Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-19 00:00:00

Описова частина. Короткий зміст заяви. Заявник в обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що [INFO] помер його двоюрідний брат [PERSON] , який проживав у с. Красне Ніжинського району Чернігівської області. Вказує, що внаслідок смерті [PERSON] відкрилася спадщина за законом на належну йому на праві особистої приватної власності земельну ділянку, площею 3,42га, розташовану на території Краснянської сільської ради, яка входить до складу Батуринської міської ради Ніжинського району Чернігівської області, цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Мотивує окрім наведеного і вимоги тим, що спадкоємцем першої черги об`єкту спадщини спадкодавця є його донька [PERSON] , яка у порядку, передбаченому ч. 1 ст. 1273 ЦК України відмовилася від її прийняття спадщини, що засвідчено нотаріально, а він, на користь якого була здійснена [PERSON] відмова від прийняття спадщини, у відповідності до вимог ст. 1269 ЦК України своєчасно, у встановлений законом строк, прийняв спадщину; однак, в ході оформлення права на спадкування з`ясувалося, що нотаріус не може видати йому свідоцтво про право на спадщину за законом через виявлені розбіжності в написанні прізвища, імен та по батькові у актових записах і в особистих документах спадкодавця та батьків, а саме, його батька та його матері. Зазначає, що вона, [PERSON] , народилася [INFO] в селі Красне Бахмацького району Чернігівської області, а у свідоцтві про її народження (серія [NUMBER] ), за актовим записом № 499 від 27.09.1950р. прізвище її вказано [PERSON] [INFO] та у графі Батьки, батьком зазначений [PERSON] ; мати - [PERSON] та оскільки, 13 травня 1962 року вона зареєструвала шлюб, з [PERSON] , після заміжжя, їй було присвоєно прізвище " [PERSON] », а в січні 2024 року вона отримала повторне свідоцтво про своє народження, у якому українською мовою її прізвище зазначено, як [PERSON] , а також свідоцтво про шлюб, у якому українською мовою її прізвище та прізвище чоловіка зазначені як " [PERSON] ". Також вказує, що з актового запису про народження батька, її прізвище та прізвища батька і матері зазначені як [PERSON] , а не " [PERSON] ". В заяві стверджує, що її двоюрідний брат (спадкодавець) - [PERSON] також народився і с. Красне Бахмацького району Чернігівської області, де на той час проживали їх батьки. Зазначає, що у актовому записі, є відомості про те, що його батьком є [PERSON] , а матір`ю - [PERSON] та той факт що [PERSON] є сином [PERSON] підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 20 січня 2004 року. Вважає, що її батько, який в різних документах, виданих йому за життя іменувався як [PERSON] (в свідоцтві про її народження, видане 27.09.1950р.), [PERSON] (в свідоцтві про її народження, видане 17.01.2024р.), [PERSON] (в актовому записі про його народження, в свідоцтві про шлюб, посвідченнях про нагороди, паспорті та в свідоцтві про смерть), а мати спадкодавця [PERSON] , яка в різних документах, виданих їй за життя іменувалася як [PERSON] (в свідоцтві про її народження), [PERSON] містять неточності, а інші відомості щодо їх дат та місця їх народження в цих документах співпадають. Просить, ухвалити рішення, яким встановити факт родинних відносин між фізичними особами, а саме, що [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ), [INFO] , уродженка с. Красне Бахмацького району Чернігівської області являється двоюрідною сестрою [PERSON] , [INFO] , уродженця с. Красне Бахмацького району Чернігівської області, який помер [INFO] . Рух справи та позиція сторін. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 29.01.2024 року відкрито провадження в цивільній справі № 727/833/24 з призначенням до розгляду, за правилами окремого провадження. Заперечення проти заявлених вимог в суд не поступило. Заявлені вимоги заявником [PERSON] підтримано в повному обсязі, які просила задовольнити. Представником заінтересованої особи - територіальної громади Батуринської міської ради Ніжинського району Чернігівської області, в особі міського голови Л. Душа, в суд скеровано заяву про розгляд справи без участі представника; проти задоволення заявлених вимог не заперечували. Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу «Акорд» не здійснювалося. Відповідно до ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності до ст. 13 ЦПК України - суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи; ч.3 ст. 12, ч.1 ст.81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України в порядку окремого провадження суд розглядає, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно змісту ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. За умовами п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.95 року Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення, суд вправі розглядати справи про встановлення факту родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Обставини справи встановлені судом, досліджені докази і застосовані норми права. Згідно свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] від 28.03.2023 року, [PERSON] , який проживав у с. Красне Ніжинського (раніше Бахчацького) району Чернігівської області, помер [INFO] (а.с.8). Як вбачається з Державного акту серії ЯБ №414451 від 15.12.2005 року, [PERSON] на праві приватної власності належала земельна ділянка площею 3,42 га, що призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і розташована на території Краснянської сільської ради, яка входить до складу Батуринської міської ради Ніжинського району Чернігівської області (а.