Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом у якому просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 12.06.2015 року у розмірі 30114,37 грн. станом на 17.10.2023 року та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 14.06.2018 року відбулася державна реєстрація та змінено повне та скорочене найменування позивача з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" (скорочена назва ПАТ КБ "Приватбанк") на Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" (скорочена назва АТ КБ "Приватбанк"). [PERSON] \~звернувся до\~АТ КБ\~"ПриватБанк" з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 12.06.2015 року. Відповідач при підписанні анкети заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між\~ним та\~Банком Договір\~про надання\~банківських послуг,\~що підтверджується\~підписом у\~заяві.\~Відповідно до\~виявленого бажання,\~відповідачу було\~відкрито кредитний\~рахунок та\~встановлено початковий\~кредитний ліміт\~у розмірі,\~що зазначений\~у довідці\~про зміну\~умов кредитування\~та обслуговування\~картрахунку,\~яка додається\~до позову.\~Для користування\~кредитним картковим\~рахунком відповідач\~отримав кредитну\~картку (номер\~та строк\~отриманих кредитних\~карток зазначено\~у довідці\~про отриманні\~картки,\~що додається).\~У подальшому\~розмір кредитного\~ліміту збільшився\~до 27000,00\~грн.,\~що підтверджується\~довідкою про\~зміну умов\~кредитування та\~обслуговування картрахунку.\~АТ КБ\~"ПриватБанк"\~свої зобов`язання\~за договором\~виконав в\~повному обсязі,\~а саме\~надав відповідачу\~можливість розпоряджатись\~кредитними коштами\~на умовах\~передбачених договором\~та в\~межах встановленого\~кредитного ліміту.\~Відповідач не\~надавав своєчасно\~банку грошові\~кошти для\~погашення заборгованості\~за борговими\~зобов`язаннями,\~що має\~відображення у\~розрахунку заборгованості\~за договором\~та підтверджується\~випискою по\~рахунку.\~Позивач зазначає,\~що в\~редакції Умов\~та Правил,\~що почали\~діяти з\~01.03.2019\~згідно до\~п.2.1.1.2.12\~Сторони дійшли\~згоди,\~що в\~разі починаючи\~з 181-го\~дня з\~моменту порушення\~зобов`язань\~Клієнта з\~погашення кредиту, Клієнт зобов`язується\~сплатити на\~користь Банку заборгованість по\~кредиту,\~а також\~проценти від\~суми неповернутого\~в строк\~кредиту,\~які у\~відповідності до\~ч.2\~ст.\~625\~ЦК України\~встановлюються за\~домовленістю сторін\~у процентах\~від простроченої\~суми заборгованості\~в розмірі:\~86,4%\~-\~для картки\~«Універсальна»,\~84,0%\~-\~для картки\~«Універсальна голд». На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за договором про надання банківських послуг, що є порушенням законних прав та інтересів АТ КБ "Приватбанк". У зв`язку з зазначеними у позові порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач станом на 17.10.2023 року має заборгованість 30114,37 грн., яку позивач і просить стягнути з відповідача. Ухвалою суду від 24.11.2023 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Даною ухвалою суду відповідачу надано строк на подання відзиву на позовну заяву. Представник АТ КБ «ПриватБанк» в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав зазначених у позові. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відзив на позовну заяву не надав, заяви та клопотання від останнього не надходили. Розгляд справи здійснюється на підставі ст.279 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Згідно ч. 8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. В порядку спрощеного позовного провадження вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, з`ясувавши всі обставини на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, приходить наступних висновків. Відповідно до статей 525, 526, 527, 530, 625 ЦК України: одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається; зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України; боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок; якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк; боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, що передбачено ч.1 ст.1054 ЦК України. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] 12.06.2015\~року підписав\~анкету-заяву\~№ б/н\~про приєднання\~до Умов\~і Правил\~надання банківських\~послуг в\~Приватбанку у якій підтвердив свою згоду на те, що дана заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг і Тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування, розміщеними в рекламному буклеті, складають між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. До позову банком додано заяву про приєднання до Умов та правил надання послуг по клієнту [PERSON] . До кредитного договору банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», "Універсальна, 55 днів пільгового періоду", "Універсальна Contract", "Універсальна Gold" та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, які відповідачем не підписані. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг із Тарифів і Витяг із Умов надавались для ознайомлення відповідачу та він погодився з ними, підписуючи анкету-заяву. Роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення та дій однієї сторони (банку), яка може вносити та вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено постановою Верховного Суду України від 11.03.2015 року (провадження №6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи. З огляду на викладене, позивачем не було надано суду доказів того, що саме додані банком до позовної заяви Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», а також Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг розумів відповідач, погоджуючись з ними шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, і сама лише обставина наявності відповідної редакції Умов та Правил надання банківських послуг, розміщеної на офіційному сайті банку на дату підписання відповідачем анкети-заяви 12.06.2015 року, жодним чином не спростовує даного висновку суду. Таким чином, до спірних правовідносин сторін неможливо застосувати правила ч.1 ст.634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, і який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та Правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua), неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк», як до дати виникнення спірних правовідносин сторін, так і до моменту звернення позивача до суду з даним позовом. Враховуючи не подання позивачем належних доказів на підтвердження конкретних запропонованих відповідачу Умов та Правил надання банківських послуг, додані до позовної заяви Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг, а також Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», не можуть свідчити про прийняття відповідачем, як позичальником, запропонованих йому позивачем, як кредитором, умов та приєднання його, як другої сторони, до запропонованого договору в цілому, а, отже, не можуть оцінюватися судом як стандартна (типова) форма, встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору. Такий висновок суду відповідає правовому висновку, викладеному Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 03.07.2019 року у справі №342/180/17, який відповідно до положень ч.4 ст.263 ЦПК України враховується судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин. Крім того, позивачем до позовної заяви додано Паспорт споживчого кредиту підписаний відповідачем [PERSON] 29.04.2021 року, який суд не приймає до уваги, оскільки він не є частиною кредитного договору, а виступає способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту (див. постанову Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 23 травня 2022 року у справі №393/126/20). Паспорт споживчого кредиту, є тією інформацією, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (Стандартизована форма), викладений у формі відповідно до Додатку 1 до Закону України «Про споживче кредитування». Судом також\~враховується,\~що зазначена\~в паспорті\~споживчого кредиту інформація, зберігає чинність та є актуальною до 14.05.2021 року. Разом з тим, проведений банком розрахунок заборгованості відповідача охоплює період з 12.06.2015 року по 17.10.2023 року. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, у зв`язку з чим станом на 17.10.2023 року утворилася заборгованість в сумі 30114,37 грн., яка складається з наступного: - 27387,41 грн. - заборгованість за тілом кредиту; - 2726,96 грн. заборгованість за простроченими відсотками. З довідки\~про зміну\~умов кредитування\~та обслуговування\~кредитної картки\~оформленої на\~ [PERSON] \~вбачається,\~що 12.06.2015\~року відбувся\~старт карткового\~рахунку та\~встановлено кредитний\~ліміт в\~розмірі 500,00 грн., який в подальшому неодноразово збільшувався та зменшувався. 31.01.2023 року відбулося останнє збільшення згідно даної довідки в розмірі 27000,00 грн. та зазначено, що 01.06.2023 року кредитний ліміт 0,00 грн. (зменшення кредитного ліміту). За даними\~виписки за\~договором б/н за період 12.06.2015 20.10.2023 виданої на [PERSON] , довідки про надані кредитні картки, підтверджується факт користування кредитною карткою. Виписка з карткового рахунку відповідача [PERSON] вказує, що отриманими картками відповідач активно користувався, грошові кошти використовував для власних потреб в межах розміру встановленого на карту ліміту, отримував кошти шляхом зняття готівки в банкоматі, здійснював розрахунки через термінали, здійснював погашення заборгованості за наданим кредитом, а отже, прийняв запропоновані банком умови щодо розміру кредитного ліміту. Виписка з банківського рахунку - це документ, що видається фінансовою установою, в якому містяться відомості про рух грошових коштів та має статус первинного документу. Відповідно до Постанови Національного банку №705 від 05.11.2014 р. "Про здійснення операцій з використанням електронних платіжних засобів", користувач зобов`язаний контролювати рух коштів за своїм рахунком та повідомляти емітента про операції, які не виконувалися користувачем. Таким чином, доказом фактів встановлення кредитного ліміту на картковий рахунок, користування відповідачем кредитними коштами є виписка по рахунку, яка є належним доказом надання кредитних коштів. Відповідний висновок викладено в постанові Верховного Суду від 20.10.2020 справа №456/3643/17 провадження № 61-9882 св20. В матеріалах справи міститься розрахунок суми заборгованості, наданий представником позивача з якої вбачається, що відповідач має заборгованість в сумі 30114,37 грн., яка складається з наступного: - 27387,41 грн. - заборгованість за тілом кредиту; - 2726,96 грн. заборгованість за простроченими відсотками. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Судом встановлено, що позивач АТ КБ «ПРИВАТБАНК», пред`являючи вимоги про повернення кредиту, просив, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути з відповідача також і заборгованість за простроченими відсотками. Сума заборгованості за простроченими відсотками в розмірі 2726,96 грн підтверджується сукупність доданих до позову матеріалів справи, зокрема з довідки про видані картки, які отримав відповідач, видно, що йому видавалися картки як Універсальна так і Універсальна Gold. При цьому в заяві про приєднання до Умов та Правил надання послуг зазначено процентну ставку, відсотків річних, як для карт Універсальна так і для Універсальна Gold. Таким чином, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Стаття 6 Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд. Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судому передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК. Відповідно до ч. 1 ст.81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Кредитний договір укладається у письмовій формі (ч.1 ст.1055 ЦК України) Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у п.3 ч. 1 ст. 3 ЦК України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України. Тобто, дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки, характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку Відповідно до статей 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. У частині 1 статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Таким чином, зваживши у сукупності подані АТ КБ "ПРИВАТБАНК" докази по справі, суд дійшов висновку, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку банку не повернуті в строк, визначений договором, що свідчить про порушення його прав. Тому, позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. На підставі вищевикладеного, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами, суд дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність позивачем позовної вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 30114,37 грн., у зв`язку з чим, позов слід задовольнити повністю. Питання розподілу судових витрат слід вирішити відповідно до положень статті 141 ЦПК України, якими, крім іншого, передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, на підставі чого, враховуючи що позов задоволено повністю, суд дійшов висновку, що судові витрати, що складаються з судового збору, сплаченого позивачем в розмірі 2684,00 грн., слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved