Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-25 00:00:00

І. ПРОЦЕДУРА 14.11.2023 року позивач КП "Теплопостачання міста Одеси" звернулось до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість в сумі 13476,19 грн. Ухвалою від 11.12.2023 року провадження у справі відкрито та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. З рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення вбачається, що відповідач [PERSON] за адресою реєстрації поштової кореспонденції не отримує. Відповідач [PERSON] правом на подання відзиву не скористалася, будь-яких інших заяв та клопотань до суду не надала. На підставі викладеного суд вважає можливим розглянути справу по суті. ІІ. АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ В позовних вимогах позивач посилається на те, що КП "Теплопостачання міста Одеси" забезпечує тепловою енергією квартиру за адресою: [ADDRESS] , де мешкає боржник [PERSON] , яка не виконує свого зобов`язання по сплаті наданих послуг, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 13476,19 грн. На підставі викладеного позивач змушений звернутись до суду за захистом своїх прав. Відповідач [PERSON] правом на подання відзиву не скористалася, будь-яких заяв щодо розгляду справи суду не надала. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ Позивач КП "Теплопостачання міста Одеси" забезпечує тепловою енергією квартиру [ADDRESS] . Відповідно до реєстру нарахувань та оплат по абоненту [NUMBER] - [PERSON] , адреса: [ADDRESS] , заборгованість за послуги забезпечення тепловою енергією станом на 01.06.2023 року становить 13476,19 грн. Станом на теперішній час вказана заборгованість не погашена. Окрім того з вказаного реєстру також вбачається, що відповідачем періодично здійснювались платежі для погашення заборгованості. IV. ПРАВОВІ НОРМИ, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно із ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 162 ЖК України плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. V. ОЦІНКА ДОВОДІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ВИСНОВКИ СУДУ В ході судового розгляду справи встановлено, що позивач КП "Теплопостачання міста Одеси" забезпечує тепловою енергією приміщення за адресою: [ADDRESS] . На момент подання позову заборгованість за послуги забезпечення тепловою енергією становить 13476,19 грн. Відповідно до п.п. 18, 20 «Правил надання послуг по централізованому опаленню, постачання холодної та гарячої води та водовідведення», затверджених Кабінетом Міністрів України (постанова від 21.07.2005 року №630) плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Згідно із ст. 162 ЖК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Виходячи з вищенаведеного, саме власник та користувач нерухомого майна несе відповідальність за сплату рахунків за теплопостачання та за інші комунальні платежі. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин, на підставі вищевикладеного, враховуючи ненадання відповідачем відзиву на позов, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені. VI. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved