Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-14 00:00:00

Позивачі [PERSON] , [PERSON] звернулися до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя з позовом до Районної адміністрації ЗМР по Олександрівському району про визнання права на приватизацію та зобов`язання вчинити певні дії. В обґрунтування позову зазначено, що житлова площа по [ADDRESS] була надана чоловіку [PERSON] та батьку [PERSON] [PERSON] (помер у 2012 році) на підставі ордера № 4309 від 11.08.1983. У вересні 2023 року позивачі звернулися до Районної адміністрації ЗМР по Олександрівському району з питання приватизації житла, але листом від 26.09.2023 р. М-380-О-567 відповідачем було відмовлено у приватизації через відсутність ордера на житлове приміщення встановленого зразка, довідки про місце проживання [PERSON] в період з 01.01.1993 р. по 17.05.1994 р. та документа, що підтверджує невикористання житлового чека для приватизації державного житлового фонду [PERSON] в період з 01.01.1993 р. по 17.05.1994 р. Листом від 26.07.2023 року Департамент житлово-комунального господарства Департаменту з управління ЗМР повідомив про відсутність у департаменті корінця державного ордера № 4309 від 11.08.1983, оскільки вони зберігаються лише з 1984 року. Факт відсутності ордера позбавляє позивачів можливості реалізувати своє право на приватизацію квартири. З листа Департаменту реєстраційних послуг ЗМР № К-707 від 07.09.2023 р. вбачається, що відносно [PERSON] , як малолітньої особи інформація була внесена до картки матері, [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] без зазначення дати внесення відповідної інформації. Відповідно до довідки АТ «Державний ощадний банк України» позивачі житлові чеки на приватизацію житла за адресою проживання не використовували. Посилаючись на зазначені обставини, з урахуванням уточнення, просили суд визнати за [PERSON] , [PERSON] право на приватизацію квартири за адресою: [ADDRESS] , зобов`язавши районну адміністрацію ЗМР по Олександрівському району здійснити приватизацію за відсутності ордера; довідки про реєстрацію місця проживання [PERSON] в період з 01.01.1993 р. по 17.05.1994 р. та документа, що підтверджує невикористання житлового чека для приватизації державного житлового фонду [PERSON] в період з 01.01.1993 р. по 17.05.1994 р. квартири за адресою: [ADDRESS] на підставі ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду». Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 30.11.2023 року відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи проводити в загальному позовному провадженні та призначено підготовче судове засідання. 20.12.2023 року представником відповідача подано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що за результатами розгляду органом приватизації - районною адміністрацією ЗМР по Олександрівському району заяви [PERSON] з питання приватизації нею та її дочкою [PERSON] квартири за адресою: [ADDRESS] встановлено, що у наданих до заяви документах відсутні: копія ордера на житлове приміщення встановленого зразка, виданого виконавчим комітетом ЗМР; довідка про реєстрацію місця проживання [PERSON] в період з 01.01.1993 р. по 17.05.1994 р.; документ, що підтверджує невикористання житлового чека для приватизації державного житлового фонду [PERSON] в період з 01.01.1993 р. по 17.05.1994 р. Здійснити приватизацію житла без повного переліку документів неможливо. Враховуючи конкретні обставини, при яких виник даний спір, районна адміністрація зауважує, що дана ситуація виникла не з вини органу приватизації, а у зв`язку з ненаданням безпосередньо [PERSON] та [PERSON] відповідних документів для здійснення приватизації житлового приміщення. Ухвалою Жовтневого\~районного суду\~м.\~Запоріжжя від\~05.02.2024\~року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивачі у судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні просила ухвалити рішення на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, вислухавши думку сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог\~ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 18.12.1976 року. 22.08.1996 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 22.08.1996 року, прізвище дружини змінено на [PERSON] . Згідно із Витягом з реєстру територіальної громади № 2023/006981633 від 02.09.2023 року, за відомостями Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради місце проживання [PERSON] , [INFO] , зареєстроване за адресою: [ADDRESS] з 25.08.1983 року. Відповідно до Витягу з реєстру територіальної громади № 2023/006981631 від 02.09.2023 року, за відомостями Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради місце проживання [PERSON] , [INFO] , зареєстроване за адресою: [ADDRESS] з 17.05.1994 року. Згідно із довідкою Департаменту реєстраційних послуг ЗМР від 07.09.2023 р. № К-707, за відомостями Департаменту стосовно [PERSON] , як малолітньої дитини, була внесена інформація до картки матері, [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] без зазначення дати внесення відповідної інформації. Відповідно до інформаційної довідки ТОВ «Місто для людей Запоріжжя» від 20.09.2023 року № 699065, квартира за адресою: [ADDRESS] неприватизована, належить до Територіальної громади м. Запоріжжя, кількість зареєстрованих осіб 2 (дві), відповідальний квартиронаймач [PERSON] . З технічного паспорту на квартиру за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер ТІ01:6229-0498-0249-1126, інвентаризаційна справа №213922, вбачається, що паспорт виготовлено 10.08.2023 року, замовниками технічної інвентаризації є: [PERSON] , [PERSON] . Згідно відповіді Департаменту з управління житлово-комунальним господарством Запорізької міської ради № М-1533 від 26.07.2023 р., на звернення [PERSON] щодо надання копії корінця державного ордера № 4309, виданого 11.08.1983 року, на квартиру [ADDRESS] , повідомлено, що у відділі обліку та розподілу житлової площі департаменту, корінці ордерів на заселення зберігаються лише з 1984 року. Враховуючи зазначене, надати запитувану інформацію не уявляється можливим. Відповідно до довідки ТВБВ №10007/0357 Філії Запорізького обласного управління АТ «Державний ощадний банк України» № 107.357-23/291 від 09.08.2023 року, [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , житлові чеки на приватизацію житла за адресою проживання [ADDRESS] не використовувались. Відповідно до листа районної адміністрації Запорізької міської ради по Олександрівському району № М-380-О-567 від 26.09.2023 року, за результатом розгляду заяви [PERSON] з питання приватизації нею та її донькою [PERSON] квартири за адресою: [ADDRESS] , було відмовлено у здійсненні приватизації зазначеної квартири, оскільки не надані наступні документи: копія ордера на житлове приміщення встановленого зразка, виданого виконавчим комітетом ЗМР; довідка(и) про реєстрацію місця проживання [PERSON] в період з 01.01.1993 по 17.05.1994; документ, що підтверджує невикористання житлового чека для приватизації державного житлового фонду [PERSON] в період з 01.01.1993 по 17.05.1994. Згідно з статей\~30,\~41 Конституції України\~кожному гарантується недоторканність житла, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним. Відповідно до вимог ст. 345 ЦK України фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Приватизація здійснюється у порядку, встановленому законом. Правові основи приватизації житла, що знаходиться в державній власності, визначені у\~Законі України «Про приватизацію державного житлового фонду». Відповідно до\~ст.1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», приватизація державного житлового фонду (далі - приватизація) - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т.ін.) державного житлового фонду на користь громадян України. Згідно зі ч. 1 ст.2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» до об`єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів (далі - квартири (будинки), які використовуються громадянами на умовах найму. Відповідно до статті 3 Закону України\~«Про приватизацію\~державного житлового\~фонду» приватизація\~здійснюється шляхом: безоплатної\~передачі громадянам\~квартир (будинків),\~житлових приміщень\~у гуртожитках\~з розрахунку\~санітарної норми\~21\~квадратний метр\~загальної площі\~на наймача\~і кожного\~члена його\~сім`ї\~та додатково\~10\~квадратних метрів\~на сім`ю; продажу надлишків загальної площі квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках громадянам України, що мешкають в них або перебувають в черзі потребуючих поліпшення житлових умов. Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Частиною 3 статті 9 ЖК України передбачено, що\~громадяни мають право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду, житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад, або придбання їх у житлових кооперативах, на біржових торгах, шляхом індивідуального житлового будівництва чи одержання у власність на інших підставах, передбачених законом. Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 15 ЖК України, до компетенції виконавчих комітетів районних, міських, районних у містах рад народних депутатів належить видача ордерів на жилі приміщення. Згідно з ст. 58 ЖК України, ордер є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Відповідно до п. п. 69, 70, 72 Постанови ради Міністрів Української РСР від 11 грудня 1984 року № 470 «Про затвердження Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР»(розділ IV), ордер на жиле приміщення видається на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів та є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення, дійсний протягом 30 днів. Ордер вручається громадянинові, на ім`я якого він виданий, або за його дорученням іншій особі. При одержанні ордера пред`являються паспорти (або документи, що їх замінюють) членів сім`ї, включених до ордера. При вселенні в надане жиле приміщення громадянин здає ордер у житлово-експлуатаційну організацію, а за її відсутності відповідному підприємству, установі, організації. Одночасно подаються паспорти усіх членів сім`ї, включених до ордера, з відміткою про виписку з попереднього місця проживання. З аналізу вказаних правових норм випливає, що ордер це документ, що має тимчасову дію та є законною підставою вселення особи до житлового приміщення. Так, з 1993 року до теперішнього часу жодним власником квартири або балансоутримувачами не пред`являлося до позивачів претензій щодо незаконності їх мешкання в квартирі. Частиною 10 статті 8 Закону України\~«Про приватизацію\~державного житлового\~фонду» передбачено, що органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом. Частина 11 цієї статті передбачає, що спори, що виникають при приватизації квартир (будинків) та житлових приміщень у гуртожитках державного житлового фонду, вирішуються судом. Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затверджене Наказом Міністерства\~з питань\~житлово-комунального\~господарства України\~16.12.2009\~№ 396 (далі - Положення), визначає порядок передачі квартир багатоквартирних будинків, одноквартирних будинків (далі - квартири (будинки)), жилих приміщень у гуртожитках, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів (далі - кімнати у комунальних квартирах), які використовуються громадянами на умовах найму, у власність громадян. Відповідно пункту 17 Положення громадянин, який виявив бажання приватизувати займану ним і членами його сім`ї на умовах найму квартиру (будинок), жиле приміщення в гуртожитку, кімнату в комунальній квартирі, звертається в орган приватизації, де одержує бланк заяви та необхідну консультацію. Пунктом 18\~Положення визначено,\~що\~громадянин подає\~до органів\~приватизації такі\~документи: заява\~на приватизацію\~квартири (будинку),\~жилого приміщення\~у гуртожитку,\~кімнати у\~комунальній квартирі; копії\~документів,\~що посвідчують\~особу та\~підтверджують громадянство\~України,\~громадянина,\~який подає\~заяву,\~та всіх\~членів його\~сім`ї (для\~осіб,\~які не\~досягли 14\~років,\~копії свідоцтв\~про народження),\~які проживають\~разом з\~ним; копії\~довідок про\~присвоєння реєстраційного\~номера облікової\~картки платника\~податку громадянина,\~який подає\~заяву,\~та всіх\~членів його\~сім`ї,\~які проживають\~разом з\~ним (крім\~випадків,\~коли через\~свої релігійні\~переконання особи\~відмовилися від\~прийняття реєстраційного\~номера облікової\~картки платника\~податків та\~повідомили про\~це відповідний\~контролюючий орган\~і мають\~відмітку у\~паспорті); копії\~документів,\~виданих органами\~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану або\~судом,\~що підтверджують\~родинні відносини\~між членами\~сім`ї (свідоцтва\~про народження,\~свідоцтва про\~шлюб,\~свідоцтва про\~розірвання шлюбу,\~рішення суду\~про розірвання\~шлюбу,\~яке набрало\~законної сили,\~тощо); довідки\~про реєстрацію\~місця проживання\~громадянина,\~який подає\~заяву,\~та всіх\~членів його\~сім`ї,\~зареєстрованих у\~квартирі (будинку),\~жилому приміщенні\~в гуртожитку,\~кімнаті у\~комунальній квартирі; технічний\~паспорт на\~квартиру (кімнату,\~жилий блок,\~секцію)\~у житловому\~будинку (гуртожитку),\~а на\~одноквартирний будинок\~-\~технічний паспорт\~на садибний\~(індивідуальний)\~житловий будинок; копія\~ордера на\~жиле приміщення\~або ордера\~на жилу\~площу в\~гуртожитку; документ,\~що підтверджує\~невикористання ним\~та членами\~його сім`ї\~житлових чеків\~для приватизації\~державного житлового\~фонду; копія\~документа,\~що підтверджує\~право на\~пільгові умови\~приватизації відповідно\~до законодавства\~(за\~наявності); заява-згода тимчасово відсутніх членів сім`ї наймача на приватизацію квартири (будинку), жилого приміщення у гуртожитку, кімнати у комунальній квартирі. Відповідно до п. 20 Положення про порядок передачі квартир( будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян документом, що підтверджує невикористання громадянином житлових чеків для приватизації державного житлового фонду, є довідка(и), видана(і) органом приватизації за попереднім(и) місцем(ями) проживання (після 1992 року), щодо невикористання права на приватизацію державного житлового фонду (крім території проведення антитерористичної операції та тимчасово окупованої території). З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] в період з 01.01.1993 р. по 17.05.1994 р. проживала без реєстрації за адресою: [ADDRESS] , інформація щодо проживання її, як малолітньої дитини, була внесена до картки матері [PERSON] без зазначення дати внесення відповідної інформації; довідка ТВБВ №10007/0357 Філії Запорізького обласного управління АТ «Державний ощадний банк України» №107.357-23/291 від 09.08.2023 року підтверджує, що [PERSON] ( [INFO] ) за адресою: [ADDRESS] житлові чеки на приватизацію житла не використовувала. У п. 3.3 мотивувальної частини\~рішення Конституційного Суду України № 15-рп/2010 від 10 червня 2010 року\~(справа про безоплатну приватизацію житла) зазначено, що приватизація державного житлового фонду згідно з Законом відбувається шляхом використання всіма громадянами України приватизаційних житлових чеків. Громадянам надано право змінити цільове використання цих чеків, а тому вони можуть бути використані також для приватизації частки майна державних підприємств, земельного фонду. Зазначене положення Закону дає підстави для висновку, що приватизація державного житлового фонду не є обов`язком громадян України, а є їх правом, яке повинне реалізовуватися ними на власний розсуд, на умовах, у порядку та спосіб, встановлених законом. Системний аналіз положень Закону та\~ЖК України\~дає підстави для висновку, що право громадянина України на приватизацію державного житлового фонду вважається реалізованим один раз у повному обсязі, якщо він повністю використав житловий чек та у його власність передано загальну площу житла, що не перевищує встановлену санітарну норму і відповідно, номінальну вартість житлового чека, незалежно від того, відповідає ця площа одній квартирі (будинку) чи кільком. Таким чином тільки повне використання житлових чеків є фактом реалізації один раз права на безоплатну приватизацію житла, передбаченого п.5 ст.5 Закону. [PERSON] та [PERSON] вселені до квартири на законних підставах, законність їх проживання ніхто не оспорює, крім того, відсутні перешкоди, передбачені Законом щодо приватизації, але відсутність ордеру, а також даних про реєстрацію [PERSON] та невикористання нею житлових чеків в період з 01.01.1993 р. по 17.05.1994 р., позбавляє позивачів можливості реалізувати своє право на приватизацію квартири. Відповідно до ч. 1\~ст. 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1\~ст. 5 ЦПК України\~здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений\~законом\~або договором. Відповідно до ч. 2\~ст. 5 ЦПК України\~у випадку, якщо\~закон\~або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулась до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи, може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Враховуючи вищевикладене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Outcome: approved