Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-15 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «БУДСЕРВІСМАТЕРІАЛИ» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 54 635,44 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до умов укладеного між позивачем та відповідачем договору про надання послуг по зберіганню транспортного засобу на автостоянці, відповідач зобов`язалася щомісячно оплачувати вартість наданих позивачем послуг, однак [PERSON] не виконує зобов`язання по їх оплаті, в зв`язку з чим за нею утворилась заборгованість в розмір 54 635,44 грн., яку позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 27 грудня 2023 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до ст.178 ЦПК України, відповідач не скористалася своїм правом подання до суду відзиву на позовну заяву та/або заяви із запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін. Від позивача також не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у відповідності із ч. 5 ст. 279 ЦПК України за наявними у справі матеріалами. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, 01.04.2007 між [PERSON] та ТОВ «БУДСЕРВІСМАТЕРІАЛИ», було укладено договір №01-04-23Н/СР14 про надання послуг обслуговуванню і участі у витратах по утриманню підзеної автостоянки і прилягаючої території, відповідно до умов якого позивач надає послуги по зберіганню транспортного засобу відповідача на території підземної автостоянки за адресою: [ADDRESS] , а відповідач приймає на обслуговування місця №23, сплачує позивачу плату за отриманні послуги на умовах, визначених договором. Відповідно до п. 4.4. Договору, на момент підписання даного договору сума однієї частки (одного місця) власника у витратах по утриманню та обслуговуванню стоянки на місяць складає 195 грн. Витрати по утриманню та експлуатації стоянки розраховуються, виходячи із фактичних витрат на утримання за попередній період з урахуванням планового прибутку та податків, шляхом ділення на загальну кількість машино (парко) місць, що становить 125 машиномісць. Згідно розрахунку витрат по утриманню та експлуатації стоянки з 01.09.2023 року діяв тариф у розмірі 670 грн., щомісячно за одне машиномісце. Позивачем неодноразово надсилались відповідачу Додаткові угоди до Договору №1-04-23Н/СР14 від 01.04.2007 про зміну тарифу, однак відповідачем не було підписано дані угоди, як і не надано заперечень щодо їх розміру, а відтак своїми діями [PERSON] погодилася на запропоновані позивачем умови. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. А ч. 1 ст. 317 цього Кодексу встановлено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно із ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Частиною 2 статті 509 ЦК України визначено, що зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно із ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України). Частиною 1 статті 11 ЦК України визначено, що цивільна права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільна права та обов`язки. Як вбачається з матеріалів справи відповідач не виконує взяті зобов`язання , у зв`язку з чим, у неї виникла заборгованість за період з 01.06.2016 по 01.11.2023, яка станом на 01.11.2023 становить 34 593 грн. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Таким чином, неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань щодо своєчасної сплати платежів за договором порушує право позивача на своєчасне отримання плати за надані послуги. Оскільки відповідач припинила виконання зобов`язань в односторонньому порядку, що потягло в цілому невиконання умов договору, то позивач має всі правові підстави вимагати стягнення заборгованості в судовому порядку. Стаття 625 ЦК України визначає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Беручи до уваги наведене та перевіривши наданий позивачем розрахунок суми штрафних санкцій, суд дійшов висновку, що сума штрафних санкцій на підставі ст. 625 ЦК України, яка підлягає стягненню з відповідача становить 15 043, 48 грн. - інфляційної складової боргу та 3 022, 26 грн. - трьох відсотків річних. Частиною 1 ст. 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. А згідно з ч. 3 цієї статті, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно з п. 5.3. Договору при затримці оплати послуг виконавця та своєї частки у витратах по утриманню й експлуатації стоянки на строк більше 10 днів власник виплачує виконавцеві пеню у розмірі подвійної ставки НБУ, що діяла на момент прострочення, за кожен день прострочення. Беручи до уваги наведене та перевіривши наданий позивачем розрахунок, суд дійшов висновку, що сума штрафу, яка підлягає стягненню становить 1 976,70 грн. Оцінюючи належність, допустимість, а також достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обгрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, відповідно до вимог статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені останнім судові витрати, які складаються з судового збору в сумі 2 684,00 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 5 000 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved