Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-19 00:00:00

В провадженні Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа - Виконавчий комітет Нікопольської міської ради, про позбавлення батьківських прав та встановлення опіки. В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що вона є рідною бабусею [PERSON] , [INFO] . При цьому, батьками дитини є [PERSON] та її син [PERSON] , який у витязі з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження як батько дитини не зазначений, відомості були внесені, на підставі ст.135 Сімейного кодексу України, матір`ю дитини. Однак, її син проживав однією родиною з відповідачкою з 2010 року, і, починаючи з 2012 року, разом виховував дитину до 2017 року. Після чергової сварки [PERSON] забрала дитину та виїхала до іншого міста. 20 квітня 2018 року відповідачка привезла дитину до неї та залишила її. З того часу її онука [PERSON] живе разом з нею, оскільки її мати відмовилась виконувати батьківські обов`язки та покинула дитину. 03 лютого 2023 року вона звернулась до Нікопольського відділення поліції з метою встановлення місця знаходження відповідачки та отримала відповідь, де зазначено, що під час перевірки за обліками Нікопольського РУП, було встановлено, що інформація щодо [PERSON] відсутня. На сьогоднішній день місцезнаходження останньої невідоме та встановити її не виявилось можливим. З 2018 року відповідачка ніяким чином не піклується про дитину, не проявляє зацікавленість в її подальшій долі, не цікавиться станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток доньки, не турбується про навчання дитини. Зокрема, не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням дитини, що може негативно впливати на її фізичний розвиток як складову виховання; не цікавиться розвитком дитини в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; взагалі не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для нормального зростання. Відповідно до покладених законом на батьків обов`язків, [PERSON] не бере педагогічної, матеріальної, грошової, або будь-якої іншої участі у вихованні доньки. Всі питання щодо виховання дитини вирішуються нею самостійно без участі та підтримки з боку відповідачки. Відповідно до характеристики з місця проживання, яка видана головою ОСББ «Шевченко 183», онука проживає разом з нею з 2018 року, за період проживання скарг від сусідів не надходило. У виписці з історії розвитку дитини, сімейний лікар зазначає, що дитина виховується бабусею, регулярно відвідує амбулаторію, має всі необхідні для віку дитини щеплення, батьки дитини амбулаторію не відвідують. На даний час [PERSON] навчається у 5-му класі Нікопольської гімназії № 14. Відповідно до Інформаційного листа, виданого директором гімназії від 21 лютого 2023 року № 17, з матір`ю [PERSON] зв`язку немає, місце знаходження її невідоме. У зв`язку з викладеним, вона звернулась до Служби у справах дітей Нікопольської міської ради Дніпропетровської області з проханням позбавити відповідачку батьківських прав, на що їй було рекомендовано звернутися до суду самостійно та пояснено, що, в рамках судової справи, ними буде проведена перевірка та надано висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідачки. При цьому, Службою у справах дітей винесений Наказ № 8 від 02 лютого 2023 року про тимчасове влаштування в сім`ю родичів малолітньої [PERSON] , а саме - в її родину. Вважає, що зазначені факти можна розцінювати, як ухилення від виховання дитини матір`ю, свідомого нехтування своїми обов`язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення відповідачки до своїх батьківських обов`язків. Тому, враховуючи вищевикладене, змушена звернутись до суду та просить позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітньої дитини [PERSON] [INFO] . Встановити опіку над малолітньою [PERSON] , [INFO] , призначивши її опікуном. А також стягувати з [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання малолітньої [PERSON] [INFO] у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судове засідання не з`явилась, від неї на адресу суду надійшла заява, в якій вона просить суд розгляд справи проводити за її відсутності, на задоволенні позову наполягає та просить вимоги задовольнити (а.с.48). Відповідачка, будучи належним чином повідомленою про розгляд справи, в судове засідання не з`явилась, конверт, який був направлений за адресою її місця проживання та перебування, повернувся з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання» (а.с.39). Представник третьої особи - в судове засідання не прибув, від них також до суду надійшли заяви, в яких просять суд розгляд справи проводити за їх відсутності, проти задоволення позову не заперечують (а.с.49). Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного. Згідно зі ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод", кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом. Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій. У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до § 23 рішення ЄСПЛ від 06 вересня 2007 року, заява № 3572/03 у справі «Цихановський проти України», національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні. Згідно ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За приписами ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно п.2 ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Як встановлено судом, [INFO] народилася [PERSON] , про що свідчить актовий запис № 446, складений Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Нікополю Нікопольського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с.6). Згідно з вищевказаним актовим записом, матір`ю дитини є [PERSON] , відомості щодо батька дитини були внесені на підставі ст.135 СК України (а.с.7). Відповідно до довідки, актів та характеристик, малолітня дитина [PERSON] проживає разом з [PERSON] (а.с.9-13), оскільки, згідно з наказом № 8, складеним 02 лютого 2023 року Службою у справах дітей Нікопольської міської ради, [PERSON] тимчасово влаштовано до позивачки по справі [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] та на [PERSON] покладено персональну відповідальність за життя і здоров`я малолітньої дитини (а.с.8). Як вбачається з матеріалів справи, Рішенням виконавчого комітету Нікопольської міської ради Дніпропетровської області № 796 від 25 жовтня 2023 року було затверджено висновок про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] (а.с.41-44). Відповідно до ст.150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ст.164 СК України, батько або матір дитини можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Пленум Верховного Суду України в постанові від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», зокрема, п.п.15.16, роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Враховуючи те, що [PERSON] ухиляється від виховання та утримання своєї доньки [PERSON] , [INFO] , не піклується про її фізичний і духовний розвиток дитини, навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надає їй доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти, суд приходить до висновку, що [PERSON] підлягає позбавленню батьківських прав по відношенню до своєї доньки [PERSON] , [INFO] . Суд вважає за необхідне роз`яснити відповідачу, що при зміні своєї поведінки та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав, згідно із ст.169 СК України, вона має право звернутися до суду із позовом про поновлення батьківських прав. Відповідно до ч.4 ст.167 СК України, якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим. Як вбачається з матеріалів справи, рішенням виконавчого комітету Нікопольської міської ради Дніпропетровської області було затверджено подання про можливість [PERSON] бути піклувальником [PERSON] , [INFO] (а.с.44-45). Таким чином, враховуючи ту обставину, що [PERSON] виявила бажання виховувати дитину, суд приходить до висновку, що її необхідно призначити опікуном над [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч.2 ст.166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Згідно ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від прибутку його матері, батька або у твердій грошовій сумі. Тому, оскільки [PERSON] підлягає позбавленню батьківських прав по відношенню до дитини [PERSON] , [INFO] , з неї підлягають стягненню аліменти у розмірі 1/4 частини (з кожного) щомісяця з усіх видів заробітку та доходу, але не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму, для дитини відповідного віку, на користь [PERSON] . У відповідності до ст.141 ЦПК України, у разі задоволення позову на відповідача покладаються судові витрати, пов`язані з розглядом справи. За таких обставин, з [PERSON] підлягає стягненню на користь позивачки й витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 073 грн. 60 коп., сплачений при подачі позову до суду (а.с.5). На підставі викладеного,

Outcome: approved