Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-21 00:00:00

13 липня 2023 року заявниця - [PERSON] звернулася до Жовтневого районного суду Миколаївської області з заявою, в якій просить встановити факт, що має юридичне значення. Завлені вимоги мотивовані тим, що [INFO] народився син заявниці - [PERSON] , свідоцтво про народження сина заявниці було видано лише 14.09.2004 року, тобто з пропуском строку державної реєстрації народження дитини, а тому реєстрація народження дитини здійснювалася відповідно до частини 2 ст. 135 СК України, на підставі Рішення опікунської ради Вознесенської районної державної адміністрації від 09.09.2004 року. У зазначеному свідоцтві про народження відсутні відомості про батька дитини та відомості в частині національності та громадянства матері, а також наявні не застережливі виправлення у графі по батькові матері. Відповідно до довідки, виданої Службою у справах дітей Вознесенської райдержадміністрації 05.09.2008 року за №166/04-2.13 також відсутні відомості про батька дитини та відомості в частині національності та громадянства матері, однак у графі мати, по-батькові матері помилково зазначили « [PERSON] », замість « [PERSON] ». Миколаївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області 21 лютого 2019 року заявниці було видано Висновок від 24 січня 2019 року у справі №32/15.1-6.6.2 про внесення змін у актовий запис цивільного стану, яким у внесенні змін до актового запису про народження дитини було відмовлено. Вказані розбіжності в актовому записі про народження сина заявниці є перешкодою в отриманні сином паспорта громадянина України, оскільки свідоцтво не містить усіх відомостей про батьків дитини. В зв`язку з вищевказаним заявниця просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт неправильності запису в актовому записі про народження [PERSON] , [INFO] , народження за №7 від 14 вересня 2004 року, складеному відділом реєстрації актів цивільного стану Вознесенського районного управління юстиції Миколаївської області щодо неправильного зазначення по-батькові матері дитини, [PERSON] , яка вказана як « [PERSON] », замість правильного « [PERSON] », відсутність громадянства матері та зобов`язати Вознесенський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) внести зміни до актового запису № 7 від 14 вересня 2004 року, складеного відділом на ім`я [PERSON] , [INFO] , виправивши в графі мати: по-батькові з « [PERSON] » на « [PERSON] », доповнити актовий запис датою народження матері на « [INFO] », громадянством матері на «громадянка України». У судове засідання представник заявника не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі та участі заявниці, зазначила, що вимоги зазначені в заяві підтримують і просять їх задовольнити. Заінтересована особа Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) свого представника в судове засідання не направили, надали заяву про розгляд справи без участі їх представника, не заперечують проти задоволення позовних вимог. Заінтересована особа Вознесенський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), свого представника в судове засідання не направили, надали заяву про розгляд справи без участі їх представника, не заперечували проти задоволення заяви. Ухвалою суду від 13 листопада 2023 року заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку окремого провадження. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, з`ясувавши позиції заявника та заінтересованих осіб, дослідивши матеріали справи та належно оцінивши наявні в справі докази, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] народився син заявниці - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим 14 вересня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Вознесенського районного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 7. Свідоцтво про народження сина заявниці - [PERSON] , видано 14.09.2004 року, тобто з пропуском строку державної реєстрації народження дитини, тому реєстрація народження дитини здійснювалася відповідно до частини 2 ст. 135 СК України, на підставі Рішення опікунської ради Вознесенської районної державної адміністрації від 09.09.2004 року. У свідоцтві про народження [PERSON] , серії [NUMBER] відсутні відомості про батька дитини та відомості в частині національності та громадянства матері, а також наявний запис про виправлення у графі "по батькові матері". Відповідно до довідки, виданої Службою у справах дітей Вознесенської райдержадміністрації 05.09.2008 року за №166/04-2.13 також відсутні відомості про батька дитини та відомості в частині національності та громадянства матері, однак у графі мати, по-батькові матері помилково зазначили « [PERSON] », замість « [PERSON] ». Відповідно до копії свідоцтва про народження для реєстрації в органах реєстрації актів цивільного стану, виданого пологовим будинком № 3 м. Миколаєва, 01 лютого 2019 за №49, [PERSON] [INFO] народила хлопчика. У 2019 році заявниця звернулася до Миколаївського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області про внесення змін до актового запису про народження № 7 від 14.09.2004 року, складеного відділом реєстрації актів цивільного стану Вознесенського районного управління юстиції Миколаївської області на [PERSON] , [INFO] , в частині доповнення відомостями про батька на « [PERSON] , громадянин України» та відомостями про матір, а саме: дату народження матері на « [INFO] » та громадянство матері на «громадянка України». Однак, 21 лютого 2019 року заявниці було видано Висновок від 24 січня 2019 року у справі №32/15.1-6.6.2 про внесення змін у актовий запис цивільного стану, яким у внесенні змін до актового запису про народження дитини було відмовлено, у зв`язку з тим, що в пред`явлених заявником та зібраних відділом ДРАЦС документах виявлені розбіжності в написані по-батькові матері дитини, що в свою чергу не дає можливості ідентифікувати заявницю, як матір [PERSON] , [INFO] , а також виключає можливість надання дозволу для паспортизації її сина. Вирішуючи питання про встановлення даного факту суд має виходити з того, що відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, у тому числі про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з частиною першою статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Статтею 315 ЦПК України передбачено перелік справ про встановлення фактів, які розглядаються судом. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 передбачено, що в розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до абз.4 п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 07 липня 1995 року № 12 «Про практику розгляду судами справ щодо встановлення неправильності запису в актах громадянського стану» питання щодо встановлення неправильності в актовому записі про народження, суд вирішує на підставі письмових (архівних матеріалів; відомостей, які містяться в паспорті; довідок з місця роботи, навчання, проживання; військових, профспілкових, інших посвідчень тощо) та інших доказів, що з достовірністю підтверджують заявлену вимогу. Згідно з ч. 3 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» актовий запис цивільного стану є безспірним доказом фактів, реєстрація яких посвідчується, до спростування його в судовому порядку. Статтею 49 ЦК України визначено, що актами цивільного стану є народження фізичної особи, встановлення її походження, набуття громадянства, вихід з громадянства та його втрата, досягнення відповідного віку, надання повної цивільної дієздатності, обмеження цивільної дієздатності, визнання особи недієздатною, шлюб, розірвання шлюбу, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, зміна імені, інвалідність, смерть тощо. Державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. У відповідності до ч.1 ст.22 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку. Згідно роз`яснень, що містяться в п.9 та п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 07 липня 1995 року «Про практику розгляду судами справ про встановлення неправильності запису в актах громадянського стану» в порядку встановлення неправильності записів у актах громадянського стану до цих актів вносяться зміни щодо прізвища, імені, по батькові, коли були допущені помилки під час реєстрації акта або коли органами реєстрації актів громадянського стану відмовлено у зміні запису, який провадився відповідно до положень про порядок зміни записів актів громадянського стану (наприклад, при зміні прізвища, імені, по-батькові, місця і дати народження). Суд постановляє рішення про неправильність запису в акті громадянського стану, саме в тій частині цього запису, в якій встановлено неправильність, а не запису всього акта громадянського стану. Рішення суду, яким встановлено неправильність запису в акті громадянського стану є підставою для виправлення такого запису органами реєстрації актів громадянського стану, у резолютивній частині рішення повинно бути зазначено, який запис є неправильним, яким органом реєстрації актів громадянського стану і щодо яких осіб він складений, номер і дата запису та які виправлення, зміни чи доповнення слід до них внести. Порядок внесення змін до актових записів цивільного стану регулюють Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5 (далі - Правила). Відповідно до пункту 1.1. розділу І Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться районними, районними у містах, міськими (міст обласного значення), міськрайонними, міжрайонними відділами державної реєстрації актів цивільного стану міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану) у випадках, передбачених чинним законодавством. У разі відмови у внесенні змін до актових записів цивільного стану у висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану вказуються причини відмови та зазначається про можливість оскарження його у судовому порядку. Згідно з п.п. 2.13.1, 2.13.2 п.2.13 розділу II Правил визначено, що підставою для внесення змін в актовому записи цивільного стану є, зокрема, рішення суду про встановлення неправильності в актовому записі цивільного стану. Згідно ч.1. ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст.ст. 76, 77, 78, 80, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому досліджені наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. За таких обставин, враховуючи вищевикладене, аналізуючи надані заявником докази, приймаючи до уваги їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, враховуючи правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, та беручи до уваги ту обставину, що заявник позбавлений можливості у досудовому порядку вирішити заявлене питання, а вказані розбіжності в актовому записі про народження сина заявниці є перешкодою в отриманні сином паспорта громадянина України, оскільки свідоцтво не містить усіх відомостей про батьків дитини, суд вважає, що є всі підстави для задоволення даної заяви. На підставі викладеного і

Outcome: approved