Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-14 00:00:00

Представник позивача 07 листопада 2023 року звернулася до Миронівського районного суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами від 05 січня 2022 року № 03647-01/2022, та від 13 жовтня 2021 року №2465654 в загальному розмірі розмірі 23472 гривні 50 копійок. Позов обґрунтовано тим, що в порушення умов кредитних договорів відповідач не виконав своїх зобов`язань за ними, не сплатив заборгованості за тілом кредитів та заборгованості за відсотками по кредитах, у зв`язку із чим на підставі ст. ст. 509, 526, 530, 536, 610, 611, 625, 626, 1050, 1055 Цивільного кодексу України просив суд захистити інтереси позивача. Як вбачається з поштових довідок ф. 20, поштові листи відповідачу не вручено під час доставки за закінченням терміну зберігання та у зв`язку з тим, що адресат відсутній за вказаною адресою, оскільки ухвала про відкриття спрощеного провадження, копія позовної заяви з додатками відповідачу направлялося двічі. Відповідач не вжив заходів, щодо отримання вищезазначених листів, а також в установлений судом строк письмовий відзив проти позову з посиланням на докази, якими він обґрунтовується, до суду не надав. Від сторін до суду не надійшли заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Згідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, зважаючи на наступне. Під час розгляду справи судом встановлено, що 05 січня 2021 року між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 03647-01/2022, на виконання умов якого фінансова установа надала відповідачу позику в розмірі 5000 гривень. У відповідності до умов кредитного договору, кредит відповідачу було надано на поворотній основі із сплатою відсотків за користування кредитними коштами. 31 січня 2023 року між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №31012023, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. В порушення взятих на себе зобов`язань за кредитним договором, відповідач допустив прострочення погашення кредиту і відсотків за ним, у зв`язку із чим відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу №31012023 станом на 31 січня 2023 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 12500,00 грн., з яких: 5000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 7500,00 грн. сума заборгованості за відсотками. З моменту отримання права вимоги до Відповідача, а саме з 31 січня 2023 року не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором №03647-01/2022 в розмірі 12500,00 грн., з яких: 5000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 7500,00 грн. сума заборгованості за відсотками. Крім того, під час розгляду справи судом встановлено, що 13 жовтня 2021 року між ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» та [PERSON] було укладено кредитний договір №2465654. У відповідності до умов кредитного договору кредит відповідачу було надано на поворотній основі із сплатою відсотків за користування кредитними коштами. 17 травня 2023 року між ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» та ТОВ «ФК «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №17052023, у відповідності до умов якого ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі Боржників. Відповідно до Реєстру боржників від 19 липня 2023 року до Договору факторингу №19072023 від 19 липня 2023 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 10972,50 грн. з яких: 5500,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 5472,50 грн. сума заборгованості за процентами. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 19 липня 2023 року позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором №2465654 в розмірі 10972,50 грн. з яких: 5500,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 5472,50 грн. сума заборгованості за процентами. У відповідності до правових позицій викладених у постановах Верховного Суду від 23 вересня 2019 року №910/10254/18 та від 30 серпня 2019 року №353/614/15 зазначені докази підтверджують факт передачі кредитних коштів відповідачу та розміру його заборгованості перед позивачем. Перехід права вимоги цієї заборгованості від ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТРУМ», ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» підтверджується наявними у матеріалах справи договорами факторингу. Зважаючи на принцип змагальності сторін, передбачений ст. 12 ЦПК України та передбачений ч. 1 ст. 81 ЦПК України обов`язок відповідача надати докази, які спростовують доводи позивача щодо наявності заборгованості, за умов відсутності таких доказів, суд позбавлений можливості дійти висновку про відсутність порушення відповідачем зазначених умов кредитного договору, як наслідок суд приходить до висновку про наявність порушення цих умов та наявність цієї заборгованості. Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін. Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 Цивільного кодексу України. Відповідач умови кредитного договору не виконали, а тому суд вважає, що з відповідачів підлягає до стягнення заявлена позивачем сума заборгованості. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Як вбачається із виписки про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України, позивач 10 жовтня 2023 року сплатив судовий збір за пред`явлення позову в розмірі 2\~684 гривні 00 копійок, які у відповідності до норми ч. 1 ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню із відповідача на користь позивача. На підставі викладеного, ст. ст. 14, 525, 526, 527, 530, 610 - 612, 629, 634, 1054 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved