Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-19 00:00:00

11\~січня 2024\~року товариство\~з обмеженою\~відповідальністю «Фінансова компанія «ПАРІС» (далі ТОВ «ФК «ПАРІС») звернулося до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON] про стягнення\~заборгованості за\~кредитним договором. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що 29 серпня 2019 року між акціонерним товариством «РВС Банк» (далі АТ «РВС Банк») та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір шляхом підписання заяви-договору № 1032742 про надання банківської послуги, платіжна картка «Простір», що є договором про приєднання до Публічної пропозиції АТ «РВС Банк» на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, за умовами якого [PERSON] було надано споживчий кредит шляхом перерахування на картковий рахунок коштів у розмірі 10256 грн. 41 коп., строк дії кредиту становив 6 місяців, процентна ставка 18 % річних, тип ставки фіксована, разова комісія при видачі кредиту 2,5% від суми наданого кредиту, щомісячна комісія за супроводження кредиту 3% від суми наданого кредиту та того ж дня відповідачу була видана платіжна картка на яку були зараховані грошові кошти. 05 березня 2020 року між АТ «РВС Банк» та ТОВ «ФК «ПАРІС» укладено договір про відступлення права вимоги № 05/03/2020-1, згідно з яким ТОВ «ФК «ПАРІС» перейшло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 1032742. Разом із\~тим,\~відповідач належним\~чином не\~виконує своїх\~зобов`язань зі\~сплати обов`язкових\~щомісячних платежів\~в рахунок\~повернення кредиту\~та відсотків\~за його\~користування.\~Його заборгованість\~за вказаним\~договором станом\~на 21\~грудня 2023\~року становить\~12011\~грн.\~90\~коп.,\~з яких:\~8625\~грн.\~38\~коп.\~ заборгованість\~за тілом\~кредиту,\~541\~грн.\~67\~коп.\~ заборгованість\~за процентами,\~1574\~грн.\~85\~коп.\~ заборгованість\~за комісією,\~1270\~грн.\~ заборгованість\~за штрафними\~санкціями (пеня).\~Крім того,\~у зв`язку\~з простроченням\~грошового зобов`язання\~в сумі\~12011\~грн.\~90\~коп.,\~у відповідності\~до ч.\~2\~ст.\~625\~ЦК України\~та п.\~7.7.2.17\~Публічної пропозиції,\~було нараховано:\~711\~грн.\~01\~коп.\~3\~%\~річних за\~користування грошовими\~коштами за\~період з\~05\~березня 2020\~року по\~23\~лютого 2022\~року та\~2282\~грн.\~40\~коп.\~ \~інфляційних втрат\~за період\~з 05\~березня 2020\~року по\~23\~лютого 2022\~року. Посилаючись на викладене, а також, на те, що ТОВ «ФК «ПАРІС» набуло право грошової вимоги до відповідача за вказаним вище кредитним договором, позивач просив стягнути з відповідача загальну суму заборгованості в розмірі 15005 грн. 31 коп. та понесені судові витрати. Учасники справи в судове засідання не з`явилися про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача в позовній заяві зазначив, що розгляд справи просить проводити за його відсутності та в разі неявки відповідача ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи у порядку, передбаченому п. 2 ч. 7 ст. 128, ч. 3 ст. 131 ЦПК України, до суду не з`явився, про причини своєї неявки не повідомив. Суд на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України, враховуючи згоду позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення. Крім того, враховуючи те, що учасники справи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, суд вважає за можливе відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, не здійснюючи фіксування судового процесу. Дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд дійшов такого. Судом встановлено, що 29 серпня 2019 року між АТ «РВС Банк» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір шляхом підписання заяви-договору № 1032742 про надання банківської послуги, платіжна картка «Простір», що є договором про приєднання до Публічної пропозиції АТ «РВС Банк» на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, за умовами якого [PERSON] був наданий споживчий кредит шляхом перерахування на картковий рахунок коштів у розмірі 10256 грн. 41 коп., строк дії кредиту становив 6 місяців, процентна ставка 18 % річних, тип ставки фіксована, разова комісія при видачі кредиту 2,5% від суми наданого кредиту, щомісячна комісія за супроводження кредиту 3% від суми наданого кредиту (а.с. 16-18). 29 серпня 2019 року [PERSON] отримав платіжну картку та грошові кошти у розмірі 10256 грн. 41 коп. були зараховані АТ «РВС БАНК» на його картковий рахунок (а.с. 30-31). Відповідно до договору відступлення права вимоги № 05/03/2020-1 від 05 березня 2020 року АТ «РВС БАНК» відступило ТОВ «ФК «Паріс» право вимоги, крім інших боржників, до [PERSON] згідно з заявою договором № 1032742, що підтверджується витягом з Реєстру договорів, права вимоги за якими відступаються, та боржників за такими договорами від 05 березня 2020 року (а.с. 24-25). Як вбачається з наданого ТОВ «ФК «Паріс» розрахунку заборгованості за кредитним договором № 1032742 від 29 серпня 2019 року, заборгованість [PERSON] станом на 21 грудня 2023 року становить 12011 грн. 90 коп. з яких: 8625 грн. 38 коп. заборгованість за тілом кредиту, 541 грн. 67 коп. заборгованість за процентами, 1574 грн. 85 коп. заборгованість за комісією, 1270 грн. заборгованість за штрафними санкціями (а.с. 40-43). Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржнику [PERSON] нараховано: 711 грн. 01 коп. 3 % річних за користування грошовими коштами за період з 05 березня 2020 року по 23 лютого 2022 року та 2282 грн. 40 коп. інфляційних втрат за період з 05 березня 2020 року по 23 лютого 2022 року (а.с. 44). 3% річних 711 грн. 01 коп. та інфляційні втрати 2282 грн. 40 коп. Вирішуючи цивільно-правовий спір, що виник між сторонами, суд виходить з такого. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1054 ЦК України). Згідно зі\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч. 1 ст. 513 ЦК України). При цьому до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 514 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно\~зі ст. 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлюється договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Статтею 1049 ЦК України\~передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором. Згідно зі\~ст.\~530\~ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 2\~ст. 625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи викладене, а також, що позивач довів належними та допустимим доказами наявність в нього права вимоги до відповідача в обсязі заявлених вимог, суд дійшов висновку про те, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Також у відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача 2684 грн. судового збору, оплата яких підтверджується відповідним платіжним дорученням (а.с. 1). На підставі викладеного,

Outcome: approved