Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-18 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту самостійного виховання дитини. Свої вимоги обгрунтовує тим, що він та [PERSON] є батьками малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 10.06.2022 року шлюб, укладений між ним та [PERSON] , зареєстрований 06.10.2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Конотоп Конотопського міськрайонного управління юстиції Сумської області, актовий запис № 122, розірвано. Залишено йому на виховання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Мати дитини не приймає участі в утриманні і вихованні сина [PERSON] та проживає окремо в іншому місці за адресою: [ADDRESS] . Він забезпечує свого сина усім необхідним для його повноцінного фізичного, ментального та розумового розвитку, сприяє задоволенню усіх його потреб та створенню належних умов життя, що в сукупності свідчить про самостійне виховання ним свого сина. Встановлення даного факту йому необхідно для захисту та реалізації законних прав та інтересів малолітньої дитини та його прав, як батька та уникнення суперечностей при визначенні даного факту зі сторони органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших фізичних та юридичних осіб, тому і звернувся з вищевказаною заявою до суду. Заявник [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав в повному обсязі та просить задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, проти заявлених вимог не заперечує (а.с. 18). Заінтересована особа орган опіки та піклування Конотопської міської ради Сумської області в судове засідання не з`явилася, надала заяву, в якій просить справу розглянути без участі представника, при ухваленні рішення покладається на розсуд суду (а.с. 16). Суд, вислухавши пояснення заявника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Ст. 8 Законом України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити отримання дитиною повної загальної середньої освіти, поважати дитину. Відповідно до ч. 4, ч. 6 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я. Фізична особа може мати кілька місць проживання. Згідно ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Місце проживання малолітньої дитини з одним із батьків визначається або за місцем проживання матері чи батька, або за конкретною адресою. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого 12.05.1997 року Буринським РВ УМВС України в Сумській в Сумській області, [PERSON] народився [INFO] в с. Слобода Буринського району Сумської області (а.с. 3, 4). З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] народився [INFO] , батьком вказаний [PERSON] , матір`ю - [PERSON] (а.с. 7). Рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 10.06.2022 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який зареєстрований 06.10.2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Конотоп Конотопського міськрайонного управління юстиції Сумської області, актовий запис № 122, розірвано. Залишено на виховання: [PERSON] малолітнього сина [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] малолітню доньку [PERSON] , [INFO] (а.с. 8). Згідно довідки № 01-19/01 від 04.01.2024 року наданої управлінням освіти Конотопської міської ради вбачається, що [PERSON] навчається в 2-А класі Конотопської початкової школи «Казка» Конотопської міської ради Сумської області з 08.11.2022 року і по теперішній час. У період перебування дитини у закладі батько, [PERSON] бере участь у освітньому процесі, приводить хлопчика до школи та забирає після занять, підтримує постійний зв`язок з учителем, відвідує виховні заходи (а.с. 10). З довідки викладача «English Club Konotop» [PERSON] вбачається, що [PERSON] відвідує гурток англійської мови з 01.09.2023 року і по теперішній час. Батько [PERSON] бере участь у освітньому процесі, приводить хлопчика до гуртка та забирає після занять (а.с. 11). Свідок [PERSON] , допитаний в судовому засіданні, пояснив, що знає заявника тривалий час, підтримують дружні стосунки. Дійсно [PERSON] самостійно виховує та утримує сина [PERSON] , мати дитини з ними не проживає. Свідок [PERSON] , допитаний в судовому засіданні, пояснив, що знає заявника, вони сусіди, підтримують дружні стосунки. Дійсно [PERSON] самостійно виховує та утримує сина [PERSON] , мати дитини з ними не проживає. У суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, про які повідомили свідки. Дані про їх заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні та показання підтверджуються і доповнюються іншими зібраними по справі доказами. З огляду на вищевикладене, судом встановлено, що малолітній син [PERSON] проживає зі своїм батьком, який створив всі умови для проживання дитини, здійснює опіку над ним, доглядає та піклується про його стан здоров`я. Дитина проживає окремо від матері. Встановлення даного факту для заявника має юридичне значення. З урахуванням зазначеного, на підставі досліджених доказів, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved