Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-19 00:00:00

Представник позивача 30.10.2023 звернувся до суду із зазначеною позовною заявою в обґрунтування позовних вимог вказував на те, що 11.01.2014 року між сторонами укладено кредитний договір б/н, за умовами якого позивач надав відповідачеві кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, який збільшено до 50 000,00 грн, для користування яким клієнту видано кредитну картку. Своїм підписом у Заяві сторони у відповідно до ст.634 ЦК України підтвердили укладення Договору про надання банківських послуг, який за своєю правовою природою є змішаним договором і містить в собі, зокрема, умови договору банківського рахунку та кредитного договору. Відповідно до Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії\~ на умовах, передбачених цим договором.\~ Також, згідно Умов і Правил надання банківських послуг, відповідач надала свою згоду на зміну (збільшення або зменшення) банком кредитного ліміту у будь-який момент. В порушення умов зазначеного договору та ст.ст. 526, 530 ЦК України відповідач належним чином не виконала покладених на неї зобов`язань по погашенню кредиту, у зв`язку з чим, станом на 17.10.2023 утворилася заборгованість в загальному розмірі 39880,94 грн., яку представник позивача просив стягнути з відповідача на користь позивача, а також витрати по оплаті судового збору. Представник позивача АТ КБ «Приватбанк» в судове засідання не з`явився, але надав клопотання в якому просив справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечував (а.с. 10, зворот). Відповідач у судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялася шляхом направлення їй копії судової повістки, ухвали про відкриття провадження та копії позову на електронну пошту, з якої остання на адресу суду надсилала повідомлення, зокрема про обізнаність з існуючою заборгованістю, яка нібито мала намір погасити. Розгляд справи відкладався з метою реалізації відповідачем права на примирення, урегулювання спору, але станом на 20.02.2024 відповідач до суду не з`явилася, клопотань з процесуальних питань не надала, відзиву не подано. Справу розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження за правилами глави 10 розділу ІІІ ЦПК України. За відсутності заперечень представника позивача щодо заочного розгляду справи, суд на місці постановив ухвалити по справі заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. В зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі,\~ відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.\~\~ Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», правонаступником якого є АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та відповідачем (а.с. 85-87) укладений договір про надання банківських послуг б/н від 11.01.2014 (далі, - Договір), який складається із Анкети-Заяви, Умов і Правил надання банківських послуг (далі, - Умови), Правил користування платіжною карткою та Тарифів (а.с. 36-84), згоду на укладення якого та прийняття його умов відповідач підтвердив своїм підписом у Заяві (а.с. 36). Вказані обставини відповідач не заперечив. По суті вказаний Договір є договором приєднання в розумінні ч.1 ст. 634 ЦК України, якою визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідач надав свою згоду на прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, його встановлення та зміну за рішенням чи ініціативою Банку. Згідно умов вказаного договору відповідач отримав кредитний ліміт у розмірі на картковий рахунок з видачею пластикової картки, який в подальшому було збільшено до 50000,00 грн. (а.с. 34), про що вказував позивач та не заперечила відповідач. Відповідач користувалася кредитними коштами, що підтверджується розрахунком заборгованості наданим позивачем та випискою по рахунку, що підтверджує факт активного користування кредитними коштами, а саме: придбання продуктів харчування, ліків, поповнення мобільного телефону за рахунок кредитних коштів, зняття значних сум готівки 19.11.2021 (а.с. 25-33). Погашення заборгованості за кредитом, сплата відсотків за користування ним, комісії здійснюються позичальником шляхом поповнення картки через внесення на неї коштів в готівковому чи безготівковому порядку та зарахування їх банком на картковий рахунок позичальника, а також шляхом договірного списання грошових коштів на підставі договору, Умов та Правил надання банківських послуг . Відповідно до Умов та Правил, позичальник зобов`язався погашати заборгованість за Кредитом, відсоткам за користування ним, по перевитратам платіжного ліміту, а також сплачувати комісію на умовах передбачених договором. Відповідно до Договору відповідач доручив банку списувати з карткового рахунку суми грошових коштів у розмірі здійснених нею операцій, а також вартість послуг, визначену Тарифами Банку при настанні термінів платежу, в тому числі з метою повного чи часткового погашення боргових зобов`язань. Згідно Умовами та Правилами, сторони визнали, що дія Договору припиняється у момент закриття останнього рахунку клієнта, відкритого в рамках цього договору, але за наявності у Клієнта до моменту закриття останнього рахунку непогашеної заборгованості перед Банком за договором, дія Договору припиняється після повного погашення заборгованості. Враховуючи відсутність будь-яких повідомлень від сторін щодо припинення дії кредитного договору від 11.01.2014 суд приходить до висновку, що він є діючим. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення\~параграфа 1\~цієї глави «Позика», якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625\~цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. У силу ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, при цьому одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Імперативним приписом ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним зобов`язання. Всупереч умовам кредитного договору відповідач взяті на себе зобов`язання по поверненню кредиту належним чином не виконала, у результаті чого станом на 17.10.2023 утворилася кредитна заборгованість у загальному розмірі 39880,94 грн. гривень, яка складається із: - заборгованості за тілом кредиту 32147,02 грн.; - заборгованості за простроченими відсотками 7733,92 грн. Сума заборгованості за Договором підтверджується розрахунком заборгованості\~ (а.с. 12-24). Аналізуючи перелічені вище докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що відповідачем не виконано умови кредитного договору б/н від 11.01.2014 та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості за вказаним вище договором\~у загальному розмірі 39880,94 грн. Відповідно до положення п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений та документально підтверджений судовий збір у розмірі 2684,00 гривень.

Outcome: approved