Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-12 00:00:00

31 серпня 2021 року [PERSON] звернувся до Краматорського міського суду Донецької області з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради про відшкодування збитків, завданих неправомірною бездіяльністю. В обґрунтуванні позову зазначив, що у відповідності до наявного статусу та згідно висновку МСЕК йому встановлено 2-гу групу інвалідності, пов`язану з виконанням службових обов`язків під час проходження служби, яка зберігається за мною до теперішнього часу. За цих підстав він набув право на отримання різноманітних пільг, переваг, надбавок, доплат та допомоги, передбачених ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993р. № 3551-XII, у тому числі і передбаченої частиною 5 вказаної статті разової щорічної грошової допомоги до 05 травня в розмірі восьми мінімальних пенсій за віком. Обов`язок по нарахуванню та виплаті належних вищенаведених платежів покладено на відповідача у цій справі Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської Ради (далі за текстом - УПСЗН), якого постановою Краматорського міського суду Донецької області від 14 грудня 2010 року в адміністративній справі № 2а-3774/2010 було зобов`язано перерахувати та виплатити вищезазначену допомогу до 05 травня за 2010 рік згідно вимог частини 5 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», в розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, визначених відповідно до законодавчо встановленого прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність, з урахуванням фактично отриманих сум. На виконання цього судового рішення, 08 лютого 2012 року постановою державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Краматорського міського управління юстиції було відкрито виконавче провадження № 31196451. Протягом тривалого часу вищезазначене судове рішення залишалось без виконання, оскільки боржником не здійснювались необхідні заходи з отримання за рахунок коштів державного бюджету України на 2012 - 2021 бюджетні роки необхідних бюджетних асигнувань для виконання судового рішення. Зрештою, через таку бездіяльність і викликану цим необхідність застосування примусових заходів із спонукання боржника УГІСЗН виконати судове рішення в частині сплати присуджених грошових коштів, як передбачений ст.ст. 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження» засіб примусового впливу, державним виконавцем на боржника було накладено штрафи, з наступним закінченням цього виконавчого провадження № 31196451. В результаті наведеної неправомірної бездіяльності відповідача позивачу було заподіяно значних збитків у формі упущеної вигоди, що полягає в неотриманні ним з вини відповідача доходів у обсязі восьмикратного розміру мінімальної пенсії за віком, які б він міг реально одержати за звичайних обставин і сума відшкодування цих збитків наразі дорівнює 1854 грн. (розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановлений на момент відшкодування збитків згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» від 15.12-2020 p. № 1082-ІХ) х 8 (обсяг щорічної разової грошової допомоги до 05 травня, встановлений ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», яким визначено право на отримання вищезазначеної допомоги) - 480 грн. (сума фактично сплаченої відповідачем частки спірної соціальної допомоги) = 14352 (чотирнадцять тисяч триста п`ятдесят дві) грн.. З урахуванням наведеного, позивач просив ухвалити рішення, яким стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з відповідача Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської Ради на відшкодування завданих мені збитків в сумі 14352 грн. Ухвалою судді Краматорського міського суду Донецької області від 02 вересня 2021 року відкрито провадження по справі. У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX зі змінами, з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан. Розпорядженням Верховного\~Суду №\~8/0/9-22\~від 15.03.2022\~року «Про\~зміну територіальної\~підсудності судових\~справ в\~умовах воєнного\~стану (Краматорський\~міський суд\~Донецької області)»,\~відповідно до\~ч.\~7\~ст.\~147\~Закону України\~«Про судоустрій\~і статус\~суддів»,\~враховуючи неможливість\~здійснювати правосуддя\~під час\~воєнного стану змінено територіальну підсудність судових справ з Краматорського міського суду Донецької області на Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська. Рішенням Вищої ради правосуддя № 747/0/15/23 від 25.07.2023 року "Про зміну територіальної підсудності судових справ Краматорського міського суду Донецької області" було змінено з 7 серпня 2023 року територіальну підсудність судових справ Краматорського міського суду Донецької області шляхом її передачі до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області. Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська продовжує розгляд справ які надійшли до 6 серпня 2023 року включно, у порядку, визначеному частиною сьомою статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», та відповідно до розпорядження Голови Верховного Суду від 15 березня 2022 року № 8/0/9-22. Згідно з позицією Ради суддів України, викладеній у рішенні від 05.03.2023 року та на засіданні 17.08.2023 року, судові справи, які станом на день видання Верховним Судом розпорядження від 15.03.2022 року за № 8/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (Краматорський міський суд Донецької області)» перебували в провадженні Краматорського міського суду Донецької області, підсудні Індустріальному районному суду міста Дніпропетровська. 06.09.2023 року справа надійшла до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська. Ухвалою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 07 вересня 2023 року відкрито провадження по справі. Ухвалою Індустріального районного\~суду м.\~Дніпропетровськавід 12 вересня 2023 року за клопотанням позивача первісного відповідача - Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради, замінено належним відповідачем Краматорською міською радою. Залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради. 29.09.2023 року позивачем уточнено позовні вимоги з урахуванням зміни відповідача та розміру заборгованості (новий розмір заборгованості визначений позивачем у розмір 5168 грн.), а також з урахуванням нових вимог про урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення боржником виконання грошового зобов`язання. Так, позивач просив стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з відповідача Краматорської міської Ради на його користь на відшкодування шкоди, завданої незаконною бездіяльністю Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської Ради, належні кошти недоплаченої щорічної грошової соціальної допомоги до 05 травня 2010 року, з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення боржником виконання грошового зобов`язання, в сумі 22345 (двадцять дві тисячі триста сорок п`ять) грн. 08 коп. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з відповідача Краматорської міської Ради на його користь на відшкодування шкоди, завданої незаконною бездіяльністю Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської Ради, належні кошти недоплаченої щорічної грошової соціальної допомоги до 05 травня 2010 року, з урахуванням 3% річних за весь час прострочення боржником виконання грошового зобов`язання, в сумі 2079 (дві тисячі сімдесят дев`ять) грн. 66 коп. Позивач в судовому засіданні в режимі відеоконференції позовні вимоги підтримав в повному обсязі, зазначив, що йому не сплачували в повному обсязі належну допомогу. Рішення суду про зобов`язання нарахувати та сплатити таку допомогу виконано не було. В подальшому просив суд розглядати справу без його участі. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином у відповідності до вимог ст. 128 ЦПК України, будь-яких заяв, заперечень, клопотань до суду не надав, у зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності та ухвалити заочне рішення, відповідно до вимог ст. ст. 280-282 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Начальник Управління праці та соціального захисту населення\~Краматорської міської ради Гришичева П.В. подала до суду заяву про розгляд справи без участі представника управління. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є інвалідом 2 групи, має пільги встановлені\~законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни. Постановою\~Краматорського міського суду Донецької області від 14.12.2010 року по справі № 2а-3774/2010 позовні вимоги [PERSON] до Управління праці та соціального захисту населення\~Краматорської міської ради про визнання дій неправомірними та стягнення коштів на відшкодування заподіяної ними шкоди\~\~були задоволені частково.\~\~ Визнано протиправною бездіяльність\~управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради щодо нездійсненню виплати [PERSON] разової грошової допомоги, як учаснику війни, в розмірі встановленому ч.5 ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в виді восьмі мінімальних пенсій за віком.\~\~ Зобов`язано Управління праці та соціального захисту населення виконкому Краматорської міської ради перерахувати та виплатити [PERSON] щорічну разову допомогу до 5 травня за 2010 рік згідно вимог частини 5 статті 13\~Закону України Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту з урахуванням фактично отриманих сум. Постановою державного виконавця відділу ДВС Краматорського міського управління юстиції від 08.02.2012 року було відкрито виконавче провадження за виконавчим листом № 2а-3774. Постановою державного виконавця від 16 квітня 2019 року в порядку ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» через допущену бездіяльність з виконання вищезазначеного судового рішення на боржника було накладено штраф в сумі 5100 грн., і зобов`язано виконати рішення протягом десяти робочих днів та попереджено про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення; Постановою державного виконавця від 02 травня 2019 року в порядку ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження» через повторно допущену бездіяльність з виконання вищезазначеного судового рішення на боржника було накладено штраф в сумі 10200 грн.. Постановою державного виконавця від 02 травня 2019 року в порядку ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження № 31196451 було закінчено. На виконання ухвали Краматорського міського суду Донецької області від 19.10.2021 року Управлінням праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради було надані копії затверджених кошторисів, планів асигнувань загального фонду бюджету, планів надання кредитів із загального фонду бюджету, планів спеціального фонду на підтвердження вчинення заходів протягом 2012 - 2021 бюджетних років, необхідних для отримання бюджетних коштів у відповідності до п.п. З, 5 Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2002р. № 228 та виплати присудженої [PERSON] щорічної грошової соціальної допомоги за 2010 рік, передбаченої ст. 13 ч. 5 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно зі статтею 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду передбачені статтею 1166 ЦК України, за змістом якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, за наявності вини. Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування та посадової або службової особи вказаних органів при здійсненні ними своїх повноважень, визначені статтями 1173 та 1174 ЦК України. Статтею 1173 ЦК України передбачено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування. Шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи (стаття 1174 ЦК України). Збитки, заподіяні державним виконавцем громадянам чи юридичним особам під час здійснення виконавчого провадження, підлягають відшкодуванню в порядку, передбаченому законом. Предметом доказування у такій справі є факти неправомірних дій (бездіяльності) державного виконавця при виконанні вимог виконавчого документа, виникнення шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями (бездіяльністю) державного виконавця і заподіяння ним шкоди. Неправомірність дій (бездіяльності) державного виконавця має підтверджуватись належними доказами, зокрема відповідним рішенням суду, яке може мати преюдиційне значення для справи про відшкодування збитків (правовий висновок Верховного Суду України, викладений у постанові від 25 жовтня 2005 року у справі № 32/421). Підставою для застосування цивільно-правової відповідальності відповідно до статті 1166 ЦК України є наявність в діях особи складу цивільного правопорушення, елементами якого, з урахуванням особливостей, передбачених статтями 1173, 1174 ЦК України, є заподіяна шкода, протиправна поведінка та причинний зв`язок між ними. Шкода є неодмінною умовою цивільно-правової відповідальності. Під шкодою розуміють зменшення або втрату (загибель) певного особистого чи майнового блага. Залежно від об`єкта правопорушення розрізняють майнову або немайнову (моральну) шкоду. Грошовий вираз майнової шкоди є збитками. Відповідно до статті 22 ЦК України, збитками є: 1) втрати, яких зазнала особа у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відшкодування збитків - це відновлення майнового стану учасника правовідносин за рахунок іншого суб`єкта - правопорушника. Щоб стягнути зазнані збитки, потерпіла особа має довести їх наявність і розмір. Звертаючись до суду з даним позовом, [PERSON] \~посилався на те, що неправомірна бездіяльність УПСЗН Краматорської міської ради щодо добровільного виконання рішення суду призвело до його невиконання, а тому він має право на відшкодування майнової шкоди. Проте, факт тривалого невиконання рішення суду внаслідок неправомірних дій посадових осіб УПСЗН Краматорської міської ради, на який посилається позивач як на підставу позовних вимог про відшкодування майнової шкоди, не є безумовною підставою для висновку про наявність причинного зв`язку між несвоєчасним виконанням рішення, яке набрало законної сили, та завданою шкодою. Невиконання рішення суду не може напряму ототожнюватися із завданою позивачеві майновою шкодою, оскільки остаточно не втрачена можливість стягнення грошових коштів з боржника. Невиплачені позивачеві кошти на виконання судового рішення, ухваленого на її користь, не є майновою шкодою, яка підлягає відшкодуванню на підставі статей 1173, 1174 ЦК України. Наслідком такого відшкодування буде подвійне стягнення коштів. Зазначене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постановах від 23 грудня 2019 року у справі № 752/4110/17 (провадження № 61-20325св18), від 12 березня 2020 року у справі № 757/74887/17-ц (провадження № 61-11090св19) та від 03 червня 2020 року в справі № 642/3839/17 (провадження № 61-37856св18). Таким чином, оскільки розмір збитків, які позивач просив стягнути з відповідача, є недоотриманою сумою, що підлягає стягненню в порядку примусового виконання судового рішення, ухваленого на його користь, то ці кошти не є майновою шкодою, яка підлягає відшкодуванню на підставі статей 1173, 1174 ЦК України за рахунок боржника. Відповідно, вимога позивача про стягнення суми шкоди з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення боржником виконання грошового зобов`язання є безпідставною. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed