Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-18 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з даною заявою, яку мотивує тим, що 17 грудня 2021 року вона звернулася із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про призначення пенсії, однак їй було відмовлено у цьому через розбіжності у документах, а саме даті її народження. Так, у паспорті громадянина України дата її народження вказана як [INFO] , така ж дата і у свідоцтві про укладення шлюбу. Однак у свідоцтві про народження і трудовій книжці є дата [INFO] . Крім цього у трудовій книжці її прізвище після укладання шлюбу зазначено як « [PERSON] », що відмінне від її прізвища у паспорті « [PERSON] ». Через вказані розбіжності вона не може оформити пенсію. На підставі наведеного просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що свідоцтво про народження [PERSON] , [INFO] та трудова книжка серії [NUMBER] , виданої на ім`я [PERSON] належить [PERSON] , [INFO] . У судове засіданні заявник не з`явилася, однак попередньо подавала заяву про розгляд справи у її відсутності, вимоги заяви підтримала у повному обсязі та просила таку задовольнити та долучити до матеріалів справи повідомлення ГУ ПФУ в Закарпатській області. Крім цього у день засідання надіслала на електронну адресу суду заяву у порядку ст. 49, 51 ЦПК України, в якій просила у порядку зазначених статей вказати у мотивувальній та резолютивній частині рішення про те, що встановлення факту по даній справі має значення для нарахування їй пенсії та зобов`язати ГУ ПФУ в Закарпатській області зробити їй перерахунок з дня виникнення права на пенсію. Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області у судове засідання також не з`явилася, направляла письмові пояснення, у яких вказано, що за результатами розгляду заяви [PERSON] про призначення пенсії № 1601 від 17 грудня 2021 року ГУ прийнято рішення № 071850002681 від 23 грудня 2021 року про відмову у призначенні пенсії. Згідно з наданими документами загальний страховий стаж [PERSON] становить 16 років 1 місяць 13 днів, що є недостатнім для призначення пенсії відповідно до ст. 26 Закону № 1058-ІV. Так, до страхового стажу [PERSON] не зараховано період навчання у технічному училищі з 01.09.1980 по 19.07.1982, оскільки у атестаті про навчання відсутній номер та підписи відповідальних осіб. Крім того до страхового стажу не зараховано жодного періоду згідно трудової книжки [NUMBER] , оскільки дата народження зазначена « [INFO] », що не відповідає паспортним даним. За наведених обставин просила розглянути справу без її участі з урахуванням письмового пояснення.\~\~\~ Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до такого висновку. Відповідно до ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Встановлено, що згідно з паспортом громадянина України серії [NUMBER] , виданим 26 листопада 1996 року Перечинським РВ УМВС України в Закарпатській області, прізвище, ім`я, по батькові заявника є [PERSON] , [INFO] . Прізвище « [PERSON] » заявнику присвоєно після укладення 05 березня 1983 року шлюбу з [PERSON] , що стверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 5 березня 1983 року. Про вказану обставину зазначено й на звороті титульної сторінки трудової книжки серії [NUMBER] , заповненої 19 жовтня 1982 року (рос. мовою), та перекреслено дівоче прізвище « [PERSON] » і зроблено запис « [PERSON] » (рос. мовою); при цьому допущено помилку у даті народження та записано 23/11 1963. Досягнувши пенсійного віку, заявник звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області у місті Перечині з метою призначення пенсії за віком, однак їй було відмовлено у призначенні пенсії за відсутності достатнього страхового стажу. Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У відповідності до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Зі змісту заяви вбачається, що встановлення факту належності заявнику трудової книжки та свідоцтва про народження їй потрібно для оформлення пенсії. У пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Факти, що мають юридичне значення, встановлюються в судовому порядку, коли ці факти безпосередньо породжують юридичні наслідки для заявника: право на спадщину; право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, одержання компенсації тощо. Пунктом 12 вказаної постанови Пленуму судам роз`яснено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище якої, зазначені в документі, не збігаються з прізвищем цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. У випадку заявника прізвище, що зазначене у трудовій книжці, а також дата її народження у вказаному документі, не збігаються з наявним прізвищем та датою народження у паспорті заявника. При цьому встановлення вказаного факту породжує для заявника юридичні наслідки а саме, право на отримання пенсії. Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що вимога про встановлення належності [PERSON] правовстановлюючого документа трудової книжки на ім`я Васив [PERSON] , дата рождения 23/11 1963 (вказано на російській мові), підлягає задоволенню. Стосовно вимоги про встановлення факту належності свідоцтва про народження [PERSON] , серії [NUMBER] , виданого 23 грудня 1963 року слід відмовити, з огляду на положення ч. 3 ст. 315 ЦПК України, якою передбачено, що справи про встановлення факту належності особі свідоцтв, що їх видають органи державної реєстрації актів цивільного стану, судовому розгляду в окремому провадженні не підлягають. Так само не підлягає задоволенню вимога заявника [PERSON] , викладена нею у доповнення вимог заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, у заяві від 19 лютого 2024 року (а. с. 35) щодо зобов`язання ГУ ПФУ в Закарпатській області зробити їй перерахунок з дня виникнення права на пенсію, виходячи з такого. Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ. Так, захист прав в порядку цивільного судочинства здійснюється у позовному провадженні, а також у інших, спеціальних (окремих) провадженнях, зокрема в порядку окремого провадження (розділ ІV ЦПК України). Окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (ст. 293 ЦПК). Натомість у заяві від 19 лютого 2024 року заявник [PERSON] просить також зобов`язати ГУ ПФУ в Закарпатській області зробити їй перерахунок пенсії з дня виникнення права на пенсію, що не може бути вимогою у справі про встановлення певного юридичного факту (у справі окремого провадження). Суть такої вимоги заявника та суб`єктний склад цих правовідносин, зокрема наявності у таких правовідносинах органу ПФУ як органу виконавчої влади, який безпосередньо реалізує надані законодавством владні управлінські функції про зобов`язання нарахувати та виплатити пенсію, є публічно-правовим спором, який у свою чергу належить до юрисдикції адміністративних судів, а відтак не може бути розглянутий у порядку цивільного судочинства, ні тим більше вирішений у порядку окремого провадження. За правилами пункту 1 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. На підставі наведеного, суд прийшов до висновку, що у задоволенні вимоги [PERSON] про зобов`язання ГУ ПФУ в Закарпатській області зробити їй перерахунок пенсії з дня виникнення права на пенсію, також слід відмовити.

Outcome: partial