Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-19 00:00:00

Заявниця звернулась до суду із даною заявою про встановлення факту родинних відносин із своєю матір`ю, [PERSON] , 1914 року народження, померлою [INFO] . У своїй заяві зазначила, що вона народилась [INFO] в м. Дніпропетровськ, її матір`ю є [PERSON] , яка померла [INFO] . Після її смерті відкрилася спадщина на належне її майно, а саме на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] У встановлений законом порядок, після смерті [PERSON] , заявниця звернулась до Шостої дніпровської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Проте у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті матері [PERSON] їй було відмовлено, та надано роз`яснення про необхідність підтвердження родинних відносин між нею та [PERSON] . 27.09.2023 року державним нотаріусом шостої державної нотаріальної контори була видана постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] ,у зв`язку з тим, що заявник не надала усіх документів, які підтверджують факт родинних стосунків. Таким чином, у зв`язку з цим, виникла у заявниці необхідність встановити факт родинних відносин, а саме факт того, що [PERSON] є її матір`ю. Заявниця до судового засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, просила заяву задовольнити. Заінтересована особа до судового засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . У встановлений законом порядок, після смерті [PERSON] , заявниця звернулась до Шостої дніпровської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] ,у зв`язку з тим, що заявник не надала усіх документів, які підтверджують факт родинних стосунків. Судом встановлено, що актовий запис про народження [PERSON] відсутній, що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про відсутність актовою запису цивільного стану від 27 вересня 2023 року за № 00041586035. Відповідно до листа Державного архіву Дніпропетровської області від 24 лютого 2023 року книги реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області із актовими записами за 1939 рік відсутні і надати архівну довідку про народження « [PERSON] » неможливо. Родинні відносини між заявницею та її матір`ю підтверджуються свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] , свідоцтвом про шлюб [PERSON] від 23 вересня 1983 року, де дівоче прізвище заявниці зазначено російською « [PERSON] » (мовою оригіналу), архівною довідкою її матері [PERSON] про зміну прізвища, актовим записом про шлюб № 1793 [PERSON] її матері, вчиненим Відділом Актів Громадянського Стану Народного комісаріату внутрішніх справ УРСР. Встановлення факту родинних відносин є необхідним для отримання [PERSON] спадщини після померлої [PERSON] . Відповідно до п. 5 ч. 2ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідноч. 3ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Вирішуючи питання про встановлюючи даного факту суд виходить з того, що відповідно до ч. 1ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно вимог п. 1 ч. 1, ч. 2ст. 315 ЦПК Українисуд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. У ч. 1 ст. 315 ЦПК України визначено перелік юридичних фактів, які можуть бути встановлені судом. Разом з тим, згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Так, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів то відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Відповідно до постанови Верховного суду від 03.11.2021 року по справі № 691/1237/20, в разі коли цивільна правоздатність осіб припинилась після їх смерті, вимога про встановлення між останніми, родинних відносин є такою, що відповідає нормам закону, так як даний факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, а саме право заявника на спадщину, у порядку спадкування. Встановлення юридичного факту, а саме родинних відносин між померлими не несе юридичного наслідку щодо вирішення їхніх прав та обов`язків, оскільки їх встановлення буде лише підтвердженням існування відповідного юридичного факту, що передбачено у Главі 6 Розділу IV ЦПК України, як спеціальний процесуальний інструмент для захисту відповідних прав. Відповідно до ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватись за засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст. 12,81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і учасників справ, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У п. 7 Постанови Пленуму № 5 вказано, що відповідно до п.1 ст.273 ЦПК (на даний час це ст. 315 ЦПК України) суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Проаналізувавши зміст вищенаведених статей можна відокремити такі умови, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення: факт, який потребує встановлення, має породжувати юридичні наслідки, тобто від нього повинні залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб; встановлення відповідного факту не пов`язане з наявністю спору про право; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення такого факту; встановлення факту потрібно заявникові для конкретної мети. Дослідивши надані заявником докази, та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що заявлені вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. З поданої заяви та доданих до неї документів також вбачається, що звернення [PERSON] до суду викликане потребою встановлення юридичного факту, що в подальшому тягне юридичні наслідки, тобто судом встановлено, що факт, який просить встановити заявник, породжує юридичні наслідки для нього, а відтак підлягає встановленню у порядку визначеному ст.315, 318 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved