Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-26 00:00:00

07.12.2023 позивач звернувся до суду із позовом, в якому, із врахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог від 09.02.2024, просить стягнути із [PERSON] 190\~000 грн. основної сими боргу, інфляційні витрати в сумі 22\~895,91 грн., 3% річних в сумі 7\~773,29 грн. та пеню в сумі 90\~586,85 грн. Ухвалою суду від 16.01.2024 відкрито спрощене позовне провадження із викликом сторін. Узагальнені доводи учасників справи. Позов мотивований тим, що 02.08.2022 між сторонами укладено договір про надання юридичних послуг. Позивачем виконано умови договору, надано юридичні послуги. Відповідачем обов`язку із оплати за такі послуги в сумі еквівалентній 5 тис. доларів США не виконав. У зв`язку із невиконанням відповідачем боязку із оплати за договором позивачем надіслано відповідачу повідомлення про припинення договору та сплату заборгованості. Така вимога відповідачем проігнорована. Відтак позивач просить стягнути із відповідача кошти на оплату наданих юридичних послуг з урахуванням встановленого індексу інфляції, а також три проценти річних від простроченої суми. Окрім цього позивач просить стягнути пеню. Обґрунтування відзиву на позов зводяться до того, що відповідачем 03.08.2022 сплачено в користь позивача 99 тис.грн. Юридичні послуги позивачем виконано неякісно. Зокрема позов подано із порушенням правил підсудності, з недоліками та з невірно обраним способом захисту. Заяви про забезпечення позову взагалі не подано. У зв`язку із неналежним невиконанням договору зі сторони позивача відповідач 10.05.2023 надіслав позивачу вимогу про припинення договору, яка отримана адресатом 15.05.2023. Заперечення позивача про отримання ним не усього пакету документів не береться до уваги, адже надіслання відзиву з додатками позивачу підтверджується оригіналами накладної, фіскального чека та опису вкладеного. Із сайту ДППЗ «Укрпошта» вбачається отримання відзиву з додатками 13.02.2024. В свою чергу позивач із запереченнями звернувся лише у день судового засідання (27.02.2024) та надав акт про відсутність документів, складений без участі представника поштового відділення, що не відповідає приписам п.93 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №270. В судовому засіданні представники сторін надали пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві та відзиві. Обставини, встановлені судом. Між ФОП [PERSON] (компанія) та [PERSON] (клієнт) укладено договір про надання юридичних послуг від 02.08.2022, за умовами якого позивач зобов`язався надати послуги щодо юридичного супроводу позовно-претензійної роботи щодо стягнення грошових коштів з [PERSON] на користь відповідача, а також ініціювання та супровід кримінальної справи щодо завдання збитків шахрайським шляхом (п.1.2 договору). Згідно п. 2.1 договору, вартість послуг становить у еквіваленті 5 тис. доларів США, з яких 2,5 тис. клієнт зобов`язався сплатити до 03.08.2022, а 2,5 тис. після отримання ухвали про забезпечення позову. Згідно п. 4.3 договору, договір може бути достроково припинено клієнтом в односторонньому порядку шляхом попереднього письмового повідомлення на адресу компанії не пізніше ніж за 7 днів до запланованого припинення. Згідно п.4.4 договору, договір може бути припинено компанією в односторонньому порядку у випадках передбачених п.4.5 договору. У випадку дострокового припинення договору та у випадку несплати вартості послуг, визначної п.2.1 договору, така сума компенсується клієнтом в повному обсязі. Пунктом 4.5.3 передбачено право компанії припинити договір у випадку порушення клієнтом строків, визначних п.2.1 щодо оплати послуг та витрат компанії. Позивачем долучено повідомлення відповідачу про виконання умов договору від 25.04.2023 та вимогу про виконання вимог договору без дати. Доказів надсилання таких документів не надано. На підтвердження виконання умов договору про надання юридичних послуг позивачем долучено: вимогу до [PERSON] про повернення коштів від 03.08.2022 із доказами її надіслання; першу сторінку вимоги про розірвання договору та повернення коштів із доказами надіслання 19.12.2022; відповідь суду на адвокатський запит адвоката Касьяненка Д.Л.; першу сторінку позову про стягнення боргу; інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 02.08.2022; першу сторінку відповіді Держспоживслужби адвокату Касьяненка Д.Л.; перша сторінка ухвали слідчого судді за скаргою адвоката Касьяненка Д.Л. в інтересах [PERSON] щодо не виконання вимог ст.214 КПК України; На підтвердження факту сплати за договором відповідачем надано: фотознімок екрану на якому абонент підписаний як « [PERSON] і Партнери» надсилає платіжні реквізити, зокрема банківська карта № [NUMBER] ; квитанції від 03.08.2022 про поповнення вказаної карти на 39\~850 грн. та на 60\~000 грн. Із скрін-шоту підтвердження здійснення банківського переказу вбачається, що картка № [NUMBER] належить [PERSON] . Також відповідачем долучено заяву до позивача про припинення договору від 10.05.2023 із доказами її надсилання та отримання адресатом 15.05.2023. Окрім цього відповідач долучив заяву про зміну предмету позову у справі про стягнення коштів із [PERSON] , ухвалу суду про надіслання справи за підсудністю та про залишення позову [PERSON] без руху. За подання позову позивачем сплачено судовий збір в сумі 2\~502,20 грн. та 660,36 грн. Законодавство та висновки Верховного Суду, що застосовані судом. У відповідності до ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. За приписами абзацу 1 ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до\~ст.651\~ЦК України,\~зміна або\~розірвання договору\~допускається лише\~за згодою\~сторін,\~якщо інше\~не встановлено\~договором або\~законом (ч.1). У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим (ч.3). За приписами ч.1 ст.1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. У постанові ОП КЦС ВС від 10.04.2019 по справі № 390/34/17 зазначено, що доктрина venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки), базується ще на римській максимі- «non concedit venire contra factum proprium» (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці). В основі доктрини venire contra factum proprium знаходиться принцип добросовісності. Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них. Статтями 12 та 81 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За приписами ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Висновки суду. Із аналізу встановлених судом обставин вбачається, що: - відповідач перерахував грошові кошти в користь [PERSON] , реквізити якого міг дізнатися лише від останнього; - сплата коштів відбулася в сумі 99 тис. грн. та на наступний день після укладення договору, що узгоджується з умовами договору; - [PERSON] не повернув сплачених коштів як безпідставно отриманих, а почав виконувати договір як адвокат; - в матеріалах справи відсутні відомості про наявність інших підстав для сплати коштів відповідачем в користь [PERSON] . Відтак, враховуючи таку засаду цивільного законодавства як справедливість, добросовісність та розумність, зокрема принцип заборони суперечливої поведінки, суд приходить до переконання про виконання відповідачем договору про надання юридичних послуг від 02.08.2022 в частині сплати еквіваленту 2,5 тис. до 03.08.2022. Щодо сплати іншої половини гонорару, то обставина з якою сторони пов`язали виникнення обов`язку її сплати (отримання ухвали про забезпечення позову) не настала. Позивачем не надано доказів звернення до відповідача із вимогою про компенсацію будь-яких витрат позивача за договором, так само як і доказів понесення таких витрат. Відтак суд приходить до висновку про відсутність порушень договору зі сторони відповідача. З огляду на викладене у позивача не було права на одностороннє розірвання договору. Так само як і не має права вимагати сплати усієї вартості послуг на підставі останнього речення п.4.4 договору. Взагалі повідомлення позивача про розірвання договору не можна визначити як добросовісне. Зокрема дата такого повідомлення вказана 15.05.2023, тобто в день отримання ним повідомлення про припинення договору від відповідача. Більше того, таке повідомлення надіслано відповідачу лише 06.06.2023. Тобто позивач намагався припинити договір який вже було припинено. Суд вважає зайвим наводити аналіз доводів відповідача про неналежне виконання позивачем умов договору та обов`язків адвоката. Зокрема такі доводи можуть бути перевірені за вимогами відповідача про повернення суми попередньої оплати чи кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури. Також суд не наводить аналізу договору укладеному між [PERSON] та адвокатським Бюро «Касьяненко і партнери», оскільки в межах даного спору не заявлено вимог за таким договором. За вказаних обставин суд приходить до беззаперечного переконання про безпідставність заявленого позову. Оскільки суд вимовляє у задоволенні позову не підлягають до стягнення витрати позивачки на професійну правничу допомогу. Окрім того, сумнівним виглядає факт сплати позивачкою за правничу допомогу в користь свого чоловіка.

Outcome: dismissed