Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-15 00:00:00

14 лютого 2024 року [PERSON] звернулася до суду із вказаною заявою, в якій просить видати обмежувальний припис стосовно [PERSON] , встановивши заходи тимчасового обмеження прав [PERSON] на строк шість місяців з покладенням на нього наступних обов`язків: - заборонити спілкування з [PERSON] та неповнолітньою дочкою [PERSON] ; - заборонити заходити у кімнату [PERSON] та кімнату [PERSON] у житловому будинку за адресою: [ADDRESS] ; - заборонити вести листування, телефонні переговори з [PERSON] та [PERSON] або контактувати з ними через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб; - заборонити наближатися до місця навчання [PERSON] у Ямпільському ліцеї Ямпільської селищної ради Шепетівського району Хмельницької області, який знаходиться за адресою: вул. Центральна, буд. 59, с-ще Ямпіль, Шепетівський район, Хмельницька область, та місця роботи [PERSON] у магазині-кафе « [INFO] », який знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; - заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати [PERSON] та [PERSON] , якщо вони за власним бажанням перебувають у місці, невідомому [PERSON] , переслідувати їх та в будь-який спосіб спілкуватися з ними. В обґрунтування вказаних вимог заявниця [PERSON] зазначила, що на протязі тривалого часу вона разом із своїм чоловіком та неповнолітньою дочкою проживає в одному житловому будинку за адресою: [ADDRESS] . За час спільного проживання між нею, заявницею, та [PERSON] склалися неприязні стосунки, оскільки останній постійно зловживає алкогольними напоями, внаслідок чого 25 травня 2022 року шлюб між ними було розірвано, проте через життєві обставини вони змушені проживати в одному житловому будинку за вищезазначеною адресою. Крім того, [PERSON] вчиняє відносно заявниці та їхньої дочки психологічний та моральний тиск, провокує сварки, висловлюється на їхню адресу нецензурними словами, погрожує вчинити самогубство, у нічний час не дає їм спокійно відпочивати, внаслідок чого вона змушена була викликати працівників поліції, які фіксували зазначені обставини. Також поліцією було складено протокол про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] за вчинення домашнього насильства та було винесено терміновий заборонний припис стосовно кривдника, проте це мало тимчасовий ефект і [PERSON] вчиняв домашнє насильство відносно неї на очах у дочки, тому вона змушена звернутися з відповідною заявою до суду. Заявниця [PERSON] до початку судового засідання подала заяву, в якій свої вимоги підтримала у повному обсязі. Заінтересована особа [PERSON] до початку судового засідання також подав заяву, в якій вимоги заявниці визнав у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що 11 лютого 2024 року поліцейським ВРПП ШРУП ГУНП в Хмельницькій області Кальницьким Д.М. винесено терміновий заборонний припис відносно [PERSON] у зв`язку зі скоєнням домашнього насильства, а саме психологічного, стосовно постраждалої особи [PERSON] , який діє до 14 год 00 хв 20 лютого 2024 року. Відносно [PERSON] складено два протоколи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП серії ВАД №№ 566011, 566012 від 11 лютого 2024 року. Згідно рішення Білогірського районного суду Хмельницької області № 669/219/22 від 25 травня 2022 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Також, [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 08 грудня 2008 року. Відповідно до ст. 350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Як наголошується в п. 3, 6, 7, 8 ч. 1, ст. 1 цього Закону, домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях. Частиною 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - подружжя, батьки (мати, батько) і дитина (діти). Частинами 2, 3, 4 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи). Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Враховуючи усі надані заявником докази, з огляду на встановлені судом обставини, суд, приходить до висновку, що наявні обґрунтовані ризики вчинення [PERSON] домашнього насильства щодо заявниці [PERSON] та їхньої дочки [PERSON] , тому суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви та необхідність видачі обмежувального припису щодо [PERSON] шляхом встановлення заходів тимчасового обмеження прав кривдника та покладення на нього обов`язків, зокрема, встановлених п. 1 ч. 2 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». В силу ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави. Згідно із ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України, рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання. Беручи до уваги всі обставини справи, суд приходить до висновку про задоволення заяви та видачу обмежувального припису терміном на два місяці.

Outcome: approved