватбанк» входили до складу спільної сумісної власності подружжя [PERSON] та [PERSON] . Статтею 22 Кодексу про шлюб та сім`ю України (чинного на час придбання [PERSON] квартири) передбачено, що майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку. Як вже зазначалося вище, шлюб між [PERSON] та [PERSON] був укладений 05 листопада 1996 року і того ж дня був укладений договір про купівлю [PERSON] квартири за адресою [ADDRESS] . Тому, враховуючи встановленому у сімейному законодавстві презумпцію спільності майна подружжя, яке набуте за час шлюбу, саме на стороні відповідачів, які заперечують поширення режиму спільної сумісної власності на квартиру, лежить процесуальний обов`язок спростувати цю презумпцію і надати суду докази протилежного. Всупереч вищенаведеному відповідачі [PERSON] та [PERSON] не надали суду будь-яких належних та допустимих доказів того, що квартира за адресою [ADDRESS] . була придбана [PERSON] за особисті кошти, набуті ним до шлюбу, тобто, не спростували презумпцію спільності майна подружжя. Навпаки, всі допитані у справі свідки, а саме [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] показали, що [PERSON] та [PERSON] тривалий час до офіційної реєстрації шлюбу проживали разом, як чоловік та жінка. Отже, оскільки квартира за адресою [ADDRESS] була набута [PERSON] та [PERSON] за час зареєстрованого шлюбу, а відповідачі не спростували презумпцію спільної сумісної власності подружжя, суд дійшов висновку, що лише 1/2 частка цієї квартири увійшла до складу спадщини після смерті [PERSON] , а інша 1/2 частки належала [PERSON] , як іншому з подружжя. Що стосується автомобіля Hyundai Tucson, а також грошових коштів в АТ КБ «Приватбанк», то вказане майно набуте [PERSON] за час зареєстрованого шлюбу, а тому, в силу положень ст.60 СК України, було спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] . Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у письмовому відзиві не заперечували стосовно поширення режиму спільної сумісної власності на це майно. Все інше спадкове майно набуте [PERSON] в порядку спадкування, дарування чи приватизації, а тому, в силу положень ст.57 СК України, вважалося його особистою приватною власністю. Далі суд переходить до доводів сторони позивача про те, що [PERSON] мала обов`язкову частку у спадщині, як непрацездатна вдова спадкодавця. Частиною першою статті 1241 ЦК України передбачено, що малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Як слідує з матеріалів справи, первісний позивач [PERSON] , [INFO] , на час відкриття спадщини мала вік повних 80 років, тобто, досягла пенсійного віку та вважалася непрацездатною. Тому, на підставі ч.1 ст.1241 ЦК України, [PERSON] мала право на обов`язкову частку у спадщині після смерті [PERSON] , яка становить половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом. В даному випадку, у випадку здійснення спадкування після смерті [PERSON] за законом, [PERSON] належало б 1/2 частки спадкового майна, а онукам [PERSON] та [PERSON] по 1/4 частці, адже вони здійснюють спадкування за правом представлення після смерті їх матері, якій би за життя належала б 1/2 частка спадкового майна. Тому обов`язкова частка [PERSON] у спадщині після смерті [PERSON] становить половину від 1/2, тобто, 1/4 частки. Переходячи до визначення розміру ідеальних часток кожної зі сторін у спірному майні, суд зазначає таке. Враховуючи встановлені судом обставини поширення режиму спільної сумісної власності подружжя на квартиру за адресою [ADDRESS] , автомобіль Hyundai Tucson, а також грошові кошти в АТ КБ «Приватбанк», а також наявність обов`язкової частки [PERSON] у спадковому майні, а також 2 спадкоємців за законом після її смерті, суд дійшов висновку, що слід задовольнити позовні вимоги в цій частині, а саме: 1) визначити, що за [PERSON] право власності на 5/16 часток у: - квартирі за адресою [ADDRESS] ; - автомобілі Hyundai Tucson, 2011 року випуску, номер кузова [NUMBER] ; - грошових заощадженнях [PERSON] в АТ КБ «Приватбанк», а саме на депозитному рахунку [NUMBER] із залишком 287,01 грн., на депозитному рахунку [NUMBER] із залишком 100 000,53 грн., на картці [NUMBER] із залишком 20 116,37 грн., на картці [NUMBER] із залишком на картці 2 138,33 грн.; 2) визнати за [PERSON] право власності на 5/16 часток у: - квартирі за адресою [ADDRESS] ; - автомобілі Hyundai Tucson, 2011 року випуску, номер кузова [NUMBER] ; - грошових заощадженнях [PERSON] в АТ КБ «Приватбанк», а саме на депозитному рахунку [NUMBER] із залишком 287,01 грн., на депозитному рахунку [NUMBER] із залишком 100 000,53 грн., на картці [NUMBER] із залишком 20 116,37 грн., на картці [NUMBER] із залишком на картці 2 138,33 грн.; 3) визнати за [PERSON] право власності на обов`язкову 1/8 частку у спадщині, а саме у: - житловому будинку за адресою [ADDRESS] ; - земельній ділянці площею 0,25 га, яка знаходиться у [ADDRESS] , цільове призначення для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 0724582602:01:002:0001; - земельній ділянці площею 0,60 га, яка знаходиться у [ADDRESS] , цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 0724582602:01:002:0002; - земельній ділянці площею 0,1061 га, яка знаходиться на території Іванчицької сільської ради Рожищенського району Волинської області, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 0724582600:01:003:0119; - земельній ділянці площею 2,9056 га, яка знаходиться на території Іванчицької сільської ради Рожищенського району Волинської області, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 0724582600:02:002:0093; - земельній ділянці площею 3,0216 га, яка знаходиться на території Іванчицької сільської ради Рожищенського району Волинської області, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 0724582600:02:002:0181. 4) визнати за [PERSON] право власності на обов`язкову 1/8 частку у спадщині, а саме у: - житловому будинку за адресою [ADDRESS] ; - земельній ділянці площею 0,25 га, яка знаходиться у [ADDRESS] , цільове призначення для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 0724582602:01:002:0001; - земельній ділянці площею 0,60 га, яка знаходиться у [ADDRESS] , цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 0724582602:01:002:0002; - земельній ділянці площею 0,1061 га, яка знаходиться на території Іванчицької сільської ради Рожищенського району Волинської області, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 0724582600:01:003:0119; - земельній ділянці площею 2,9056 га, яка знаходиться на території Іванчицької сільської ради Рожищенського району Волинської області, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 0724582600:02:002:0093; - земельній ділянці площею 3,0216 га, яка знаходиться на території Іванчицької сільської ради Рожищенського району Волинської області, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 0724582600:02:002:0181. Задовольняючи позовні вимоги в цій частині саме таким чином, суд зазначає, що запропонований стороною позивача варіант цих позовних вимог шляхом визнання одночасно за [PERSON] та [PERSON] однієї частки на майно є неможливим, адже на майно не може одночасно поширюватися режим спільної часткової та спільної сумісної власності. Тому суд ухвалюючи рішення в цій частині, вважає за необхідне визначити за обома спадкоємцями [PERSON] їх частки у рівних частинах. Таким чином, визначившись із частками у спірному майні всіх учасників справи, суд переходить до розгляду можливості поділу майна в натурі, за варіантом, який запропонований стороною позивача. Статтями 1278, 1279 ЦК України передбачено, що частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Кожен із спадкоємців має право на виділ його частки в натурі. Спадкоємці, які протягом не менш як одного року до часу відкриття спадщини проживали разом із спадкодавцем однією сім`єю, мають переважне право перед іншими спадкоємцями на виділ їм у натурі предметів звичайної домашньої обстановки та вжитку в розмірі частки у спадщині, яка їм належить. Спадкоємці, які разом із спадкодавцем були співвласниками майна, мають переважне право перед іншими спадкоємцями на виділ їм у натурі цього майна, у межах їхньої частки у спадщині, якщо це не порушує інтересів інших спадкоємців, що мають істотне значення. Отже, чинне цивільне законодавство не забороняє здійснення поділу спадкового майна в натурі, у разі спору між спадкоємцями. В даному випадку такій спір між ними існує, оскільки відповідач стверджує, внаслідок поділу будуть порушені права неповнолітнього [PERSON] , 2007 року народження, який постійно проживає та навчається у м. Луцьку, тому потребує житла саме у м. Луцьку, а не у с. Озденіж, як пропонує сторона позивача. Розв`язуючи такий спір суд ще раз підкреслює, що згідно ч.2 ст.1279 ЦК України, спадкоємці, які разом із спадкодавцем були співвласниками майна, мають переважне право перед іншими спадкоємцями на виділ їм у натурі цього майна, у межах їхньої частки у спадщині, якщо це не порушує інтересів інших спадкоємців, що мають істотне значення. Тобто, вирішуючи спір про поділ спадкового майна в натурі суд повинен врахувати не тільки переважне право спадкоємця, який разом із спадкодавцем був співвласником майна, а врахувати також і інтереси інших спадкоємців, що мають істотне значення. Так, з матеріалів справи слідує, що неповнолітній відповідач [PERSON] , 2007 року народження, до смерті спадкодавця [PERSON] постійно проживав разом з ним та первісним позивачем [PERSON] у квартирі за адресою [ADDRESS] . Вказані обставини наведені безпосередньо у тексті позову. Неповнолітній [PERSON] народжений у м. Луцьку, його матір [PERSON] померла у м. Луцьку, а сам він має статус дитини-сироти та над ним встановлена опіка (т.1 а.с.138-139, 143, 145). Слід також зазначити, що складаючи заповіт, [PERSON] розпорядився залишити квартиру за адресою [ADDRESS] саме неповнолітньому [PERSON] . Натомість позивачі [PERSON] та [PERSON] є повнолітніми особами, мають зареєстровані місця проживання у м. Луцьку за іншими адресами і в матеріалах справи відсутні докази того, що вони не забезпечені житлом. Істотних обставин, які б свідчили про необхідність виділення спірної квартири саме [PERSON] та [PERSON] , суд не вбачає. Враховуючи особливо вразливе становище [PERSON] , як дитини-сироти, той факт, що він народився та постійно проживав у м. Луцьку, в тому числі і в квартирі за адресою [ADDRESS] , категоричні заперечення стосовно позбавлення його права на цю квартиру, а також волевиявлення спадкодавця [PERSON] залишити квартиру саме [PERSON] , суд дійшов висновку, що слід залишити цю квартиру неповнолітньому [PERSON] , а [PERSON] та [PERSON] виділити житловий будинок у с. Озденіж Луцького (колишнього Рожищенського) району Волинської області та відповідну земельну ділянку для його обслуговування. Такий спосіб поділу спадкового майна належним чином забезпечить право неповнолітнього [PERSON] на житло, як дитини-сироти, враховує його прив`язаність саме до м. Луцька, як місця, де він народився, де померла його матір та де він провів все своє свідоме життя, а також проявить повагу до волевиявлення [PERSON] залишити це майно саме онуку, а не вдові. Натомість виділення житлового будинку у с. Озденіж Луцького (колишнього Рожищенського) району Волинської області та відповідної земельної ділянки для його обслуговування [PERSON] та [PERSON] не вплине істотно на їх життя, як повнолітніх осіб, які, очевидно, забезпечені житлом, адже зареєстровані за іншими адресами у м. Луцьку. Здійснюючи поділ суд враховує, що загальна вартість вищенаведеного спадкового майна становить 1 605 614,61 грн. Відповідно, вартість ідеальної частки: 1) [PERSON] (5/16 квартири, автомобіля, грошових коштів + 1/8 решти майна) становить 407 502,75 грн. (222 338,44 + 84 125 + 38 204,76 + 62 834,55); 2) [PERSON] так само 407 502,75 грн.; 3) [PERSON] (3/8 квартири, грошових коштів + 3/4 решти майна окрім ділянки 0724582600:02:002:0181) становить 645 937,26 грн. (266 806,13 + 45 845,71 + 333 285,42); 3) [PERSON] (3/8 автомобіля) становить 100 950 грн. 4) [PERSON] (3/4 ділянки 0724582600:02:002:0181) становить 43 721,86 грн. Тому, задля забезпечення належної компенсації вартості ідеальної частки у спірному майні, остаточно суд здійснює поділ спірного майна в натурі таким чином: 1) виділити [PERSON] та [PERSON] на праві спільної часткової власності по 1/2 частки кожному: - житлового будинку за адресою [ADDRESS] ; - земельної ділянки площею 0,25 га, яка знаходиться у [ADDRESS] , цільове призначення для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 0724582602:01:002:0001; - земельної ділянки площею 0,60 га, яка знаходиться у [ADDRESS] , цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 0724582602:01:002:0002; - земельної ділянки площею 0,1061 га, яка знаходиться на території Іванчицької сільської ради Рожищенського району Волинської області, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 0724582600:01:003:0119; - земельної ділянки площею 2,9056 га, яка знаходиться на території Іванчицької сільської ради Рожищенського району Волинської області, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 0724582600:02:002:0093; - грошових заощаджень [PERSON] в АТ КБ «Приватбанк», а саме на депозитному рахунку [NUMBER] із залишком 287,01 грн., на депозитному рахунку [NUMBER] із залишком 100 000,53 грн., на картці [NUMBER] із залишком 20 116,37 грн., на картці [NUMBER] із залишком на картці 2 138,33 грн.; 2) виділити [PERSON] на праві власності квартиру за адресою [ADDRESS] ; 3) виділити [PERSON] на праві власності автомобіль Hyundai Tucson, 2011 року випуску, номер кузова [NUMBER] ; 4) виділити [PERSON] земельну ділянку площею 3,0216 га, яка знаходиться на території Іванчицької сільської ради Рожищенського району Волинської області, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 0724582600:02:002:0181. Всього судом виділено в натурі майна: 1) [PERSON] вартістю 283 317,90 грн.; 2) [PERSON] вартістю 283 317,90 грн.; 3) [PERSON] вартістю 711 483,00 грн.; 4) [PERSON] вартістю 269 200,00 грн.; 5) [PERSON] вартістю 58 295,82 грн. Оскільки правонаступники позивачки [PERSON] та [PERSON] не просили суд стягнути грошову компенсацію за відступ від ідеальної частки з неповнолітнього [PERSON] , хоча запропонований ними варіант поділу також передбачав такий відступ, грошова компенсація з неповнолітнього відповідача [PERSON] судом не стягується. За розрахунками суду, з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] та [PERSON] слід було б стягнути грошову компенсацію за відступ від ідеальної частки у майні у розмірі 168 250 грн. (269 200 - 100 950), тобто, по 84 125,00 грн. кожному, але оскільки позивачі просять суд стягнути з [PERSON] лише 89 134,82 грн, а суд не змінював запропонований порядок поділу в цій частині та не вправі виходити за межі позовних вимог, суд стягує саме 89 134,82 грн грошової компенсації, тобто 44 567,41 грн на користь кожного З [PERSON] слід стягнути на користь [PERSON] та [PERSON] 14 573,96 грн. (58 295,82 - 43 721,86) грошової компенсації, тобто, по 7 286,98 грн. на користь кожного. Здійснюючи розподіл судових витрат суд виходить з того, що позивачі не просять суд стягнути такі судові витрати з неповнолітнього [PERSON] , а просять суд стягнути їх лише з відповідача [PERSON] та відповідачки [PERSON] , а тому сплачений позивачкою судовий збір у розмірі 8 152,10 грн. слід стягнути з вказаних відповідачів у рівних частках, тобто, по 4 076,05 грн. з кожного. Щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає, що у першій заяві по суті спору сторона позивача, всупереч вимогам ч.1 ст.134 ЦПК України, не навела попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. Тому на підставі ч.2 ст.134 ЦПК України, суд відмовляє у стягнення судових витрат з надання професійної правничої допомоги на користь позивача.

Outcome: partial