Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-19 00:00:00

У січні 2024 року позивач [PERSON] через свого представника - адвоката Ковальова В.М. звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] , 08 червня 2002 року Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім`ї, актовий запис № 922. В обґрунтування пред`явлених вимог вказує, що 08 червня 2002 року між сторонами укладено шлюб. Від спільного шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує, що сімейне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння, несумісність характерів, відсутність спільних інтересів, розходження поглядів на сімейні відносини та обов`язки спільного господарства, почуття любові та поваги між сторонами втрачено. Сторони не проживають спільно, не ведуть спільного господарства, не підтримують подружніх стосунків. Внаслідок зазначеного позивач вважає подальше спільне сімейне життя неможливим. З цих підстав позивач просила шлюб розірвати. На підставі протоколу автоматизованого розподілу від 16 січня 2024 року справу передано на розгляд судді Шролик І.С. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 26 січня 2024 року справу прийнято до розгляду та призначено в порядку спрощеного провадження на 20 лютого 2024 року. Позивач в судове засідання не з?явилася, про розгляд справи повідомлялася судом належним чином. В прохальній частині позовної заяви позивач просила провести розгляд справи без її участі, заходів щодо примирення подружжя не вживати. Відповідач в судове засідання не з?явився, про розгляд справи повідомлявся судом належним чином. 01 лютого 2024 року відповідач засобами поштового зв`язку подав заяву про розгляд справи без його участі, в якій не заперечував проти пред`явленого позову про розірвання шлюбу. В зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду. Оскільки, визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону і не порушує прав та інтересів будь-яких осіб, суд його приймає. Дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 08 червня 2002 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім`ї, актовий запис № 922. Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с. 5). Від спільного шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 6). Подружні відносини між сторонами припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, сторони не бажають зберегти шлюб, позивач на розірванні шлюбу наполягає, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує. Клопотань про надання терміну для примирення сторони не заявляли. Судом встановлено, що сторони проживають окремо та не ведуть спільне господарство. Відповідно до ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї суперечитиме інтересам одного з них. Згідно ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Із змісту ст. 112 СК України вбачається, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно зі ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Таким чином, суд вважає, що позов обґрунтований, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. На підставі викладеного та

Outcome: approved