Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-18 00:00:00

Рішенням Сколівського районного суду Львівської області від 26 січня 2024 року у цивільній справі № 453/1515/22 (провадження № 2/453/44/24) позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, органу піки та піклування Сколівської міської ради Львівської області про відібрання дитини від матері та повернення її за попереднім місцем проживання - задоволено. Ухвалено відібрати дитину [PERSON] , [INFO] , від матері [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , та повернути її батькові [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , за попереднім місцем проживання дитини: [ADDRESS] . Крім того, стягненоз [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , 992 (дев`ятсот дев`яносто дві гривні) 40 копійок судового збору. 30 січня 2024 року на адресу Сколівського районного суду Львівської області надійшла заява [PERSON] \~про відшкодування\~судових витрат\~по цивільній\~справі,\~в якій\~позивач просить ухвалити додаткове рішення про стягнення з [PERSON] на його користь 6\~000 грн. витрат на професійну правничу допомогу. В обґрунтування вимог посилається на те, що в судовому рішенні вирішено лише питання відшкодування витрат, пов`язаних із сплатою судового збору. В той же час, наголошує, що у своїй позовній заяві він зазначав, що очікує понести витрати на правничу допомогу в попередньому (орієнтовному) розмірі 8\~000, 00 грн. Крім того, до закінчення судових дебатів у справі позивачем у клопотанні від 23 січня 2024 року про розгляд справи за відсутності позивача зроблено заяву про намір подати докази, що підтверджують понесені витрати на надання професійної правничої допомоги протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. Судове засідання з розгляду вказаної заяви призначено на 13 лютого 2024 року. Відповідач у справі, будучи належним чином повідомленим про час та місце судового засідання, заперечення на заяву позивача не подав, в судове засідання 13 лютого 2024 року не з`явився. В поданій заяві про ухвалення додаткового рішення позивач, в тому числі, просив заяву розглянути за його відсутності та відсутності його представника адвоката Гороха В.В. Таким чином, в судове засідання 13 лютого 2024 року сторони та їх представники не з`явились, що не перешкоджає розгляду заяви. Частиною 4 ст.268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Оскільки текст додаткового рішення складено 19 лютого 2024 року, то незважаючи на те, що судове засідання призначене на 13 лютого 2024 року, датою ухвалення рішення є саме 19 лютого 2024 року. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини та перевіривши їх доказами, суд дійшов такого висновку. Відповідно до\~ст. 270 ЦПК України\~суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених\~статтею 430 цього Кодексу. Відповідно до вимог ч. 8\~ст. 141 ЦПК України\~розмір витрат, які сторона сплатила, або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків, тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Відповідно до ч. 1\~ст. 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Сколівського районного суду Львівської області від 26 січня 2024 року у цивільній справі № 453/1515/22 (провадження № 2/453/44/24) позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, органу піки та піклування Сколівської міської ради Львівської області про відібрання дитини від матері та повернення її за попереднім місцем проживання - задоволено. Ухвалено відібрати дитину [PERSON] , [INFO] , від матері [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , та повернути її батькові [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , за попереднім місцем проживання дитини: [ADDRESS] . Крім того, стягненоз [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , 992 (дев`ятсот дев`яносто дві гривні) 40 копійок судового збору. При цьому, питання стягнення витрат на професійну правничу допомогу при винесенні рішення не вирішувалось. Натомість, у позовній заяві позивачем повідомлено попередній розрахунок суми судових витрат, які відповідач очікує понести у зв`язку із розглядом справи, тобто зроблено заяву про стягнення з відповідача, в тому числі, і витрат на правничу допомогу. Крім того, до закінчення судових дебатів у справі позивачем у клопотанні від 23 січня 2024 року про розгляд справи за відсутності позивача зроблено заяву про намір подати докази, що підтверджують понесені витрати на надання професійної правничої допомоги протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. Таким чином, у вищевказаному рішенні судом було вирішено питання лише щодо розподілу судових витрат в частині судового збору, питання щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу, надану позивачеві в межах розгляду Сколівським районним судом Львівської області справи № 453/1515/22 вирішено не було. Згідно з положеннями\~ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 2\~ст. 141 ЦПК України\~інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до\~ст. 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Як передбачено ч. 4 та 5\~ст. 137 ЦПК України\~розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно із ч. 3\~ст. 141 ЦПК України\~при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін. Згідно із\~ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»\~гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнта. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини справи. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04, п. 269). Відповідно до п. 48 Постанови Пленуму ВССУ № 10 від 17 жовтня 2014 року, витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Судом при розгляді спору між сторонами досліджено Договір про надання правової допомоги № 41/22 від 21 листопада 2022 року, укладений між адвокатом Горохом В.В. та Левковичем Л.Я., згідно з п. 1 якого клієнт доручив, а адвокат взяв на себе зобов`язання надавати правову допомогу клієнту в обсязі та на умовах, передбачених договором. Згідно з п. 5.1 договору отримання винагороди адвокатом за надання правової допомоги відбувається у формі гонорару , який сплачується в готівковій або безготівковій формі. Розмір гонорару встановлюється в додатковій угоді. В матеріалах справи міститься ордер серії ВС № 1183654 від 07 лютого 2023 року, виданий на підставі Договору про надання правової допомоги № 41/22 від 21 листопада 2022 року. Відповідно до Додаткової угоди № 1 від 29 січня 2024 року до Договору про надання правової допомоги № 41/22 від 21 листопада 2022 року, п. 5.1 Договору № 41/22 від 21 листопада 2022 року викладено в наступній редакції: «Отримання винагороди адвокатом за надання правової\\ допомоги у цивільній справі № 453/1515/22, що розглянута Сколівським районним судом Львівської області, відбувається у формі гонорару у розмірі 6\~000, 00 грн., який сплачується Клієнтом в безготівковій формі на підставі Акту наданих правових послуг.» Позивачем до заяви про відшкодування судових витрат додано: - копію Договору про надання правової допомоги № 41/22 від 21 листопада 2022 року; - копію Додаткової угоди № 1 від 29 січня 2024 року до Договору про надання правової допомоги № 41/22 від 21 листопада 2022 року; - копію Акту № 1 наданих послуг за Договором № 41/22 про надання правової допомоги від 21 листопада 2022 року на суму 6\~000, 00 грн.; - оригінал квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки № 50 від 29 січня 2024 року на суму 6\~000, 00 грн. Виходячи із змісту вказаного Акту № 1 наданих послуг за Договором № 41/22 про надання правової допомоги від 21 листопада 2022 року, адвокатом надано правових послуг у справі № 453/1515/22, на загальну суму 6\~000, 00 грн. З матеріалів справи встановлено, що представництво інтересів позивача в суді здійснював адвокат Горох В.В. на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ЛВ № 000526 від 27 січня 2017 року, ордера на надання правничої (правової) допомоги серії серії ВС № 1183654 від 07 лютого 2023 року та відповідно до умов вищеописаного Договору про надання правової допомоги № 41/22 від 21 листопада 2022 року та Додаткової угоди № 1 від 29 січня 2024 року до нього. Таким чином, оскільки позивачем підтверджено факт отримання ним послуг з правової допомоги, оплати таких послуг, беручи до уваги те, що позовні вимоги позивача задоволено, однак питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу не вирішено, зважаючи, що про подання додаткових доказів на підтвердження витрат на правову допомогу позивачем було заявлено до закінчення судових дебатів (у клопотанні від 23 січня 2024 року про розгляд справи за відсутності позивача), заявником у встановлений\~законом\~строк надано відповідну заяву та докази обсягу послуг адвоката і виконаних ним робіт та їх вартості, суд дійшов висновку про наявність обґрунтованих підстав, визначених\~ст. 270 ЦПК України,\~для ухвалення додаткового судового рішення та стягнення з відповідача документально підтверджених витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката в заявленому позивачем розмірі 6 000, 00 грн.

Outcome: approved