с.9). З витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №73739019 встановлено, що внаслідок смерті [PERSON] приватним нотаріусом Ніжинського районного нотаріального округу Чернігівської області Дорошенко Н.В. заведена спадкова справа №71154307 (а.с.10). Приватним нотаріусом Ніжинського районного нотаріального округу Чернігівської області Дорошенко Н.В. було повідомлено [PERSON] про неможливість видати їй свідоцтво про право на спадщину за законом через виявлені розбіжності в написанні прізвищ, імен та по батькові в актових записах і в особистих документах спадкодавця, спадкоємця та їхніх батьків, що підтверджується повідомленням №318/01-16 від 21.11.2023 року (а.с.11). [PERSON] , народилася [INFO] в селі Красне Бахмацького району Чернігівської області, що підтверджується свідоцтвом про народження, яке було видано 27.09.1950 року російською мовою, де вона зазначена як " [PERSON] ", а її батько як " [PERSON] ", також наведене підтверджується повторно виданим свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 17.01.2024 року (а.с.12-13). 13 травня 1962 року [PERSON] зареєструвала шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] виданого 13.05.1962 року російською мовою (а.с.14), з якого вбачається, " [PERSON] ", зареєструвала шлюб з " [PERSON] ", у зв?язку з чим їй присвоєно прізвище чоловіка " [PERSON] " (свідоцтво про народження [PERSON] [NUMBER] ) (а.с.16), та повторно виданим свідоцтвом про шлюб від 17.01.2024 року де прізвище чоловіка вказано « [PERSON] », а її « [PERSON] » (а.с.15). Згідно атестата зрілості від 25 червня 1959 року, вбачається що він був виданий російською мовою на ім?я « [PERSON] » (а.с.17). Свідоцтво від 15.06.1956 року та свідоцтво №31 від 21.12.1961 року було видано на ім?я « [PERSON] » (а.с.18-19). В профспілковому квитку № [NUMBER] , вказно ім?я заявниці як « [PERSON] » (а.с.20). В актовому записі про народження [PERSON] під №35 від 14.03.1941 року, його дата народження вказана як [INFO] , а по батькові не зазначено. В актовому записі є відомості про те, що його батьком є [PERSON] , а матір`ю - [PERSON] (а.с.21). Разом з цим в свідоцтві про народження матір [PERSON] зазначена як « [PERSON] », а її батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с.22). Із запису акта про народження вбачається, що батьками [PERSON] були [PERSON] та [PERSON] (а.с.23). Той факт, що [PERSON] є сином [PERSON] підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 20 січня 2004 року (а.с.24-25). У свідоцтві про шлюб від 07.04.1971 року, паспорті громадянина України від 18.11.1998 року та свідоцтві про смерть Серії [NUMBER] від 02.11.2016 року, вказано ім?я « [PERSON] » (а.с.26-28). Дане ім?я « [PERSON] » також вказано в нагородних посвідченнях (а.с.29-35). Таким чином, системний аналіз особистих документів спадкодавця та його матері і спадкоємниці та її батька дає підстави вважати, що розбіжності в написанні їх прізвищ, імен, по батькові сталися внаслідок допущених граматичних та технічних помилок, зокрема при перекладі з російської на українську мову, а також через зміни правил правопису. Отже, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що досліджені в судовому засіданні докази вказують на те, що померлий [PERSON] , [INFO] був двоюрідним братом [PERSON] , [INFO] . Суд вважає, що відсутність документів, які б підтверджували родинні відносини між вказаними особами позбавляє заявницю [PERSON] права на отримання спадщини, чим порушуються її спадкові права, які підлягають поновленню шляхом задоволення заяви про встановлення факту родинних відносин. Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (частина перша статті 293 ЦПК України). За змістом статті 294 ЦПК України під час розгляду справ окремого провадження суд зобов`язаний роз`яснити учасникам справи їхні права та обов`язки, сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи. Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах. При ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. Суд зокрема розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, про що зазначено в пункті 1 частини першої статті 315 ЦПК України. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (частина друга статті 315 ЦПК України). Встановлення вказаного вищенаведеного факту родинних відносин є необхідним для прийняття заявницею спадщини, що відкрилася після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Таким чином, з наявних в матеріалах справи письмових документів, судом встановлено, що батько заявниці [PERSON] , який в різних документах, виданих йому за життя іменувався як « [PERSON] » (в свідоцтві про народження [PERSON] , виданому 27.09.1950 р.), « [PERSON] (в свідоцтві про моє народження, виданому 17.01.2024р.), [PERSON] » (в актовому записі про його народження, в свідоцтві про шлюб, посвідченнях про нагороди, паспорті та в свідоцтві про смерть), та мати спадкодавця [PERSON] , яка в різних документах, виданих їй за життя іменувалася як « [PERSON] » (в свідоцтві про її народження), « [PERSON] » (в актовому записі №35 про народження спадкодавця) - рідні брат та сестра. А отже, заявниця [PERSON] та померлий [PERSON] - двоюрідні брат та сестра. Згідно положень ст. 12, 13 ЦПК України, учасники справи, мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обгрунтованим, ухваленим відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, має відповідати завданню цивільного судочинства. ЄСПЛ вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Таким чином, на основі всебічно з`ясованих обставин, на які посилається заявник, як на підставу заявлених вимог, оцінивши належність доказів, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги ґрунтуються на законі і підлягають до задоволення.

Outcome: approved