Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-27 00:00:00

І. Стислий виклад позицій сторін. 17.10.2023 року позивач, звернувшись до суду із даним позовом, посилається на те, що 19 вересня 2009 року між ним, та [PERSON] , було зареєстровано шлюб. Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 27 листопада 2012 року шлюб між ними розірвано. Від шлюбу у них народився син: [PERSON] , [INFO] . Неповнолітнього сина, [PERSON] , залишено проживати з відповідачкою. З моменту їхнього з відповідачкою розлучення, він з сином проживають за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до акту обстеження умов проживання від 27 вересня 2023 року виданого службою у справах дітей Коломийської міської ради, за адресою: вул. Заньковецької, 12/167 по місту Коломия, проживають він, та його син, [PERSON] . Для малолітнього сина є усі умови для комфортного розвитку, дитина має окрему кімнату, облаштовану відповідними меблями. Стосунки батька і сина склалися добрі, побудовані на довірі та взаєморозумінні. Сім`я веде активний спосіб життя. Для проживання сина є всі умови. Син забезпечений одягом, продуктами харчування, засобами особистої гігієни. Батько займається самостійно вихованням сина, слідкує за навчанням, дбає про фізичний та духовний розвиток. Його син, [PERSON] , навчається в 8-Б класі Коломийського ліцею №2 Коломийської міської ради Івано-Франківської області. Навчанням та вихованням дитини займається батько. Довідкою виданою сімейним лікарем [PERSON] , підтверджується той факт, що [PERSON] , уклав декларацію з педіатром. Відвідує амбулаторію в супроводі батька. Проживання сина разом зі ним відповідає його інтересам. Він має можливість забезпечити йому належні умови проживання, повною мірою займатися вихованням дитини, [PERSON] перебуває на його повному матеріальному забезпеченні. Оскільки, він, офіційно працевлаштований в Коломийській ТОВ «Прикарпатський торговий дім», водієм автотранспортних засобів. Він, як батько їхнього неповнолітнього енна, [PERSON]. усвідомлюючи свою особисту відповідальність за виховання та піклування про дитину, створення для нього належних соціально - побутових умов проживання, збереження його психічного та фізичного здоров`я, духовного та розумового розвитку, вважає за необхідне змінити місце проживання їхнього сина, разом з ним. Він не має наміру перешкоджати відповідачці в здійсненні її прав та обов`язків щодо їхньої дитини. 15.11.2023 року від представника відповідача [PERSON] поступив відзив на позовну заяву, відповідно до якого вказує, що з моменту розірвання шлюбу [PERSON] проживав разом з її довірителькою за її адресою проживання. Син перебував на її утриманні та забезпеченні. В 2020 році син разом з матір`ю виїхали за кордон, де проживали тривалий час, також, син її довірительки був зарахований до ІV-В класу Базової школи №46 ім. Юзефа Хелмонського в м. Лодзь, вул. Капітана Фр. Жвірки, 11/13. Вказане свідчить про те, що доданий до матеріалів справи акт від 02.10.2023 року не може розцінюватися, як належний доказ по справі Після розірвання шлюбу її довірителька не чинила жодних перешкод у спілкуванні сина з позивачем, не перешкоджала позивачу у здійсненні його батьківських прав. Тому, коли [PERSON] , перебуваючи за кордоном сказав її довірительці, що хоче поїхати до позивача на невеликий термін, не задумуючись погодилася, бо розуміє, що йому важливе спілкування з батьком. Однак, позивач скориставшись даною ситуацією, налаштував їхнього спільного сина проти всієї родини її довірительки, всіма способами робив все для того, щоб син віддалилися від неї та перестав з нею спілкуватися. До того моменту поки [PERSON] проживав з відповідачкою, між ними були чудові стосунки. В зв`язку з введенням воєнного стану на території України, її довірителька вважає, що сину безпечніше було б проживати за межами України, однак позивач відмовляється про це слухати. Позивач також вказує, що він має фінансову можливість забезпечувати сина всім необхідним, стосовно цього хоче зазначити, що відповідачка теж має фінансову можливість забезпечувати сина всіма необхідними речами, як робила це цього. Враховуючи все наведене, вважають позовну заяву не обгрунтованою, безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню. ІІ. Процесуальні дії у справі Ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 23.10.2023 року відкрито загальне позовне провадження по даній справі без виклику сторін. ІІІ. Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано на підставі рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області по справі № 0909/5759/2023 від 27.11.2012 року (а.с.13). Сторони являються батьками неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 07.06.2017 року (а.с. 12). Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умови від 02.10.2023 року, в складі голови ОСББ «Зеньковецької 12», 1. [PERSON] , [ADDRESS], 2. [PERSON] , [ADDRESS] . [PERSON] , [ADDRESS]. Склали цей акт про умови проживання гр.. [PERSON] , [INFO] . Які зареєстровані за адресою [ADDRESS] . Комісія встановила, що громадянин [PERSON] проживає за вище вказаною адресою . Разом із ним фактично проживає без реєстрації неповнолітній син [PERSON] , [INFO] . Умови проживання задовільні. (а.с.14). Відповідно до акту обстеження умов проживання від 27.09.2023 року, в комісією у складі зав сектором з питань опіки та піклування ССД Грицько О.А., головними спеціалістами ССД Тростянецької О.Д., Бирчак Л.В .. З метою обстеження умов проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] . Проведено обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS] . Умови проживання у квартирі є проведені усі комунікації, автономне опалення, зроблено євроремонти. Для виховання та розвитку дитини створено такі умови : для малолітнього сина є усі умови для комфортного розвитку, дитина має окрему кімнату, облаштовану відповідними меблями. За цією адресою проживають і мають постійне місце реєстрації: . 1. [PERSON] , [INFO] , 2. [PERSON] , [INFO] , навчається у 8-Б класі Коломийського ліцею № 2. Стосунки, традиції сім`ї: Стосунки батька і сина склались добрі, побудовані на довірі та взаєморозумінні, сім`я веде активний спосіб життя. Висновок: Для проживання сина з батьком є всі умови. Малолітній забезпечений одягом, продуктами харчування, засобами особистої гігієни. Батько займається самостійно вихованням сина, слідкує за навчанням, дбає про фізичний та духовний розвиток. (а.с. 15). Згідно довідки Коломийського ліцею №2 від 27.09.2023 р.№ 02-13/144 , яка видана [PERSON] , [INFO] , в тому, що він дійсно навчається в 8-Б класі Коломийського ліцею №2 Коломийської міської ради Івано-Франківської області. Навчанням та вихованням дитини займається батько [PERSON] . (а.с. 16). Відповідно до довідки лікаря [PERSON] про те, що пацієнт уклав декларацію з педіатром [PERSON] . Відвідує амбулаторію в супроводі батька. (а.с. 17). Згідно довідки ТОВ «Прикарпатський торговий дім» №383 від 28.09.2023 р. Про підтвердження місця роботи [PERSON] . [PERSON] , водій автотранспортних засобів Коломийської філії ТОВ «Прикарпатський торговий дім», працю\\є на підприємстві із 10.06.2022 (наказ про прийняття від 09.06.2022 р., №487/к/тр) на умовах повного робочого дня. (а.с. 18). [PERSON] являється власником квартири під номером [ADDRESS] , на підставі копії договору дарування квартири від 04.01.2018 року серії НМХ № 336142 (а.с. 20-22) та копії витягу (а.с.19). Згідно Довідки № SP46/4317/45/2023 від 03.11.2023 р. Базової школи № 46 ім. Юзефа Хелмонського 90-528 Лодзь, вул. Жвірки 11/13 Засвідчується, що [PERSON], нар. [INFO] в м. Коломия, Україна, проживає в [ADDRESS], 15 .09.2020 р. був зарахований до ІV-В класу Базової школи № 46 ім. Юзефа Хелмонського в м. Лодзь, вул. Капітана Фр. Жвірки 11/13. Після 15.09.2022 р., будучи учнем ІV -В класу, виїхав в Україну. (а.с. 40-41). З висновку про визначення місця проживання неповнолітньої дитини, слідує, що Орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити місце проживання дитини [PERSON] з батьком [PERSON] . В судовому засіданні неповнолітній [PERSON] , вказав, що він бажає проживати з своїм батьком, разом з яким він живе останні два роки. З мамою спілкується телефоном, останній раз бачився з нею в 2022 році. Коли проживав з мамою в Польщі, його там змушували багато працювати по дому, доглядати за дітьми маминого співмешканця. До Польщі повертатися не бажає. ІV. Норми права, якими регулюються правовідносини сторін. Згідно з ч. ч. 2, 8, 9 ст. 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (ч. 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства»). Згідно зі ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Відповідно до ч. 1 ст. 18, ч. 1 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 №789-ХІІ (далі - Конвенція про права дитини), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. У ч. 1 ст. 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до ч. ч. 2, 4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. Згідно зі статтею 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Відповідно до ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років,визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. За нормами ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. У відповідності до ч.ч. 1, 2ст. 29 ЦК Українимісцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. V.Оцінка суду Суд, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони підтверджуються, доходить висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з таких підстав. Судом встановлено, що після розірвання шлюбу між сторонами, неповнолітнього сина було залишено проживати з матір`ю. Однак, в подальшому дитина змінила місце проживання та на теперішній час постійно проживає разом з батьком. Однак суд вважає, що нормами сімейного та цивільного законодавства спір між матір`ю та батьком, які проживають окремо та не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати дитина вирішується органом опіки та піклування або судом лише щодо дитини, яка не досягла 14 років. Якщо дитина досягла 14 років вона вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, передбачених законом. Як встановлено судом [PERSON] на час розгляду справи в суді досяг 14 років, а отже він в силу вищенаведених норм чинного законодавства може вільно обирати собі місце проживання з кимось з батьків. Суду не доведено, що відповідачка чинить будь-які перешкоди цьому, чи вживає будь-які дії стосовно повернення сина до Польщі, де вона проживає. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги про визначення місця проживання сина задоволенню не підлягають за їх безпідставністю, оскільки суд не може визначати місце проживання дитини, яка досягла 14 років за позовом когось з батьків, таке самостійне право вибору місця проживання надано самій дитині законом. На підставі викладеного та ст.. 160 СК України, ст.. 29 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 81, 141, 200, 206, 263-265, 268, 273, 354-355 ЦПК України, суд,-

Outcome: dismissed