Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-14 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) в особі представника адвоката Ганенка Р.А., звернулась до суду із позовом до Бишівської сільської ради (далі - відповідач), в якому вказала, що [INFO] померла [PERSON] , після її смерті відкрилась спадщина за законом, до якої окрім іншого майна увійшло право власності на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 08.11.2021 року, відомості щодо об`єкта нерухомого майна: житлового будинку, що в [ADDRESS] , відсутні. Відповідно до архівної довідки №М-173, виданої 19.07.2021 року КП КОР «Київське обласне БТІ», згідно архівних даних БТІ, станом на 31.12.2012 року, право власності на об`єкт нерухомого майна - домоволодіння [ADDRESS] - не зареєстровано. Право власності за померлою [PERSON] на зазначене домоволодіння підтверджується випискою з погосподарської книги Яблунівської сільської ради Макарівського району, виданою 24.09.2009 року за №294, у якій зазначено, що в погосподарській книзі Яблунівської сільської ради за №5 від 2006-2010 роки, зроблено особовий запис №70 про те, що власником житлового будинку, що розташований в [ADDRESS] , є [PERSON] , 1889 року народження. Єдиним спадкоємцем за законом до майна померлої [INFO] [PERSON] є її дочка [PERSON] , яка вчасно звернулась до державного нотаріуса Десятої Київської державної нотаріальної контори та прийняла частину спадкового майна померлої [PERSON] . [INFO] померла [PERSON] , після її смерті відкрилась спадщина за законом. До складу спадкового майна померлої [PERSON] увійшло, зокрема, право власності на вказаний вище житловий, що в [ADDRESS] , який вона успадкувала від [PERSON] . Єдиним спадкоємцем за законом до майна померлої [PERSON] є її син [PERSON] та чоловік позивачки [PERSON] . [PERSON] вчасно звернувся до Десятої Київської державної нотаріальної контори та подав заяву про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] , за його заявою була заведена спадкова справа №1155/01. [INFO] помер чоловік позивачки [PERSON] , після його смерті відкрилась спадщина за законом. До складу спадщини окрім іншого майна, увійшло право власності на житловий будинок, що в [ADDRESS] , який він успадкував після смерті матері [PERSON] . У визначений законом строк позивачка [PERSON] звернулась до Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори та подала заяву про прийняття спадщини за законом після смерті чоловіка [PERSON] , в результаті чого була заведена спадкова справа до майна померлого [PERSON] . Проте, державним нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок по [ADDRESS] , у зв`язку із відсутністю документа, що підтверджує право власності на вказаний житловий будинок. Зазначений житловий будинок [ADDRESS] входить до складу спадкового майна померлого [PERSON] , оскільки успадкований ним після смерті матері [PERSON] , а померла [PERSON] в свою чергу успадкувала його після смерті матері [PERSON] , якій і належало зазначене майно на підставі відомостей з погосподарської книги Яблунівської сільської ради Макарівського району Київської області №5 від 2006-2010 року, особовий запис №70. Так як позивачка вчасно звернулась до нотаріуса та подала заяву про прийняття спадщини за законом після смерті чоловіка [PERSON] , інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом немає, вважається, що [PERSON] прийняла усю спадщину померлого [PERSON] , в тому числі і право власності на житловий будинок вказаний вище. На підставі викладеного, позивач, посилаючись на ст.ст.1216, 1218, 1222, 1261, 1268 ЦК України, просила суд визнати за нею у порядку спадкування після смерті чоловіка [PERSON] право власності на домоволодіння, що розташоване по [ADDRESS] , до складу якого входить: (A) житловий будинок, загальна площа якого 36,2 кв.м., житлова -15,9 кв.м.; (а) веранда; ґанок; (Б) сарай; (B) сарай; В п/г погріб; (Д) вбиральня; (Ж) літній душ; №4 ворота з хвірткою; №5 огорожа; №7 огорожа. Ухвалою суду від 05.01.2022 року позов [PERSON] , прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання, встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Також даною ухвалою суду витребувано: 1) від Десятої Київської державної нотаріальної контори належним чином засвідчені копії спадкової справи №203 до майна померлої [INFO] [PERSON] та спадкової справи №1155/01 до майна померлої [INFO] [PERSON] ; 2) від Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори належним чином засвідчену копію спадкової справи до майна померлого [INFO] [PERSON] (а.с.37-38). 15.11.2022 року на виконання вимог ухвали суду від 05.01.2022 року про витребування доказів до суду надійшла належним чином засвідчена копія спадкової справи №1155/01 до майна померлої [INFO] [PERSON] , яка приєднана до матеріалів справи (а.с.49-64). 13.04.2023 року на виконання вимог ухвали суду від 05.01.2022 року про витребування доказів до суду надійшла належним чином засвідчена копія спадкової справи №694/2020 до майна померлого [INFO] [PERSON] , яка приєднана до матеріалів справи (а.