Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-21 00:00:00

В листопаді 2024 року [PERSON] звернувся до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із позовом про звільнення від\~сплати заборгованості\~по аліментах, в обґрунтування позову вказав, що з 05.11.2005 року по 18.02.2009 року перебував у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] , від якого [INFO] у них народилася дочка [PERSON] . Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26.06.2013 року з позивача на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] стягуються аліменти в розмірі 1/4 частки щомісячно з всіх можливих видів заробітку. 09.09.2013 року державним виконавцем Першого відділу міського відділу державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції на підставі заяви [PERSON] від 03.09.2013 року було відкрито виконавче провадження №39715889. Після відкриття вищевказаного виконавчого провадження між ним та відповідачкою було досягнуто усної домовленості про те, що він буде сплачувати аліменти на утримання дочки безпосередньо [PERSON] у готівковій формі, а у разі неможливості своєчасно передати аліменти у готівковій формі він сплачуватиме їх шляхом грошових переказів на банківську картку відповідача. Крім того, між ними існувала домовленість про те, що він частково здійснюватиме оплату за навчання їх дочки в університеті, а кошти, внесені в якості оплати, будуть зараховуватись йому як аліменти за наступні місяці. Зі свого боку, з метою уникнення виникнення у нього заборгованості зі сплати аліментів, відповідачка обіцяла йому своєчасно подавати до відділу ДВС заяви, у яких підтверджувати факт отримання нею аліментів. З 2013 року і до 18.06.2021 року (момент виникнення у позивача заборгованості згідно відомостей виконавчого провадження) вказана домовленість між ними виконувалася належним чином. Приблизно у\~2021\~році у\~відповідачки почались\~стосунки із\~новим чоловіком,\~у зв`язку\~із чим\~відносини між\~ними значно\~погіршилися,\~ у травні 2023 року відповідачка зателефонувала до нього та повідомила, що у нього наявний борг зі сплати аліментів та пригрозила йому тим, що у разі не сплати боргу, вона зробить усе, щоб притягнути його до кримінальної відповідальності за ухилення від сплати аліментів. Однак, після цієї розмови позивач звернувся до державного виконавця з метою перевірки інформації про наявність заборгованості, після чого дізнався, що наявна велика заборгованість зі сплати аліментів з червня 2021 року, державний виконавець повідомила, що остання заява була написана відповідачкою ще 17.06.2021 року і більше ніяких заяв до неї не надходило, у зв`язку із чим у нього почала з`являтися заборгованість. У зв`язку із сплатою аліментів у готівковій формі позивач позбавлений можливості надати суду докази їх оплати в повному обсязі. У зв`язку із цим надає наявні у нього документи, які свідчать про сплату коштів в якості аліментів з метою часткового звільнення від заборгованості. Так, згідно розрахунку заборгованості за аліментами у червні 2021 року у позивача наявна заборгованість у розмірі 1678,75 грн. Такий розмір заборгованості обумовлений тим, що відповідно до заяви [PERSON] станом на 17.06.2021 року вона не має претензій до позивача так як отримувала аліменти на руки. Однак крім коштів переданих відповідачу особисто, позивачем додатково на її банківський рахунок було сплачено 1698 грн., що підтверджується відповідним квитанціями за 03.06.2021 року та 21.06.2021 року. Тобто, аліменти за червень 2021 року були сплачені у повному обсязі. Крім того, 30.07.2021 року позивачем було сплачено 9726,30 грн. за навчання дочки - [PERSON] у Хмельницькому кооперативному торговельно-економічному інституті. За домовленістю із відповідачкою оплата навчання мала бути зарахована йому в якості сплати аліментів за липень, серпень, вересень (8876, 25 грн.) та частково жовтень 2021 року (850 грн.). В подальшому до липня 2022 року позивач продовжував сплачувати аліменти у готівковій формі, у зв`язку із чим докази їх оплати надати неможливо. Однак, 18.07.2022 року позивачем знову в якості сплати аліментів було оплачено вартість навчання [PERSON] у Хмельницькому кооперативному торговельно-економічному інституті на загальну суму 7630 грн., що підтверджується квитанціями від 18.07.2022 року та 02.08.2022 року. Вказані платежі мали бути зараховані в якості оплати аліментів за липень та серпень 2022 року (6496, 5 грн.) та частково за вересень 2022 року (1133.5 грн.), у зв`язку із чим звернувся до суду про звільнення від сплати заборгованості по аліментах. Ухвалою суду від 20.11.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду від 30.01.2024 розгляд справи здійснюється за правилами загального позовного провадження. В судове засідання позивач не з`явився, представник позивача подав клопотання про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, позовні вимоги підтримав та просила задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Представник відповідача подала заяву про розгляд справи за відсутності представника, в позові просить відмовити. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини справи та відповідні правовідносини. [PERSON] є батьком неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серія [NUMBER] . Неповнолітня [PERSON] проживає разом із матір`ю. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26.06.2013 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частки щомісячно з всіх можливих видів заробітку починаючи з 06.06.2013 року і до досягнення дитиною повноліття. Державним виконавцем Першого міського відділу ДВС м. Хмельницький відкрито виконавче провадження ВП № 39715889 з примусового виконання виконавчого листа № 686/11126/13-ц від 30.07.2013 щодо стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] . Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 06.09.2023 розмір заборгованості [PERSON] зі сплати аліментів становить 84758,00грн., з червня 2021 року [PERSON] сплачував аліменти нерегулярно та не в повному обсязі. Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною другою статті 197 СК України передбачено, що за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку із його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Вказана правова норма не встановлює конкретного, вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для звільнення від сплати заборгованості за аліментами. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. Лише за наявності встановлених судом обставин, що мають істотне значення, платник аліментів може бути повністю або частково звільнений від сплати заборгованості за ними на підставі судового рішення. Вказаний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 12 квітня 2022 року у справі № 381/1553/19-ц. Отже, суд може, за передбачених статтею 197 СК України умов, повністю або частково звільнити платника аліментів від сплати заборгованості. Позивач звертаючись до суду із вказаним, позовом, зазначив, що він працевлаштований на посаді водія у ФОП [PERSON] , однак, у зв`язку із наявність штучно виниклого великого за обсягом розміру заборгованості зі сплати аліментів, для нього стає непомірним тягарем одночасна сплата аліментів та погашення заборгованості за попередній період, що є обставиною, яка має істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] працює на посаді водія автотранспортних засобів з 13.11.2023 року у ФОП [PERSON] , що підтверджується довідкою від 14.11.2023 року. Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України). Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. На наявність тяжкої хвороби позивач не посилався та доказів на підтвердження її існування не надавав. Крім цього, обставини сплати позивачем вартості навчання [PERSON] у Хмельницькому кооперативному торговельно-економічному інституті в сумі 9726, 30 грн. 30.07.2021 та 18.07.2022 на суму 7630 грн., на які посилався позивач, не є обставинами, що мають істотне значення для звільнення від сплати аліментів в розумінні ч. 2 ст. 197 СК України. Враховуючи вищевикладене, позов задоволенню не підлягає, у зв`язку із недоведеністю. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати по справі слід покласти на позивача у зв`язку із відмовою у позові.

Outcome: dismissed