Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить зменшити розмір аліментів, стягуваних з нього на користь відповідача на утримання дитини, [PERSON] , [INFO] , встановивши аліменти у розмірі 1/6 частина всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця, до досягнення дитиною повноліття. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 09.08.2013 він з відповідачкою уклали шлюб, який було розірвано рішенням Іванківського районного суду Київської області від 17.03.2023 у справі № 366/20/23. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . Маючи різні погляди на життя та протилежні погляди на шлюб і сім`ю сторони розійшлися та проживають окремо. Син зареєстрований за місцем проживання позивача за адресою: [ADDRESS] . Службою у справах дітей Іванківської селищної ради було складено протокол (витяг з протоколу № 8) від 22.05.2023 щодо домовленості перебування дитини між сторонами, яким передбачалося, що дитина перебуватиме з батьком з 18:00 год. четверга до 18:00 год неділі, решту днів з матір`ю. 29.06.2023 суддею Іванківського районного суду Київської області Слободян Н.П., на підставі заяви [PERSON] , винесено судовий наказ у справі № 366/1939/23, про стягнення з позивача на користь відповідача коштів на утримання дитини, [PERSON] , у розмірі частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця, з моменту подачі заяви до суду (26.06.2023) і до досягнення дитиною повноліття. Позивач вважає, що оскільки син пів тижня проживає з ним, пів тижня з відповідачкою, прописаний за адресою його проживання, визначений судовим наказом розмір аліментів повинен бути зменшений. Зазначає, що він повністю опікується потребами дитини, в тому числі і коли син проживає з ним. Враховуючи викладене, просить суд зменшити розмір аліментів, стягуваних з нього на користь відповідача на утримання дитини, [PERSON] , [INFO] , встановивши аліменти у розмірі 1/6 частина всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця, до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні [PERSON] повідомив, що матеріальне становище не змінилося, стан здоров`я задовільний, сімейний стан не змінився. Процесуальні дії 20.09.2023 позов надійшов до суду. Відповідно до протоколу авторозподілу судової справи між суддями, головуючим суддею визначено суддю Корчкова А.А. 21.09.2023 ухвалою суду відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче судове засідання призначено на 12.10.2023. 12.10.2023 на електронну адресу суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи від представника відповідача, адвоката Племяннікова Б.Д., який вступив у справу на підставі ордеру про надання правничої (правової) допомоги від 19.10.2023 серії АА № 1336065. Розгляд справи відкладено на 16.11.2023. 26.11.2023 на електронну адресу суду надійшло клопотання представника відповідача, адвоката Племяннікова Б.Д. про відкладення розгляду справи та надання для ознайомлення матеріалів. Розгляд справи відкладено на 23.01.2024. 23.01.2024 до суду із заявою про долучення доказів звернувся позивач, [PERSON] 23.01.2024 ухвалою суду закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду на 13.02.2024. Позиції сторін У судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги, просив задовольнити. Відповідач заперечила щодо позову, зазначила, що сума аліментів, яку сплачує позивач, є і так практично мінімальною для дитини відповідного віку, що не вистачає для належного забезпечення дитини. Заслухавши пояснення сторін та представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який рішенням Іванківського районного суду від 17.03.2023 було розірвано, справа № 366/20/23 /а.с.18/ та є батьками [PERSON] , який народився [INFO] (свідоцтво про народження серія [NUMBER] ) /а.с.22/. З довідки ро реєстрацію місця проживання особи за період з 12.09.2019 по 27.12.2022 за відомостями Іванківської селищної ради вбачається, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , за місцем реєстрації позивача /а.с.23/ та, як вбачається з матеріалів справи, проживає з матір`ю. Згідно з витягу з протоколу № 8 засідання комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Іванківської селищної ради від 22.05.2023, [PERSON] та [PERSON] домовились між собою, що дитина, [PERSON] , з 18-00 год. четверга до 18-00 год. неділі буде перебувати з батьком, [PERSON] , решту днів - з матір`ю, [PERSON] /а.с.26-28/. Позивач у своїй позовній заяві зазначає, що наразі малолітній [PERSON] пів тижня проживає разом із ним, пів тижня з матір`ю (відповідачкою у справі). Суддею Іванківського районного суду Київської області Слободян Н.П., на підставі заяви [PERSON] про видачу судового наказу, винесено судовий наказ у справі № 366/1939/23, про стягнення з позивача на користь відповідача коштів на утримання дитини, [PERSON] , у розмірі частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця, з моменту подачі заяви до суду (26.06.2023) і до досягнення дитиною повноліття /а.с.21/. За положенням ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст. 16 ЦК України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. У відповідності до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Як передбачено ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН "Про права дитини" від 20 листопада 1989 року, яка набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. У відповідності до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-якого з них змінити розмір встановлених аліментів або звільнити від їх сплати. Відтак, обов`язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов`язання батьків. Обов`язок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. У статті 192 СК України наведено перелік обставин, за яких суд може винести рішення, зокрема, про збільшення (зменшення) розміру аліментів. Такими обставинами є: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я як особи, з якої стягуються аліменти, так і особи, на чию користь вони стягуються, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тому, враховуючи вимоги чинного законодавства, вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті заявника, платника аліментів та доведеними при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду. Із зазначених норм закону також випливає, що зміна розміру аліментів, визначеного рішенням суду, є правом суду, а не його обов`язком, та може бути застосовано при наявності відповідних обставин для цього. Крім того, пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів, у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Із зазначених правових норм також вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Позивач у позовній заяві як підставу для зменшення розміру аліментів зазначив ту обставину, що син пів тижня проживає з ним та прописаний за його адресою місця проживання, він повністю опікується всіма потребами дитини, у тому числі, і коли син знаходиться з ним, тому вважає, що визначений судом розмір аліментів повинен бути зменшений. На підтвердження своїх витрат на дитину, позивачем долучено до матеріалів справи копії платіжних документів на 34 арк., зокрема: фіскальні чеки з аптек, медичних закладів, продуктових магазинів та магазинів одягу. Проте жодних належних і допустимих доказів, які б підтверджували погіршення його матеріального становища чи стану здоров`я, зміну сімейного стану, в тому числі після винесеного 29.06.2023 Іванківським районним судом Київської області судового наказу, чи інших обставин, що мають істотне значення, позивачем також не надано. Також у судовому засіданні встановлено, що позивач сплачує аліменти на утримання дитини в сумі 3000 грн., що не суттєво відрізняється від мінімальної суми прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленого законом України «Про Державний бюджет України на 2024 рік», яка становить для дітей віком до 6 років 2563, 00 грн. За вказаних обставин суд, оцінивши, відповідно до ст. 89 ЦПК України, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів, наявних в справі, у їх сукупності, враховуючи вищевикладене, прийшов до переконання в тому, що позов не підлягає задоволенню. Враховуючи те, що позивач працездатного віку, будь-яких інших належних та допустимих доказів про погіршення його матеріального стану з моменту стягнення аліментів на утримання сина не надав, а також обставини, що наводить позивач в обґрунтування та на підтвердження заявлених вимог, в розумінні вищезазначених норм матеріального закону (ст. 192 СК України) та позиції Верховного Суду України, на думку суду, не є істотними та достатніми для зменшення визначеного за судовим рішенням розміру аліментів, тому розмір стягуваних аліментів за судовим рішенням не є завищеним та відповідає розміру, передбаченому нормами діючого Сімейного кодексу України, відтак, суд відмовляє в задоволенні позову.

Outcome: dismissed