Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-18 00:00:00

У червні 2022 року до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська звернулась [PERSON] із позовом до [PERSON] , в якому просить позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач послалася на те, що у 2009 році сторони проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу. [INFO] , у них народилася донька - [PERSON] . Батьком дитини є [PERSON] , про що у Книзі реєстрації народжень 23 грудня 2009 року зроблено відповідний актовий запис за № 1627. 3 моменту народження дитини відповідач не виконує своїх батьківських обов`язків. Дитина перебуває повністю на утриманні позивача. Відповідач не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини; не спілкується з дитиною; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей. Відповідач свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків, протягом дванадцяти років жодним чином не проявляв бажання брати участь у житті та вихованні дитини. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батька, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Всі питання щодо виховання вирішуються позивачем самостійно без участі та підтримки з боку відповідача. Дитина займається в гуртках, навчається у школі. Позивач має свою двокімнатну квартиру, в якій наразі триває ремонт, тому зараз фактично мешкає з донькою у трикімнатній квартирі матері. Матеріально-житлові умови проживання задовільні, дитина має свою особисту кімнату з усім необхідним для навчання, розвитку. Позивач офіційно працевлаштована, має стабільний заробіток, який дозволяє забезпечувати дитину усім необхідним. Відповідно до характеристики, яка надана за місцем проживання, матір дитини (позивач) характеризується позитивно. Під час навчання дитини в школі починаючи з 2016 року по теперішній час участь у вихованні та навчанні дитини бере лише мати. Вона систематично відвідує батьківські збори, є членом батьківського комітету. На підставі викладеного позивач звертається до суду з цим позовом. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26 червня 2022 року вищевказаний позов було передано у моє провадження. Ухвалою судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 жовтня 2022 року було відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 червня 2023 року за вказаною справою закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про день, час розгляду справи повідомлена належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, жодних клопотань відповідачем не надіслано. Представник третьої особи - [PERSON] в судове засідання також не з`явився, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Згідно із ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З огляду на викладене, враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, доказів про поважність неявки до суду не надано, також не надіслано відзив на позовну заяву та позивач не заперечує проти проведення заочного розгляду справи тому у відповідності з вимогами ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідачів, постановивши по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до таких висновків. Статтею 263 ЦПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Згідно із вимогами ст. ст. 150, 180 СК України батьки зобов`язані виховувати і утримувати дитину до досягнення повноліття, піклуватися про стан здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Статтею 12 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу з 2009 року. Від цих відносин у сторін народилась донька - [PERSON] , [INFO] . Батьком дитини є [PERSON] , матір`ю є [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданої Бабушкінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції 23.12.2009 року. Відповідно до довідки від 12.05.2022 року № 5 за підписом голови правління РОСББ «Фенікс-8» Шойхет А.І. [PERSON] разом із донькою - [PERSON] , [INFO] , мешкають за адресою: [ADDRESS] . Батько дитини більше 10 років з дитиною не спілкується, участі у її вихованні та утриманні не приймає. Згідно характеристики від 12.05.2022 року № 6 за підписом голови правління РОСББ «Фенікс-8» Шойхет А.І., [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Має свою двокімнатну квартиру, в якій наразі триває ремонт, тому зараз фактично мешкає з матір`ю та донькою [PERSON] , [INFO] , у трикімнатній квартирі матері. Матеріально-житлові умови проживання задовільні, дитина має свою особисту кімнату з повним переліком всього необхідного для навчання та розвитку. Функцію грошового забезпечення дитини виконує матір [PERSON] , яка офіційно працевлаштована та має стабільний достаток. Батько дитини не приймає участь у її утриманні та вихованні. [PERSON] - інтелігентна, спокійна, впевнена в собі жінка. Вона активно займається вихованням доньки, стежить за її успіхами, побутовими умовами, здоров`ям, харчуванням, одягом. Активно цікавиться успіхами доньки у школі, допомагає з заняттями, виконує функцію моральної підтримки членів сім`ї. Тактична, терпляча, вміє знаходити компромісні рішення і вчить цьому дитину. Донька завжди охайно виглядає, не конфліктна, спокійна. [PERSON] дотримується демократичного стилю в спілкуванні та вихованні дитини. Сім`ю можна вважати гармонійною, відкритою, з чіткими соціальними кордонами. Відповідно до характеристики на батьків учениці [PERSON] , [INFO] , учениці 6-В класу КЗО «СЗШ № 112» ДМР за підписом в.о. директора [PERSON] та вчителя початкових класів [PERSON] , під час навчання [PERSON] в початковій школі (2016- 2020 навчальні роки) активну участь у вихованні та навчанні дитини брала мати - [PERSON] . Батько - [PERSON] , жодного разу не відвідував школу, навчанням та вихованням дитини не цікавився. Згідно характеристики [PERSON] , [INFO] , учениці 6-В класу КЗО «СЗШ № 112» ДМР за підписом в.о. директора та класного керівника 6-В класу [PERSON] від 16.05.2022 року, [PERSON] , [INFO] , навчається у школі з першого класу. Зарекомендувала себе як старанна, працелюбна, уважна учениця. Навчальні досягнення достатнього рівня. Навчається в повну міру своїх сил. Мати дівчинки, [PERSON] , вихованню доньки приділяє велику увагу, постійно підтримує контакт з класним керівником, турбується про стан навчання доньки, цікавиться її успіхами в школі; відповідально ставиться до виконання своїх батьківських обов`язків. Бере активну участь у громадському жито класу. Батько, [PERSON] , вихованням доньки не займається. У період з 10.01.2022 року по 16.05.2022 року до класного керівника не звертався, успіхами доньки в школі не цікавився, на батьківських зборах (онлайн) не був присутній. Відповідно до висновку № 4/3-18 від 03.02.2023 року адміністрації Шевченківського району Дніпровської міської ради, як органу опіки та піклування, про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно дитини [PERSON] , [INFO] , адміністрації Шевченківського району Дніпровської міської ради, як органу опіки та піклування вважає за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно [PERSON] , [INFO] . Статтею 150 СК України встановлено обов`язок батьків щодо виховання та розвитку дитини. Визначено, зокрема, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; батьки зобов`язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї; забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини; забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» встановлено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Ті ж самі принципи закріплені Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, відповідно п. 6. та п. 7 якої проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Якнайкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, хто відповідає за її освіту і навчання; ця відповідальність лежить насамперед на її батьках. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , проживає разом з матір`ю [PERSON] та знаходиться на повному його утриманні. Відповідач життям дитини не цікавиться та ухиляється від виконання своїх обов`язків по її вихованню. При цьому. Отже, приймаючи до уваги те, що відповідач свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків, а саме: виховання та матеріального утримання, не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує харчуванням, медичним доглядом, лікуванням, не спілкується з донькою, не виявляє інтересу до внутрішнього світу дитини, не створює умов для отримання освіти, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про позбавлення [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно неповнолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , підлягають задоволенню в повному обсязі. Суд вважає, що позбавлення батьківських прав слід розглядати як виключний і надзвичайний засіб впливу на недобросовісних батьків. Слід зазначити, що ст. 166 СК України передбачає правові наслідки позбавлення батьківських прав, зокрема, особа, позбавлена батьківських прав: 1) втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; 2) перестає бути законним представником дитини; 3) втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; 4) не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; 5) не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); 6) втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 992 грн. 40 коп.

Outcome: approved