Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-27 00:00:00

28 грудня 2023 року [PERSON] звернулася до Подільського районного суду міста Києва з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання їхнього неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову позивач зазначила, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого у них народився син [PERSON] , [INFO] . Син проживає разом з матір`ю та повністю перебуває на її утриманні. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28 грудня 2023 року головуючим суддею у справі визначено Ковбасюк О.О. Ухвалою судді від 05 січня 2024 року відкрито провадження у справі за позовом, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін, встановлено відповідачу строк для подання відзиву, а позивачу відповіді на відзив. В судове засідання позивач не з`явилася, надіслала до суду заяву про розгляд прави за її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з`явився. У встановлений судом строк подав до суду відзив, у якому позовні вимоги визнав та не заперечив проти з стягнення з нього аліментів, окрім того, просив розглядати справу без його участі. Дослідивши письмові матеріали справи відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, повно і всебічно оцінивши всі фактичні обставини справи та докази, які мають значення для розгляду справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, зареєстрованому Відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві 03 серпня 2011 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. Від шлюбу у сторін є син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві. 27 січня 2016 року рішенням Подільського районного суду м. Києва укладений шлюб було розірвано. Окрім того, позивачем було змінено прізвище, що підтверджується свідоцтвом про зміну імені серії [NUMBER] , виданим Подільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). В обґрунтування позову позивач стверджує, що після того як вони з відповідачем припинили подружні відносини, дитина проживає разом із нею та повністю перебуває на її утриманні. Окрім того, позивач вказала, що відповідач працездатний та на його утриманні перебуває ще двоє дітей від іншого шлюбу. У наданому до суду відзиві відповідач визнав зазначені позивачем обставини та не заперечив щодо задоволення позовних вимог. Окрім того, підтвердив, що на його утриманні перебуває двоє неповнолітніх дітей від іншого шлюбу. У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) З огляду на наведене, проаналізувавши встановлені вище обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення із відповідача аліментів на користь позивача на утримання їхньої спільної неповнолітньої дитини. Вирішуючи питання розміру аліментів, суд у відповідності до ч.1 ст. 182 СК України враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, судом приймаються до уваги також положення ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України, згідно з якими розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також судом беруться до уваги положення ч. 5 ст. 183 ст. 182 Сімейного кодексу України, якими передбачено, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Згідно ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Зважаючи на встановлений ст. 180 Сімейного кодексу України спільний обов`язок обох батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття, суд доходить висновку, що позов належить задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову. Згідно із ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1073,60 грн., а саме за ставками судового збору, що діяли на момент звернення позивача із даним позовом до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved