Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-11 00:00:00

У листопаді 2023 року [PERSON] , інтереси якого представляє адвокат Мітасов Микола Іванович, звернувся до Заводського районного суду м.\~Запоріжжя з позовною заявою до [PERSON] , третя особа приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Нароха Ольга Василівна, про визнання права власності у порядку спадкування за заповітом. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач та відповідач є племінниками [PERSON] , яка померла [INFO] . За життя остання склала заповіт, який того ж дня посвідчено державним нотаріусом Шостої Запорізької державної нотаріальної контори в порядку заміщення державного нотаріуса Гуляйпільської державної нотаріальної контори Дмитрієвою Н.П. Згідно з даним заповітом, на випадок смерті [PERSON] зробила таке заповідальне розпорядження: всю належну їй на праві власності земельну ділянку площею 5,5839 (п`ять цілих п`ять тисяч вісімсот тридцять дев`ять десятитисячних) гектарів, що розташована за адресою: Запорізька область, Гуляйпільський район, Воздвижівська сільська рада, ДП № 31 пай 274, що належить їй на праві приватної власності на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку Серії ЯГ№\~708952, виданого Гуляйпільським районним відділом земельних ресурсів Запорізької області 14.03.2007, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, заповідає [PERSON] , [INFO] , а все інше майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде належати [PERSON] на день її смерті, і на що вона за законом матиме право, заповідає [PERSON] , [INFO] . Після смерті [PERSON] позивачу залишилося спадкове майно, на яке він претендує, як спадкоємець за заповітом із формулювання «інше», а саме: -земельна ділянка загальною площею 0,3581 га, розташована за адресою: Запорізька область, Гуляйпільський район, с. Воздвижівка, кадастровий номер 2321881000:02:002:0002; -земельна ділянка загальною площею 0,2500 га, розташована за адресою: Запорізька область, Гуляйпільський район, с. Воздвижівка, кадастровий номер 2321881000:02:002:0001; -земельна ділянка загальною площею 5,6536 га, розташована за адресою: Запорізька область, Гуляйпільський район, Воздвижівська сільська рада, кадастровий номер 2321881000:06:011:0042. В установленому законом порядку позивач прийняв спадщину після смерті спадкодавця, адже 23.05.2023 (в межах шестимісячного строку з моменту відкриття спадщини) звернувся до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Нарохи О.В. із заявою про прийняття спадщини. Постановою нотаріуса від 19.09.2023 у видачі свідоцтв на право на спадщину за заповітом, йому відмовлено. Зазначене рішення нотаріус обґрунтував тим, що позивачем не надано оригіналів заповіту, складеного [PERSON] , та державних актів, які надати позивач не в змозі, оскільки вони перебували у спадкодавця, яка померла на окупованій рф території. Листом від 19.09.2023, Держгеокадастр у Запорізькій області повідомив щодо припинення доступу до архівних матеріалів на території Запорізької області, окрім Запорізького району та неможливості надання завірених копій державних актів на успадковані земельні ділянки, кадастрові номери: 2321881000:02:002:0002; 2321881000:02:002:0001; 2321881000:06:011:0042. При цьому, земельні ділянки, якими має намір розпоряджатись позивач розташовані на підконтрольній нашій державі території та використовуються за цільовим призначенням фермерським господарством, яке наразі не сплачує орендну плату через відсутність власника. У зв`язку з цим позивач просить суд визнати за ним право власності на вказані вище земельні ділянки в порядку спадкування за заповітом після смерті його тітки. Ухвалою судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 25.12.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження та підготовче засідання призначене на 12.02.2024. Від представника позивача адвоката Мітасова М.І., надійшла заява про розгляд справи без участі сторони позивача, на задоволенні позовних вимог наполягає. Від представника відповідача адвоката Мульченка Є.В., надійшла заява про розгляд справи без його участі та без участі відповідача, позовні вимоги визнає та просить їх задовольнити. Від приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Нарохи О.В. надійшла заява про розгляд справи без її участі. З огляду на визнання відповідачем позову, суд на підставі ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним у справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясування обставин справи, дійшов до наступних висновків. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії [NUMBER] (а.с. 15). 09.09.2020 [PERSON] , 13.03.1939, склала заповіт, відповідно до якого, на випадок своєї смерті зробила таке заповідальне розпорядження: всю належну їй на праві власності земельну ділянку площею 5,5839 (п`ять цілих п`ять тисяч вісімсот тридцять дев`ять десятитисячних) гектарів, що розташована за адресою: Запорізька область, Гуляйпільський район, Воздвижівська сільська рада, ДП № 31 пай 274, що належить їй на праві приватної власності на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку Серії ЯГ№\~708952, виданого Гуляйпільським районним відділом земельних ресурсів Запорізької області 14.03.2007, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, заповідає [PERSON] , [INFO] , а все інше майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде належати [PERSON] на день її смерті, і на що вона за законом матиме право, заповідає [PERSON] , [INFO] (а.с. 66 зворотній бік). Право власності [PERSON] на вказані вище земельні ділянки підтверджується державними актами на право власності на земельну ділянку, кадастрові номери: 2321881000:02:002:0002; 2321881000:02:002:0001; 2321881000:06:011:0042; 2321881000:06:011:0043 (а.с. 22-29), а також витягами з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с. 30-41). Після смерті [PERSON] позивачу залишилося спадкове майно, на яке він претендує, як спадкоємець за заповітом із формулювання «інше», а саме: -земельна ділянка загальною площею 0,3581 га, розташована за адресою: Запорізька область, Гуляйпільський район, с. Воздвижівка, кадастровий номер 2321881000:02:002:0002; -земельна ділянка загальною площею 0,2500 га, розташована за адресою: Запорізька область, Гуляйпільський район, с. Воздвижівка, кадастровий номер 2321881000:02:002:0001; -земельна ділянка загальною площею 5,6536 га, розташована за адресою: Запорізька область, Гуляйпільський район, Воздвижівська сільська рада, кадастровий номер 2321881000:06:011:0042. В установленому законом порядку позивач прийняв спадщину після смерті спадкодавця, адже 23.05.2023 (в межах шестимісячного строку з моменту відкриття спадщини) звернувся до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Нарохи О.В. із заявою про прийняття спадщини (а.с. 57 зворотній бік). Постановою нотаріуса від 19.09.2023 за № 569/02-31 у видачі свідоцтв на право на спадщину за заповітом, йому відмовлено. Зазначене рішення нотаріус обґрунтував тим, що позивачем не надано оригіналів заповіту, складеного [PERSON] , та державних актів на земельні ділянки, належні померлій (а.с. 69). Листом від 19.09.2023 за № 29-8-0.2-2631/2-23 Держгеокадастр у Запорізькій області повідомив щодо припинення доступу до архівних матеріалів на території Запорізької області, окрім Запорізького району та неможливості надання завірених копій державних актів на успадковані земельні ділянки, кадастрові номери: 2321881000:02:002:0002; 2321881000:02:002:0001; 2321881000:06:011:0042 (а.с. 42). Статтею 1216\~ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкоємство здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218\~ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу її відкриття (ч. 5 ст. 1268 ЦК України). Частиною 1 ст. 1222 ЦК України визначено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю (ст.ст. 1233-1234 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (ч.ч. 1-2 ст. 1223 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. ст. 1269, 1270 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, та який на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має протягом шести місяців з дати відкриття спадщини подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно (ч. 1 ст. 1297 ЦК України). Пленум Верховного Суду України у постанові від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину в судовому розгляді не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження (п. 23). Оскільки в позасудовому порядку позивач не може оформити своїх спадкових прав через відсутність оригіналів заповіту та певних документів на нерухоме майно, належне спадкодавцеві, він вимушений звернутись до суду з відповідним позовом. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, враховуючи наведені вище обставини, а також визнання позову відповідачем, зважаючи на всі вищезазначені норми закону, суд вважає позовні вимоги [PERSON] законними та обґрунтованими, у зв`язку із чим вони підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved