Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом та посилається на те, що від шлюбу із відповідачем у них народилося двоє дітей - [PERSON] , [INFO] , який на даний час є повнолітнім та [PERSON] , [INFO] , котрий є неповнолітнім та являється інвалідом з дитинства із захворюванням «Синдром Дауна»; відповідач перестав спілкуватися із сином ще до офіційного розірвання шлюбу сторін, не опікується ним, не цікавиться його долею, навчанням, станом здоров`я, у його вихованні участі не приймає, коштів на утримання дитини не надає; позивач вважає, що зазначені факти є ухиленням від виховання сина батьком та свідомого нехтуванням ним своїх обов`язків, що є підставою задоволення позову, а тому просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та посилалася на викладені обставини у зверненні до суду, просила та наполягала на задоволенні позову, так як дитина є інвалідом, повністю перебуває на її утриманні, а відповідач жодним чином не бере участі у його вихованні та матеріальному забезпеченні; представник третьої особи позов підтримала та пояснила, що доцільно позбавити відповідача батьківських прав, оскільки дитина проживає з матір`ю, вона займається його вихованням, а відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків та не надає матеріальної допомоги. Відповідач будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи до суду не з`явився; із відзивом на позов не звертався, про причини неявки не повідомив. Тому суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності відповідача на підставі наявних даних про права та взаємовідносини сторін у заочному провадженні, проти чого не заперечили позивач та представник третьої особи. Заслухавши пояснення учасників, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити повністю з наступних підстав: Судом установлено, що згідно Свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] є батьком малолітнього [PERSON] , [INFO] . Статтею 150 СК України встановлено обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Зокрема, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. За змістом п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. У п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства про розгляд справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Крім того, судом встановлено, що батько вихованням сина не займається, матеріально не допомагає, аліментів не сплачує, дитина проживає із матір`ю та перебуває на її утриманні. Із висновку №163/06-03 від 29 січня 2024 року відомо, що комісія з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Ралівської сільської ради Самбірського району Львівської області вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Згідно характеристики, виданої директором Монастирецького ЗЗСО І-ІІІ ступенів, [PERSON] є учнем восьмого класу даного навчального закладу; мама [PERSON] приділяє увагу вихованню сина, підтримує зв`язок із освітнім закладом, спілкується з асистентом вчителя, класним керівником, відвідує батьківські збори; батько [PERSON] не відвідує заклад освіти, не спілкується з педагогами, адміністрацією закладу освіти. Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. ст. 3, 6 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини; держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини. Ураховуючи вищенаведене суд уважає, що існують всі законні підстави для задоволення позову, - про позбавлення батьківських прав відповідача відносно неповнолітнього сина, оскільки він свідомо ухиляється від виконання свого обов`язку по його вихованню та утриманню; крім того роз`яснивши, що батько, позбавлений батьківських прав, має право на звернення до суду із позовом про поновлення батьківських прав у спосіб, визначений ст. 169 СК України.

Outcome: approved