Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-20 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «ГЛОБАЛ СПЛІТ» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 09.09.2022 між АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та [PERSON] укладено кредитний договір № 5/1100935, відповідно до п.1.1. якого кредитор надає позичальнику кредит в сумі 15174,48 грн. Строк користування кредитом з 09.09.2022 року до 08.09.2028 року (включно). Відповідно до п. 1.2 Кредитного договору, Кредит надається позичальнику для погашення заборгованості за Кредитним договором №4/1100935, який укладений між Банком та Позичальником 12.05.2020 р. відповідно до якого Позичальнику було видано кредит в сумі 22562,95 грн. Позичальник сплачує платежі для погашення заборгованості за договором щомісячно в число місяця, визначене графіком платежів по кредиту, процентну винагороду щомісячно в розмірі 11% річних (фіксована процентна ставка). 29.08.2023 між АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» укладено договір № 4-2023 про відступлення прав вимоги до боржника [PERSON] за кредитним договором № 5/1100935 від 09.09.2022. 15.09.2023 р. передача права вимоги за кредитним договором № 5/1100935 від 09.09.2022 р. відбулась до ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» з дати підписання відповідного реєстру прав вимоги за зразком, згідно додатку № 1 до договору про відступлення права вимоги. Станом на 01.12.2023 загальний залишок заборгованості за кредитним договором № 5/1100935 від 09.09.2022 р. у розмірі 24183 грн. 66 коп., яка складається: рахунок строкової заборгованості 13263,55 грн., рахунок простроченої заборгованості 1591,15 грн., рахунок нарахованих відсотків 27,18 грн., рахунок прострочених відсотків 1362,64 грн., рахунок комісії 721,74 грн., рахунок простроченої комісії 7217,40 грн. У зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань, позивач звернувся до суду та просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 24183,66 грн, а також сплачений ним судовий збір в сумі 2684,00 грн. Ухвалою суду від 20.12.2023 року провадження у справі було відкрито та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав (а.с. 70-73). Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, лише в частині строкової заборгованості 13263,55 грн. В іншій частині позовних вимог просила відмовити у задоволенні позову, оскільки не мала можливості сплачувати заборгованість по кредитному договору, оскільки з 30.04.2023 року була звільнена з роботи, стала хворіти, на теперішній час продовжує лікування у медичному закладі, є особою з інвалідністю ІІ групи. Заслухавши\~пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Ч. 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Судом встановлено, що 09.09.2022 року між Акціонерним товариством «Креді Агріколь Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 5/1100935, що містить умови про надання Банком відповідачу на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання кредиту у сумі 15174,48 грн. з строком користування кредитом з 09.09.2022 року до 08.09.2028 року (включно) та сплатою 11 % річних за користування кредитом. Кредит надано позичальнику для погашення заборгованості за Кредитним договором №4/1100935, який укладений між Банком та Позичальником 12.05.2020 р. відповідно до якого Позичальнику було видано кредит в сумі 22562,95 грн. (п.п 1.1, 1.2, 1.3, 1.3.1 Договору). Окрім того, договір містить умови про сплату щомісячної комісійної винагороди за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 721 грн 74 коп (п. 1.3.2 Договору) (а.с. 21-25) З виписок по рахунку вбачається належне виконання банком своїх зобов`язань з приводу переказу суми кредиту на рахунок відповідача (а.с.42-46). Відповідач, у визначені договором строки, не здійснила належне повернення кредиту, в результаті чого, станом на 15.09.2023 року відповідно до розрахунку зробленого Акціонерним товариством «Креді Агріколь Банк» виникла заборгованість у розмірі 24183 грн. 66 коп., яка складається із строкової заборгованості 13263,55 грн., простроченої заборгованості 1591,15 грн., нарахованих відсотків 27,18 грн., прострочених відсотків 1362,64 грн., комісії 721,74 грн., простроченої комісії 7217,40 грн (а.с. 9). 29.08.2023 між АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» укладено договір № 4-2023 про відступлення прав вимоги (а. с. 30-7). 15 вересня 2023 року Акціонерне товариство «Креді Агріколь Банк» відступило ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» право вимоги до боржника [PERSON] за кредитним договором № 5/1100935 від 09.09.2022 р. з дати підписання відповідного реєстру прав вимоги, що підтверджується копією витягу з додатку № 1 до договору про відступлення права вимоги №4-2023 від 29 серпня 2023 року (а. с. 15, 30-37). З набуттям прав кредитора ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» пред`явило вимогу відповідачу на повернення боргу у розмірі 24183 грн. 66 коп. (а.с. 14). Втім відповідач не повернула визначену у вимозі суму заборгованість за кредитним договором. За частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів цього виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (стаття 638 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст. 1048 ЦК України). Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Свого договірного зобов`язання по поверненню кредиту відповідач не виконав. Таким чином, суд вважає, що вимога позивача про стягнення строкової заборгованості 13263,55 грн, простроченої заборгованості 1591,15 грн, нарахованих відсотків 27,18 грн, прострочених відсотків 1362,64 грн ґрунтується на законі, підтверджена належними та допустимими доказами, а тому підлягає до задоволення. В свою чергу, щодо вимоги про стягнення комісії суд зазначає наступне. Правовідносини з приводу отримання споживчого кредиту врегульовані положеннями ЗУ «Про споживче кредитування». За змістом ч. 5 ст. 12 ЗУ «Про споживче кредитування» (в редакції від 19.08.2022 року, чинній на момент виникнення правовідносин), умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Як вбачається з кредитного договору № 5/1100935 від 09.09.2022 (п. 1.3.2 Договору), за користування кредитними коштами позичальник зобов`язаний сплачувати Банку щомісячно комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 721 грн 74 коп. Відповідно до\~п.\~1.3.1 кредитного договору № 5/1100935 від 09.09.2022 р. підписанням договору позичальник замовляє у банку супровідні послуги з обслуговування кредитної заборгованості, що включає в себе: послуги з розрахунку суми чергового та наступних платежів, списання та зарахування коштів з метою погашення заборгованості, розрахунково-касове обслуговування заборгованості за договором та надання інформаційно-консультаційних послуг, під якими розуміється електронне інформування (нагадування) про здійснення щомісячних платежів по кредиту та процентах, надання інформації щодо стану заборгованості через системи дистанційного обслуговування в режимі 24/7 та через довідковий центр банку, інформування позичальника про виникнення простроченої заборгованості, консультування позичальника (як усне, так і письмове) щодо погашення заборгованості, своєчасності сплати платежів тощо. В той же час, інформування позичальника про стан заборгованості, у відповідності до ст. 11 ЗУ «Про споживче кредитування» (в редакції від 19.08.2022 року, чинній на момент виникнення правовідносин) є послугою яка надається позичальнику безоплатно. Тобто, відповідні умови, обмежують права [PERSON] в порівнянні з правами визначеними у ЗУ «Про споживче кредитування», що має наслідком їх нікчемність. Відповідне повністю узгоджується з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 13.07.2022 року № 363/1834/17, де зауважено, що банкам забороняється вимагати від клієнта придбання будь-яких товарів чи послуг від банку або від спорідненої чи пов`язаної особи банку як обов`язкову умову надання банківських послуг (частина третя статті 55 Закону N 2121-III), однією із яких є розміщення залучених у вклади (депозити), у тому числі на поточні рахунки, коштів та банківських металів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик (пункт 3 частини третьої статті 47 цього Закону), зокрема надання споживчого кредиту. Тому банк не може стягувати з позичальника платежі за дії, які він вчиняє на власну користь (ведення кредитної справи, договору, розрахунок і облік заборгованості за кредитним договором тощо), чи за дії, які позичальник вчиняє на користь банку (наприклад, прийняття платежу від позичальника), чи за дії, що їх вчиняє банк або позичальник з метою встановлення, зміни, припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення до нього змін тощо). Інакше кажучи, банк неповноважний стягувати з позичальника плату (комісію) за управління кредитом, адже такі дії не становлять банківську послугу, яку замовив позичальник (або супровідну до неї), а є наслідком реалізації прав та обов`язків банку за кредитним договором і відповідають економічним потребам лише самого банку. Схожий правовий висновок міститься в постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 року № 496/3134/19, де зауважено, що умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». З огляду на це, суд вважає, що вимоги банку про стягнення комісії не ґрунтуються на законі, а тому у їх задоволенні необхідно відмовити. Відповідно до п. 9 ч. 1\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір»\~від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю. Оскільки відповідач є особою з інвалідністю ІІ групи, тому суд не стягує з відповідача судовий збір.

Outcome: partial