с.85-126). 23.05.2023 року на виконання вимог ухвали суду від 05.01.2022 року про витребування доказів до суду надійшла належним чином засвідчена копія спадкової справи №203 до майна померлої [INFO] [PERSON] , яка приєднана до матеріалів справи (а.с.133-143). Копію ухвали суду від 05.01.2022 року та позовну заяву з додатками відповідач отримав 29.10.2022 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №0800100059661 (а.с.47). У встановлений судом строк відповідач відзиву на позов не подав. Ухвалою суду від 04.12.2023 року закрито підготовче провадження та призначено дану справу до судового розгляду по суті у судовому засіданні на 15.02.2024 року (а.с.155). У судове засідання 15.02.2024 року учасники справи не прибули. Представник позивача, адвокат Ганенко Р.А., подав суду письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності, вимоги за позовом підтримав та просив їх задовольнити (а.с.163). Відповідач подав суду заяву про розгляд справи за відсутності його представника, а рішення у справі просив прийняти за наявними у ній матеріалами (а.с.162). Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вирішуючи вимог за позовом, суд виходить з наступного. Так, в обґрунтування позову [PERSON] посилалась на те, що вона вчасно прийняла спадщину після смерті [INFO] свого чоловіка [PERSON] та на частину спадкового майна отримала свідоцтво про право на спадщину за законом. Проте, державним нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок [ADDRESS] , який її чоловік [PERSON] успадкував після смерті матері [PERSON] , а померла [PERSON] в свою чергу успадкувала його після смерті матері [PERSON] , якій і належало зазначене майно на підставі відомостей з погосподарської книги Яблунівської сільської ради Макарівського району Київської області №5 від 2006-2010 року, особовий запис №70. Дослі дивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 09.11.1993 року (а.с.10). Після її смерті відкрилась спадщина за законом, до складу якої увійшло зокрема домоволодіння (житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами), що розташоване за адресою: [ADDRESS] , а також частина квартири [ADDRESS] . Як вбачається з матеріалів спадкової справи №203 до майна померлої [PERSON] , заведеної Десятою Київською державною нотаріальною конторою (а.с.133-143), єдиним спадкоємцем майна померлої [PERSON] , який прийняв спадщину, є її дочка [PERSON] , яка на частину спадкового майна, а саме на частину квартири [ADDRESS] , отримала свідоцтво про право на спадщину за законом (а.с.143). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 09.11.2001 року (а.с.17). Після її смерті відкрилась спадщина за законом, до складу якої увійшло зокрема домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , яке [PERSON] успадкувала після смерті матері [PERSON] , проте за життя юридично не оформила. Те, що вказане домоволодіння належало померлій [PERSON] підтверджується випискою з погосподарської книги Яблунівської сільської ради Макарівського району від 24.09.2009 року за вих. №294 (а.с.11). Державним нотаріусом Десятої Київської державної нотаріальної контори було заведено спадкову справу №1155 до майна померлої [INFO] [PERSON] (а.с.49-63), на підставі заяви кредитора померлої - [PERSON] від 27.11.2001 року (а.с.51), яка в своїй заяві вказала, що рішенням Дніпровського районного суду від 16.10.2001 року з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] 5631,12 грн. матеріальної шкоди та 3000 грн. моральної шкоди, а всього 8631,12 грн. (а.с.51). 08.12.2001 року з аналогічною заявою до нотаріальної контори звернувся кредитор [PERSON] , який в своїй заяві вказав, що рішенням Дніпровського районного суду від 16.10.2001 року з [PERSON] стягнуто на його користь 5631,12 грн. матеріальної шкоди (а.с.52). У відповідь на запит державного нотаріуса Відділ ДВС Дніпровського районного управління юстиції міста Києва своїм листом від 25.04.2002 року, повідомив, що на виконанні у відділі знаходиться виконавчий лист №2-224 від 16.10.2001 року Дніпровського районного суду про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] боргу у сумі 8631,12 грн. (а.с.52-зворот). Поряд з тим, згідно відповіді Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) від 13.09.2023 року №96144, перевіркою Автоматизованої системи виконавчих проваджень встановлено, що виконавчі провадження відносно [PERSON] станом на 12.09.2023 року на виконанні у Відділі не перебувають (а.с.148). 17.05.2002 на адресу Десятої Київської державної нотаріальної контори надійшла заява від сина померлої [PERSON] - [PERSON] , в якій заявник зазначав про пропуск ним строку на прийняття спадщини та про свій намір звернутися до суду із заявою про поновлення такого строку (а.с.53-зворот, а.с.54). Родинні відносини між [PERSON] та [PERSON] підтверджуються копією свідоцтва про народження останнього, виданого [INFO] «г. Киев бюро ЗАГС Железнодорожного района», де його матір`ю вказана [PERSON] (а.с.55). Також в матеріалах спадкової справи №1155 до майна померлої [INFO] [PERSON] , наявний лист завідувача 10-ю Київською державною нотаріальною конторою від 05.07.2002 року, адресований Державній податковій інспекції у Дніпровському районі м. Києва, в якому зазначено про те, що в матеріалах спадкової справи є заява спадкоємця за законом [PERSON] , який пропустив 6-ти місячний строк для прийняття спадщини, та який [PERSON] має намір поновити (а.с.63). Так, рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 16.12.2003 року у справі №2-584/2003 визнано за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS] у порядку спадкування після смерті [PERSON] . Даним рішенням суду також встановлено, що [PERSON] фактично вступив в оперативне управління спадковим майном, яке залишилось після смерті [PERSON] , а тому з врахуванням змісту ч. 2 ст. 549 ЦК УРСР вважається таким, що вказану спадщину прийняв (а.с.74). За змістом ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. З врахуванням положень ст. 548, 549 ЦК УРСР, яка була чинною на час відкриття спадщини [PERSON] , [PERSON] вважається таким, що прийняв усю спадщину померлої, вступивши в оперативне управління спадковим майном померлої. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 26.08.2020 року (а.с.19). Після його смерті відкрилась спадщина зокрема на згаданий вище житловий будинок з господарськими спорудами по [ADDRESS] , який [PERSON] успадкував після смерті матері [PERSON] , а померла [PERSON] в свою чергу успадкувала його після смерті матері [PERSON] . Як вбачається з матеріалів спадкової справи №694/2020 до майна померлого [PERSON] , заведеної Дев`ятою Київською державною нотаріальною конторою (а.с.85-125), єдиним спадкоємцем майна померлого [PERSON] , який прийняв спадщину, є його дружина [PERSON] . Як вбачається з копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 19.02.1983 року, [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 19.02.1983 року, після укладення шлюбу чоловіку присвоєно прізвище « [PERSON] » та дружині - « [PERSON] » (а.с.93). [PERSON] на частину спадкового майна, що залишилось після смерті чоловіка [PERSON] , отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, а саме на: автомобіль марки ВАЗ 2107, 1996 року випуску; частину квартири в [ADDRESS] (а.с.120, а.с.120-зворот). Проте, державний нотаріус Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори Майданник І.В. своєю постановою від 29.09.2021 року (а.с.124-зворот) відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарськими спорудами по [ADDRESS] , з підстав відсутності реєстрації права власності на вказане домоволодіння в Бюро технічної інвентаризації (а.с.124) та відсутності державної реєстрації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (а.с.12). Як встановлено судом, позивачка [PERSON] вчасно прийняла спадщину після смерті [INFO] чоловіка [PERSON] , до складу якої увійшов житловий будинок з господарськими спорудами по [ADDRESS] , який її чоловік [PERSON] успадкував після смерті матері [PERSON] , а померла [PERSON] в свою чергу успадкувала його після смерті матері [PERSON] , якій і належало зазначене майно. Те, що домоволодіння за вказаною вище адресою належало [PERSON] підтверджується випискою з погосподарської книги №94 від 24.09.2009 року. Так в погосподарській книзі Яблунівської сільської ради Макарівського району Київської області за №5 за 2006-2010 роки зроблено особовий запис №70 про те, що власником житлового будинку, що розташований в [ADDRESS] , є [PERSON] (а.с.11). Згідно технічного паспорту на домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , до його складу входять: житловий будинок під літерою «А» 1930 року побудови, загальною площею 36,2 кв.м., житловою площею 15,9 кв.м.; веранда «а», ганок, сарай «Б», сарай «В», погріб «В п/г», вбиральня «Д», літній душ «Ж», ворота з хвірткою №4, огорожа №5, огорожа №7 (а.с.23-30). Між сторонами виникли правовідносини, які регулюються зокрема Цивільного кодексу України (далі -ЦК України). Як встановлено ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. ст. 1217 та ст. 1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з ч. 1, ч. 2, ч. 3 та ч. 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину за законом/заповітом. Згідно листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24?753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» за змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. Записи у погосподарських книгах визнавались як акти органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. При вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що позивачка належать до спадкоємців першої черги за законом після смерті чоловіка [PERSON] , спадщину у встановленому законом порядку прийняла, інші спадкоємці, які би прийняли спадщину відсутні, до складу спадщини увійшов житловий будинок щодо якого нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати стягненню з відповідача не підлягають через відсутність його протиправних дій, що стали підставою позову. Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved