Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-20 00:00:00

29.12.2023 позивач звернувся у суд з позовом до відповідача, у якому просить стягнути з останньої на користь держави в особі Львівської міської ради Львівської області, грошові кошти в сумі 6\~212,76 грн, які були затрачені КНП «Львівське територіальне медичне об`єднання «Багатопрофільна клінічна лікарня інтенсивних методів лікування та швидкої медичної допомоги» на лікування [PERSON] потерпілої від кримінального правопорушення. В обґрунтування позову послався на те, що ухвалою Червоноградського міського суду Львівської області від 27.06.2023, яка набрала законної сили 28.07.2023 (справа №459/1819/23) кримінальне провадження за № 12023141150000459 від 03.05.2023 відносно, обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України, закрито на підставі ст. 46 КК України у зв`язку із примиренням винного з потерпілою. Зазначає, що внаслідок отриманих тілесних ушкоджень потерпіла [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні КНП «Львівське територіальне медичне об`єднання м. Львова» 8 ліжко-днів з 08.05.2023 по 16.05.2023, вартість якого становить 6212,76 грн. Кошти, витрачені на стаціонарне лікування на даний час Львівській міській раді не відшкодовано, а тому згідно ст. 1206 ЦК України підлягають відшкодуванню в примусовому порядку. Ухвалою від 17.01.2024 судом відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено судовий розгляд на 16.02.2024 на 11:00 год в залі судового засідання Червоноградського міського суду Львівської області, без виклику сторін. Сторони, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін суду не подали. Відповідачка подала заяву про визнання позову, просила розгляд справи проводити у її відсутності. У відповідності положень ст. 247, ч. 5 ст. 279 ЦПК України розгляд справи здійснено в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання. Дослідивши докази і письмові пояснення, що викладені у заявах по суті справи, суд прийшов до такого висновку. Ухвалою Червоноградського міського суду Львівської області від 27.06.2023, [PERSON] звільнено від\~кримінальної відповідальності\~ за\~вчинення кримінального\~правопорушення,\~передбаченого ст.\~128\~КК України,\~на підставі\~ст.\~46\~КК України,\~у зв`язку\~з примиренням\~винної з\~потерпілою [PERSON] .Кримінальне провадження\~за №\~12023141150000459\~від 03.05.2023відносно [PERSON] , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України закрито у зв`язку із звільненням її від кримінальної відповідальності на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України. Відтак, провадження судом закрито не з реабілітуючих для обвинуваченої підстав. Судом було встановлено, що відповідачка [PERSON] обвинувачувалась в тому, що 02.05.2023 приблизно о 14 год 15 хв, перебуваючи поруч із будинком [ADDRESS] , на ґрунті попередньо виниклих неприязних стосунків, між нею та [PERSON] , діючи з необережністю у формі злочинної недбалості, не передбачаючи можливості настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді заподіяння потерпілій тілесних ушкоджень, хоча за об`єктивними обставинами могла та повинна була їх передбачити, вхопила [PERSON] обома руками за волосся, та нагнувши останню вдарила її обличчям до землі, внаслідок чого [PERSON] впала на землю та отримала тілесні ушкодження у вигляді перелому основи V променевої кісти лівої ступні, які по ступеню тяжкості, відносяться до середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я. Дане судове рішення набрало законної сили 28.07.2023. Згідно з довідкою Комунального некомерційного підприємства «Львівське територіальне медичне об`єднання «Багатопрофільна клінічна лікарня інтенсивних методів лікування та швидкої медичної допомоги» від 02.06.2023 № 28, [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні у даному закладі з 08.05.2023 по 16.05.2023, загальна сума затрачених лікарнею коштів на її лікування склала 6212,76 грн. У добровільному порядку відповідач не відшкодувала таких витрат. За правилами ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Відповідно до роз`яснень, викладених у пунктах 1, 3, 6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» від 07 липня 1995 року № 11, відповідальність за відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, може покладатися на засуджених при заподіянні шкоди як умисними, так і необережними діями. Сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров`я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. Відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину можливе лише тоді, коли є причинний зв`язок між злочинними діями чи бездіяльністю винної особи та перебуванням потерпілого на такому лікування. В силу вимог ч.6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Фактичні обставини справи свідчать про те, що внаслідок вчинення відповідачем злочину, Львівська міська рада понесла витрати на лікування потерпілої [PERSON] , що становлять 6212,76 грн. Відсутні обставини, що виключають обов`язок відповідача відшкодувати таку шкоду. Крім того, відповідачка позов визнала, таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. З огляду на викладені факти й міркування, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Відтак, враховуючи визнання позову відповідачкою до початку розгляду справи по суті, у відповідності до ч. 1 ст. 142 ЦПК України необхідно повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову згідно з квитанцією N 33197 (внутрішній номер 318624452) від 22.12.2023.

Outcome: approved