Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-14 00:00:00

В травні 2023 року позивач Таврійський національний університет імені В.І. Вернадського звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання освітніх послуг. Позов мотивований тим, що 18 серпня 2021 року між Таврійським національним університетом імені В.І. Вернадського (далі ТНУ) та [PERSON] укладено договір про надання освітніх послуг (далі Договір), за умовами якого, Таврійський національний університет імені В.І. Вернадського взяв на себе зобов`язання за рахунок коштів відповідача надати освітню послугу по здійсненню навчання за обраним ступенем вищої освіти магістр за спеціальністю 025 «музичне мистецтво», денної форми навчання, на платній основі, студенту [PERSON] . Відповідно до п. 3.1. Договору Замовник зобов`язаний своєчасно вносити плату за освітню послугу в розмірах та порядку, встановлених договором. Пунктами 5.2 - 5.4 Договору встановлено, що загальна вартість навчання становить 45150,00 грн. (сорок п`ять тисяч сто п`ятдесят грн.), яка складається з оплати: - за перший курс 2021-2022 навчального року 30100,00 грн. (тридцять тисяч сто грн.); - за другий курс 2022-2023 навчального року 15050,00 грн. (п`ятнадцять тисяч п`ятдесят грн.). Під час навчання студента [PERSON] , відповідач (студент) не виконував свої зобов`язання за договором належним чином, а саме: за період навчання відповідач не вніс плату за навчання в повному обсязі та не виконав навчальний план 2021-2022 навчальних років. Як наслідок, за результатами семестрового контролю студент [PERSON] був відрахований з ТНУ згідно наказу ректора ТНУ від 21.06.2022 р. № 369-с/д за невиконання вимог навчального плану 2021-2022 навчальних роках та порушення умов контракту. В зв`язку із чим за відповідачем рахується основна фінансова заборгованість у розмірі 30100,00 грн. (тридцять тисяч сто грн.). Позивач просив суд, стягнути з [PERSON] на користь Таврійського національного університету імені В.І. Вернадського 30100,00 грн. (тридцять тисяч сто грн.) заборгованість за договором про надання освітніх послуг. Ухвалою Житомирського районного суду Житомирської області від 13 червня 2023 року дану справу було направлено до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області за підсудністю. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.08.2023 року головуючим суддею визначено Кошеля Б.І. та матеріали передані для розгляду. Ухвалою судді від 07 серпня 2023 року вказану позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків зазначених в ухвалі. Судом 21.08.2023 року за вх..№ 36952 отримано заяву, в якій позивач, на виконання вимог ухвали суду про залишення позову без руху, просив долучити до матеріалів справи платіжну інструкцію №619 від 15.08.2023 року про сплату судового збору у розмірі 2684,00 грн. Ухвалою судді від 23 серпня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у зазначеній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання. Представник позивача в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву з проханням розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує повністю, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач, належним чином повідомлявся про відкриття провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, своїм правом подати відзив на позовну заяву, у встановлений судом строк, не скористався, в судове засідання не з`явився, про місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином, а тому згідно ст. ст. 280, 281 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд даної справи. У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи та надавши їм належну правову оцінку, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Так судом встановлено, що 18 серпня 2021 року між Державним вищим навчальним закладом «Таврійський національний університет імені В.І. Вернадського» Міністерства освіти і науки України та [PERSON] було укладено договір про надання освітніх послуг, за умовами якого, Таврійський національний університет імені В.І. Вернадського взяв на себе зобов`язання за рахунок коштів відповідача надати освітню послугу, а саме: освітня послуга - магістерська програма, денна форма навчання, послуга надається в м. Києві з 01.09.2021 року по 31.01.2023 рік, ступінь вищої освіти - магістр, за спеціальністю 025 «музичне мистецтво», студенту [PERSON] на платній основі. Зарахування Відповідача на навчання на 1 курс денної форми здобуття освіти за спеціальностями за кошти фізичних та/або юридичних осіб до Таврійського національного університету імені В.І. Вернадського було реалізовано на підставі наказу «Про зарахування на навчання» № 664-с/д від 31.08.2021 року Відповідно до п. 3.1. Договору Замовник зобов`язаний своєчасно вносити плату за освітню послугу в розмірах та порядку, встановлених договором. Пунктами 5.2 - 5.4 Договору встановлено, що загальна вартість навчання становить 45150,00 грн. (сорок п`ять тисяч сто п`ятдесят грн.), яка складається з оплати: - за перший курс 2021-2022 навчального року 30100,00 грн. (тридцять тисяч сто грн.). - за другий курс 2022-2023 навчального року 15 050,00 грн. (п`ятнадцять тисяч п`ятдесят грн.). Згідно п.5.3 Договору Замовник вносить плату на реєстраційний рахунок Виконавця безготівково щосеместрово не пізніше ніж за 15 календарних днів до початку семестру у сумі 15050, 00 грн. (п`ятнадцять тисяч п`ятдесят грн.). Відповідно до п. 4.1. Договору, Одержувач освітньої послуги зобов`язаний дотримуватись обов`язків, передбачених ст. 63 Закону України «Про вищу освіту». Статтею 63 Закону України «Про вищу освіту» передбачено, особи, які навчаються у закладах вищої освіти, зобов`язані: 1) дотримуватися вимог законодавства, статуту та правил внутрішнього розпорядку закладу вищої освіти; 2) виконувати вимоги з охорони праці, техніки безпеки, виробничої санітарії, протипожежної безпеки, передбачені відповідними правилами та інструкціями; 3) виконувати вимоги освітньої (наукової) програми (індивідуального навчального плану (за наявності), дотримуючись академічної доброчесності, та досягати визначених для відповідного рівня вищої освіти результатів навчання. Відповідно до п.п. 4-5 ч. 1 ст. 46 Закону, підставами для відрахування здобувача вищої освіти є невиконання ним індивідуального навчального плану та/або порушення умов договору (контракту), укладеного між закладом вищої освіти та особою, яка навчається, або фізичною (юридичною) особою, яка оплачує таке навчання. Згідно п. 6.1. Договору за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за Договором, сторони несуть відповідальність згідно із законом та цим Договором. Наказом ректора Таврійського національного університету імені В.І. Вернадського Валерія Бортняк від 21.06.2022 року за №369-с/д «Про відрахування студента денної форми навчання» відповідача було відраховано зі складу студентів за невиконання вимог навчального плану 2021-2022 навчальних роках та порушення умов контракту 2021-2022 навчальний рік, навчання за рахунок фізичних та юридичних осіб. Також, судом встановлено, що позивачем було направлено відповідачу претензійний лист від 14.09.2022 року за №09/06-596 про наявність заборгованості за навчання за перший та другий семестр навчального 2021-2022 року у розмірі 30100,00 грн. та порушення умов договору № 2/06-д від 18.08.2021 року, укладеного між відповідачем і закладом вищої освіти щодо оплати за навчання, яку необхідно сплатити протягом п`яти робочих днів з дня отримання листа. Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дні, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Частиною 2 статті 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення. Частиною 5 та 6 статті 81 ЦПК України встановлено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У відповідності до ч.1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору. Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобов`язань. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання. Відповідно до ст. 611 ЦК, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Статтею 901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»). Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідач відзив з відповідними доказами із запереченнями проти позову та в спростування доводів позивача до суду не подав. З урахуванням вищенаведеного, оцінюючи належність, допустимість і достовірність наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити в повному обсязі, оскільки позивач виконав в повному обсязі всі зобов`язання перед відповідачем, відповідач в свою чергу зобов`язання, передбачені договором в повному обсязі не виконав. Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України у резолютивній частині рішення зазначається розподіл судових витрат. Згідно із п. 1 ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на - відповідача. З матеріалів справи вбачається, що позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір в сумі 2684,00 грн. На підставі ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати по справі - 2684,00 грн. На підставі ст. ст. 509, 526, 530, 610, 611, 625, 901, 903 ЦК України,

Outcome: approved