Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-12 00:00:00

Позивач у грудні 2021 року звернувся до суду із даним позовом у якому просить стягнути із відповідача на користь позивача заборгованість з орендної плати за період з липня 2016 року по квітень 2021 року у розмірі 315\~056 грн, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 3150,56 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 14.06.2011 року між позивачем та відповідачем було укладено договір оренди нежилих приміщень за умовами якого позивачем було передано у платне строкове користування відповідачу частину майна, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] . 01.07.2016 року між сторонами було укладено додаткову угоду за умовами якої позивачем було передано в оренду відповідачу майно, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] та представляє собою частину офісного приміщення, літ. «А», зокрема, приміщення №20,21,22,23 загальною площею 38,8 кв.м., які знаходяться на першому поверсі. Розмір орендної плати за користування вказаним майном було встановлено з 01.07.2016 року у розмірі 140,00 гривень за 1 кв.м., в загальній сумі 5\~432,00 гривень за місяць оренди. Відповідачем умови договору належним чином не виконуються, у зв`язку з чим за період часу з липня 2016 року по квітень 2021 року за відповідачем обліковується заборгованість у розмірі 315\~056 гривень. На претензію позивача щодо повернення коштів відповідач не реагував, у зв`язку з чим позивач вимушений звернутись до суду із даним позовом. Ухвалою суду від 30.12.2021 року прийнято до провадження справу за вищезазначеним позовом та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача, в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, процесуальним правом надати відзив на позов або письмові пояснення по суті предмету спору не скористався, представник відповідача надав суду заяву про визнання відповідачем позовних вимог. Відповідно до ч.2 ст.247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу від 07.06.2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Херсонського нотаріального округу Живцовою Н.М., продавець - [PERSON] передав у власність покупцю [PERSON] майно, а саме нежилі приміщення, загальною площею 141,5 кв.м., що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , а останній сплатив за нього 149\~990,00 грн. (а.с.6). Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №61031376, власником нерухомого майна, а саме нежилих приміщень загальною площею 141,5 кв.м., що знаходяться за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 943492265101. (а.с.7). Згідно п. 1.1 договору оренди нежилих приміщень від 14.06.2011 року, орендодавець передає, а орендар приймає в оренду частину нежитлового приміщення, розташованого за адресою: [ADDRESS] . (а.с.8). Згідно п. 3.1 вищезазначеного договору, орендна плата за користування приміщенням за цим договором складає на місяць в національній валюті України за всю орендовану площу приміщення 288,00 грн без ПДВ. (а.с.8). Відповідно до додаткової угоди до договору оренди від 14.06.2011 року, укладеної 01.07.2016 року, а саме п. 1 сторони погодили внести зміни до розділу 1 «Предмет договору». Згідно п. 1.2 додаткової угоди, майно яке передається в оренду за цим договором, надалі «Предмет оренди», знаходиться за адресою: м. Херсон, вул. Комунарів, буд.5 та представляє собою частину офісного приміщення, літ. «А», зокрема, приміщення №20,21,22,23, загальною площею 38,8 кв.м., які знаходяться на першому поверсі. (а.с.9). Згідно п. 2 сторони погодили внести зміни до п. 3.1 договору та викласти його в наступній редакції: 3.1 розмір щомісячної орендної плати за користування предметом оренди становить 140, 00 грн за один кв.м. майна, переданого в оренду за цим договором. (а.с.9). Відповідно до актів наданих послуг складених [PERSON] та ТОВ «СКЛ Шиппінг» з 01.08.2016 року по 30.04.2021 року, орендодавець надав, а орендар прийняв послуги оренди за договором оренди нежилих приміщень від 14.06.2011 року. Шляхом підписання цих актів сторони підтвердили, що послуги надані належним чином, претензій одна до одної не мають.(а.с.12-26). Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина друга ст. 78 ЦПК України). За положеннями статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша ст. 81 ЦПК України). У відповідності до частини шостої статті 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються положеннями договору оренди, а також Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до положень ст. ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно ч. 1 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Відповідно до ч. 1 ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Відповідно до ч. 5 ст. 762 ЦК України плата за найм (оренду) майна вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором. Згідно додаткової угоди від 01.07.2016 року укладеної між сторонами, а саме п. 3.1 розмір щомісячної орендної плати за користування предметом оренди становить 140, 00 грн за один кв.м. майна, переданого в оренду за цим договором, згідно цього договору відповідачу надано у користування 38,8 кв.м., а отже вартість орендної плати за місяць становить 5432 грн. Сума боргу з орендної плати розраховується наступним чином: 5432 грн (вартість орендної плати за один місяць) * 58 (кількість місяців за які не сплачувалась орендна плата відповідачем) = 315\~056 грн (сума боргу). Відтак, враховуючи вищевикладене, аналізуючи надані докази та даючи їм правову оцінку, суд дійшов висновку, що позивачем підтверджено заявлені вимоги належними та допустимими доказами, а саме те, що відповідачем тривалий час не виконувались зобов`язання по сплаті оренди. На час розгляду справи відповідачем до суду не надано доказів часткового або повного виконання зобов`язання зі сплати орендної плати, при цьому, надано заяву про визнання позовних вимог. Відповідно ч.4\~ст.206\~ЦПК України\~у разі\~визнання відповідачем\~позову суд\~за наявності\~для того\~законних підстав\~ухвалює рішення\~про задоволення\~позову.\~ Отже, враховуючи вищезазначені обставини та норми діючого законодавства, визнання позову відповідачем, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь боргу за договором оренди нежилих приміщень у розмірі 315\~056 грн підлягає задоволенню. Відповідно до вимог\~ст. 141 ЦПК України\~та\~Закону України «Про судовий збір»\~суд вирішує питання про розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до вимог ч.1\~ст.142 ЦПК України\~та ч.3\~ст.7 Закону України «Про судовий збір»\~у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки, при подачі позову, позивачем було сплачено судовий збір в сумі 3150 грн., то з відповідача на користь позивача суд стягує 50 відсотків сплаченого позивачем судового збору, а саме 1575 грн.

Outcome: approved