Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-18 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з вказаною позовною заявою і просить визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок з надвірною спорудою, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та складається в цілому з одного кам`яного, покритого шифером житлового будинку, загальною житловою площею 32 м2\~та надвірної споруди: сараю. Свої вимоги мотивує тим, що позивач [PERSON] і третя особа [PERSON] є двоюрідними сестрами. З листопада 1999 року в житловому будинку за адресою: [ADDRESS] , проживали: [PERSON] (дідусь [PERSON] і [PERSON] ), [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] , донька [PERSON] та мати [PERSON] ), [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] , донька [PERSON] та мати [PERSON] ). З 2008 року [PERSON] не проживає у вказаному житловому будинку, так як виїхала на постійне місце проживання в інше село. Також у 2008 році [PERSON] разом з матір`ю [PERSON] виїхали на постійне місце проживання до м. Одеси. [INFO] [PERSON] померла, свідоцтво про смерть втрачено. [INFO] [PERSON] помер, місце с. Андрієво-Іванівка Миколаївського району Одеської області. Відтак, з 2008 року у вказаному вище житловому будинку залишилися проживати [PERSON] з матір`ю [PERSON] , без документів, підтверджують право власності або користування цим будинком. [PERSON] померла [INFO] , свідоцтво про смерть втрачено. У 2023 році [PERSON] стало відомо від [PERSON] про те, що їх дідусь [PERSON] 05.11.1999 року на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Шустовою Н.С., реєстраційний номер 1931, придбав у власність житловий будинок з надвірною спорудою, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] з листопада 1999 року по 2023 рік не знала та не могла знати хто був титульним власником вказаного нерухомого майна, оскільки дідусь [PERSON] не повідомляв у 1999 році щодо придбання у власність вказаного вище житлового будинку, а у 2008 році він виїхав з усіма документами, [PERSON] разом з матір`ю [PERSON] також виїхали у 2008 році до м. Одеси, а у 2015 році [PERSON] помер, спадщину ніхто з родичів не приймав. Відомості про право власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні. Таким чином, [PERSON] не була обізнана з листопада 1999 року по 2023 рік про те, що її дід [PERSON] був титульним власником вказаного житлового будинку, оскільки вона не знала про існування договору купівлі-продажу від 05.11.1999 року, а у державних реєстрах відсутня інформація щодо права власності на це нерухоме майно. Ніхто з родичів не приймав не приймав спадщину після смерті [PERSON] . В свою чергу [PERSON] проживає у вказаному житловому будинку більше десяти років, доглядає за будинком, підтримує його належний стан, проводить ремонти, сплачує комунальні послуги, тобто позивач добросовісно володіє зазначеним будинком та відкрито продовжує ним користуватися безперервно більше десяти років, не знаючи про відсутність у неї підстав для набуття права власності, а також не маючи жодної інформації хто є його реальним власником. За таких обставин, представник позивача просить визнати за [PERSON] право власності на вказаний житловий будинок з надвірною спорудою, що належав [PERSON] за набувальною давністю, у зв`язку з чим звернувся з даним позовом до суду. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні на задоволенні позовних вимог наполягали з підстав, викладених у позовній заяві. При цьому позивач пояснила, що вона не була обізнана про те, що її дід [PERSON] 05.11.1999 року придбав вказаний вище житловий будинок, а бабуся [PERSON] померла три роки тому, вона була в нестямному стані, свідоцтво про її смерть відсутнє, оскільки вона не змогла його зробити через піклування за новонародженою дитиною, а згодом через розповсюдження гострої респіраторної інфекції Covid-19. У вказаному будинку вона проживає все своє життя, а її двоюрідна сестра [PERSON] разом з матір`ю [PERSON] переїхали на інше місце проживання до м. Одеси у 2008 році. Згодом матір [PERSON] - [PERSON] та її матір [PERSON] померли, остання за життя спадщину після смерті свого батька [PERSON] не приймала. Вважає, що оскільки вона проживає у зазначеному будинку більше десяти років, фактично користується і володіє цим будинком, то має право заявити вимогу про визнання за нею право власності за набувальною давністю. Після оголошення перерви позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася. Відповідач в особі голови Вигодянської сільської ради Одеського району Одеської області Рибачок А. в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій позовні вимоги [PERSON] підтримує в повному обсязі та просить справу розглянути без її участі. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] підтримала в повному обсязі та вказала, що спадщину після смерті своєї матері [PERSON] не приймала, до нотаріальної контори не зверталася, свідоцтва про право на спадщину не отримувала. При цьому, відповідач підтвердила, що позивач самостійно утримує житловий будинок за адресою: [ADDRESS] та користується ним, а вона жодного відношення до вказаного будинку не має та не претендує на нього. Після оголошення перерви [PERSON] подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просила розгляд справи провести без її участі. Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засіданні, 05.11.1999 року [PERSON] придбав житловий будинок з надвірною спорудою, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , про що свідчить договір купівлі-продажу від 05.11.1999 року, посвідчений приватним нотаріусом Біляївського районного нотаріального округу Одеської області Шустовою Н.С., зареєстровано у реєстрі за № 1931 (а.с. 23). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого 22.05.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по Миколаївському району Березівського міжрайонного управління юстиції в одеській області (а.с. 22). Однак після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилася, свідоцтва про право на спадщину не видавалися, що підтверджується листом державного нотаріуса Біляївської державної нотаріальної контори Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Грабовенко-Ворсуляк Д.М. (а.с. 71). Викладене також підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 75404951 від 12.01.2024 року. При цьому, як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 04.08.2023 року № 341635089 відомості про права власності, інші речові права, іпотеки, обтяження на об`єкт нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] , відсутні (а.с. 24). В судовому засіданні встановлено, що померлий [PERSON] є рідним дідом [PERSON] та [PERSON] , а вони в свою чергу його онуками. При цьому, його рідні доньки [PERSON] (після шлюбу прізвище змінено на [PERSON] ) і [PERSON] (після шлюбу прізвище змінено на [PERSON] ) також померли. Ця обставина встановлена та підтверджена в судовому засіданні [PERSON] . Згідно з актом Вигодянської сільської ради Одеського району Одеської області № 21 від 02.08.2023 року, складеного комісією в складі депутата Вигодянської сільської ради [PERSON] , сусідів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [INFO] , проживає протягом останніх десяти років за адресою: [ADDRESS] (а.с. 16). Відповідно до довідки Вигодянської сільської ради Одеського району Одеської області № 761 від 02.08.2023 року [PERSON] , [INFO] , проживає протягом останніх десяти років за адресою: [ADDRESS] (а.с. 15). Згідно з ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Відповідно до п. 8 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України Правила статті 344 Цивільного кодексу України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. Як вбачається з п. 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 року № 5\~при вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. Крім того, пунктом 11 цієї постанови визначено, що враховуючи положення\~статей 335\~і\~344 ЦК\~України, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Позивач, як володілець майна, протягом всього часу володіння ним має бути впевнений, що на це майно не претендують інші особи, і він отримав це майно з підстав, достатніх для того, щоб мати право власності на нього. При цьому, володілець не знав і не міг знати, що він володіє чужою річчю, тобто обставини, за яких виникло володіння чужою річчю не давали сумніву щодо правомірності набуття права володіння цим майном. Тобто, набуття права власності за набувальною давністю можливе лише за наявності всіх вказаних умов у сукупності. Безтитульне володіння - це фактичне володіння, яке не спирається на будь-яку правову підставу володіння чужим майном. Наявність у володільця певного юридичного титулу виключає застосування набувальної давності. Позов про право власності за давністю володіння не може заявляти особа, яка володіє майном за волею власника і завжди знала, хто є власником. За набувальною давністю може набуватись право власності на нерухоме майно, яке не має власника або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено. Відтак, позивач не була обізнана відносно титульного власника житлового будинку, що залишилася після смерті [PERSON] , а тому володіння позивачем вказаним будинком слід вважати добросовісним. Цей факт позивачу став відомий у 2023 році. Таким чином, судом встановлено, що позивач більше десяти років добросовісно, відкрито та безперервно володіла житловим будинком з надвірною спорудою за адресою: [ADDRESS] , який належав [PERSON] . Пунктом 13\~Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 року № 5 визначено, що можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень\~статей 15, 16 ЦК України, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.\~Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади. Інших осіб, які б заявляли вимоги щодо повернення вказаного нерухомого майна судом не встановлено, а отже визнання права власності позивача на житловий будинок з надвірною спорудою за адресою: [ADDRESS] , не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Враховуючи наведені обставини, а також добросовісного заволодіння позивачем [PERSON] житловим будинком з надвірною спорудою за адресою: [ADDRESS] , та відкрите, безперервне володіння ним протягом понад 10 років свідчать про наявність підстав для визнання за позивачем [PERSON] права власності за набувальною давністю на вказане нерухоме майно, а відтак позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Outcome: approved