Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із вищезазначеним позовом. Позивач посилається на те, що 18 травня 2002 року зареєстрував шлюб з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України. В шлюбі, [INFO] народився син [PERSON] . Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 вересня 2022 року шлюб між ними розірвано. 08 липня 2022 року він та [PERSON] уклали нотаріально посвідчений договір про визначення місця проживання, утримання та виховання дитини, відповідно до якого син [PERSON] до досягнення ним повноліття постійно проживає із батьком за адресою реєстрації його місця проживання. В зв`язку із повномасштабним вторгненням російських військ на територію України відповідачка із неповнолітнім сином, за спільною згодою, виїхала до Польщі, де перебуває на даний час. Офіційної роботи на території Європи відповідачка не знайшла, має неофіційний підробіток - прибирання приватних будинків європейців. До цієї роботи відповідачка залучає неповнолітнього сина. Вважає, що [PERSON] утримує та експлуатує неповнолітнього сина у себе незаконно, зокрема використовує неповнолітнього сина, для того, щоб вимагати кошти на його проживання за кордоном. Перешкоджає здобуттю дитиною повної загальної середньої освіти та здійснює експлуатацію дитини. Постановою Тернопільського апеляційного суду від 03 серпня 2023 року ухвалено попередити [PERSON] про необхідність змінити ставлення до виховання свого неповнолітнього сина [PERSON] , поклавши на Службу в справах дітей Зборівської міської ради Тернопільського району Тернопільської області, як орган опіки та піклування, контроль за виконанням нею батьківських обов`язків. З моменту ухвалення рішення апеляційною інстанцією, відповідачка ставлення до виховання дитини не змінила, а орган опіки та піклування не виконує рішення суду про виконання нею батьківських обов`язків. З метою найбільш повного та всебічного забезпечення прав та законних інтересів неповнолітнього сина вважає за доцільне позбавити відповідачку батьківських прав щодо неповнолітнього сина. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та зіслався на обставини викладені в позові. Відповідачка подала заяву про слухання справи в її відсутності. Також подала письмові пояснення, що вона не заперечує проти позбавлення її батьківських, оскільки в неї інша сім`я, і вона позбавлена можливості належним чином виховувати та утримувати дитину (а.с. 192-194). Суд заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ППВСУ від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланнями на визнання позову сторонами без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Враховуючи те, що відповідачка визнала позов у повному обсязі, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб зокрема дитини якій виповнилося 16 років, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved