Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-18 00:00:00

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 30.10.2023р. за підсудністю з Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява [PERSON] до Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», [PERSON] про стягнення суми страхового відшкодування, пені та інфляційних збитків (а.с. №2-8). \~ \~ \~ \~Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 31.10.2023р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження по справі та відповідно до положень ч.5 ст.279 ЦПК України призначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с. №83). В обґрунтування позовних вимог представник позивачки адвокат Демарчук М.В. (діє за договором про надання правової допомоги від 06.02.2023р. - а.с. № 62-67) зазначив, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 11.10.2021р., в м. Дніпро, по вул. Робоча, в районі буд. 1, за участю транспортного засобу «Volkswagen\~Caddy», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , та автомобіля «Mitsubishi\~Lancer», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , було пошкоджено автомобіль «Volkswagen\~Caddy», власником якого є [PERSON] . Згідно з повідомленням про ДТП (у формі Європротоколу) від 11.10.2021р. особою винною у настанні вищевказаного ДТП є [PERSON] , цивільно-правова відповідальність якого застрахована в ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», що підтверджується Полісом ОСЦПВВНТЗ №ЕР/202432937. Відповідно до висновку експерта №4110/21 (товарознавчої експертизи по визначенню вартості матеріального збитку заподіяного внаслідок КТЗ) від 26.10.2021р., вартість матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу автомобіля «Volkswagen\~Caddy», реєстраційний номер [NUMBER] , пошкодженого внаслідок ДТП, складає 33\~650,13 грн. 12.10.2021р. адвокат Демарчук А.В., як представник [PERSON] , звернувся до ПрАТ «УСК\~«Княжа Вієнна\~Іншуранс Груп» з повідомленням про ДТП та заявою про страхове відшкодування. 14.12.2021р. страхова компанія на рахунок ФОП [PERSON] виплатила страхове відшкодування у розмірі 22 876,74 грн., при цьому, не узгодивши розмір із позивачкою. Таким чином, страховик не доплатив позивачці без будь-яких вмотивованих підстав страхове відшкодування У розмірі 8 173,39 грн., що розраховується наступним чином: 33 650,13 грн. (вартість матеріального збитку згідно висновку експерта) 22 876,74 грн. (фактично сплачене страхове відшкодування) 2 600 грн. (франшиза). Вважає, що оскільки виконання обов`язку по сплаті страхового відшкодування страховиком було проведено не в повному обсязі та з порушенням визначених строків, позивачка має право на відшкодування пені за кожний день прострочення виплати. Тобто, за період з 13.01.2022р. по 13.01.2023р. страхова компанія повинна сплатити пеню У розмірі 3 135,89грн. Також, оскільки сума основного зобов`язання становить 8 173,39 грн., то зі страхової компанії підлягають стягненню втрати від інфляції У розмірі 2 102,46грн. Крім того, оскільки умовами договору цивільно-правової відповідальності власника наземного транспортного засобу, винного у ДТП, передбачено франшизу у розмірі 2 600 грн., остання підлягає стягненню з особи, винної у дорожньо-транспортній пригоді. Представник позивачки просив задовольнити позовні вимоги та стягнути з відповідача ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на користь позивачки страхове відшкодування у розмірі 8 173,39 грн., пеню у розмірі 3 135,89 грн., інфляційні втрати у розмірі 2 102,46 грн. та 1 800 грн. витрати на оплату послуг експерта, що разом складає 15 211,74 грн., стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивачки франшизу у розмірі 2 600 грн. Також, представник позивачки просив стягнути з відповідача ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на користь позивачки витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 800 грн. та сплачений судовий збір у розмірі 1\~000 грн., з відповідача [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 200 грн. та сплачений судовий збір у розмірі 73 грн. 60 коп. 24.11.2023р.\~Красногвардійський районний\~суд м.\~Дніпропетровська доправив\~на адресу\~суду відзив\~від відповідача\~ПрАТ «Українська\~страхова компанія\~«Княжа Вієнна\~Іншуранс Груп»,\~поданий в\~порядку ст.\~178\~ЦПК України, в\~якому представник\~відповідача \~адвокат Пилипець\~А.Ю.\~(діє\~на підставі\~ордеру серії\~АЕ №1218497\~від 14.01.2022р.\~-\~а.с.\~№ 98)\~проти задоволення\~позовних вимог\~заперечував,\~посилаючись на\~їх безпідставність\~та необґрунтованість,\~оскільки страховик\~здійснив виплату\~страхового відшкодування\~відповідно до\~вимог ЗУ\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів.\~Так,\~з метою\~визначення розміру\~вартості відновлювального\~ремонту транспортного\~засобу «Volkswagen\~Caddy»,\~реєстраційний номер\~ [NUMBER] ,\~з урахуванням\~зносу,\~було замовлено\~проведення відповідних\~оцінювань у\~ФОП [PERSON] .\~Відповідно до\~Звіту про\~визначення вартості\~матеріального збитку\~№1917\~від 26.11.2021р.,\~складеного останнім,\~вартість матеріального\~збитку,\~заподіяного власнику\~пошкодженого транспортного\~засобу «Volkswagen\~Caddy»,\~складає 25\~476,74\~грн.\~з \~урахуванням ПДВ\~ на\~запасні частини.\~Отже,\~на користь\~позивачки була\~виплачена сума\~страхового відшкодування\~у розмірі\~22\~876,74\~грн.\~за вирахуванням\~франшизи.\~Вважає,\~що у\~страхової компанії\~відсутній обов`язок\~приймати до\~уваги поданий\~позивачкою висновок\~№4110/21,\~оскільки законом\~визначений вичерпний\~перелік випадків,\~коли потерпілий\~має право\~самостійно обирати\~експертів для\~визначення розміру\~збитку.\~Таким чином,\~оскільки страховою\~компанією у\~встановлений законом\~строк було\~організовано огляд\~транспортного засобу\~та здійснено\~страхове відшкодування,\~підстави для\~задоволення позовних\~вимог до\~ПрАТ «Українська\~страхова компанія\~«Княжа Вієнна\~Іншуранс Груп»\~відсутні,\~при цьому,\~зазначає,\~що позовні\~вимоги щодо\~сплати різниці\~між фактичним\~розміром шкоди\~і сумою\~страхового відшкодування\~повинні бути\~направлені виключно\~до особи,\~яка винна\~у пошкодженні\~транспортного засобу,\~тобто до\~відповідача [PERSON] \~ (а.с. №91-97). 26.12.2023р. до суду від представника позивачки в порядку ст. 179 ЦПК України надійшла \~відповідь на відзив, в якій\~ останній\~ зазначив, що позиція\~ відповідача \~є \~хибною та необґрунтованою, а пред`явлені позовні \~вимоги позивачки є \~цілком та повністю законними, обґрунтованими і правомірними, які підтверджені належними і допустимими доказами, а тому\~ вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Додатково зазначив, що Звіт оцінювача [PERSON] № 1917 від 26.11.2021р. є неналежним доказом розрахунку матеріальної шкоди, оскільки останній не оглядав пошкоджений транспортний засіб, у зв`язку з чим звіт складено з порушенням Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, відповідно до якої однією із головних вимог є особистий огляд колісних транспортних засобів оцінювачем (експертом), про що зазначено у п. 5.1 останньої. В даному випадку в якості представника страховика, який прибув на огляд автомобіля був [PERSON] , а звіт про оцінку складав [PERSON] , який автомобіль не оглядав. Отже, оцінювач [PERSON] , не оглядаючи автомобіль, не міг достовірно визначити характер пошкоджень та площу, відповідно і не міг достовірно вирахувати кількість годин на ремонт даних запасних частин. Крім того, із ремонтної калькуляції оцінювача вбачається, що ним не враховано заміну деяких деталей, а саме облицювання заднього бамперу вартістю 10 194 грн., враховуючи, що в протоколі огляду таке пошкодження зафіксовано та зазначено про заміну даної деталі (а.с. №113-119). Відповідач [PERSON] не скористався своїм правом, відповідно до\~ст. 178 ЦПК України,\~надати суду\~відзив на\~позов.\~Копія позовної\~заяви та\~ухвала суду\~про відкриття\~ провадження\~ по\~справі надсилалась\~відповідачу на\~адресу його\~місця проживання.\~Проте,\~конверти повернулись з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. №89). Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі не надання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, вивчивши матеріали справи, надавши оцінку обґрунтуванню позовних вимог та змісту заперечень стосовно позову, об`єктивно оцінивши докази за принципами ст. 89 ЦПК України у сукупності з нормами чинного законодавства України, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1 ст.4 ЦПК України). Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. (ч. 1 ст.13 ЦПК України). Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 11.10.2021р. у м. Дніпро по вул. Робоча, в районі буд.1, сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю застрахованого автомобіля «Mitsubishi\~Lancer»», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , та автомобіля «Volkswagen\~Caddy», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . В результаті дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено автомобіль «Volkswagen\~Caddy», реєстраційний номер [NUMBER] , власником якого є [PERSON] (а.с. № 57). Згідно з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду у формі Європротоколу від 11.10.2021р. [PERSON] є особою, винною у настанні вищевказаного ДТП (а.с. № 12). На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Mitsubishi\~Lancer»», реєстраційний номер [NUMBER] , була застрахована Приватним акціонерним товариством «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», з лімітом відповідальності 130\~000 грн., що підтверджується Договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, Поліс ОСЦПВ №ЕР/202432937 (а.с.№25). Враховуючи, що належному [PERSON] автомобілю «Volkswagen\~Caddy», реєстраційний номер [NUMBER] , заподіяна шкода, остання є потерпілою внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та має право на отримання страхового відшкодування. Згідно ч.1 ст. 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. 12.10.2021р. адвокат Демарчук М.В. в інтересах [PERSON] звернувся до ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» з повідомленням про подію, що має ознаки страхового випадку (а.с. № 10). Відтак, позивачкою виконано вимоги п. 3.1.4.\~ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», тобто, невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надано страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. Відповідно до висновку експерта №4110/21 (товарознавчої експертизи по визначенню вартості матеріального збитку заподіяного внаслідок КТЗ) від 26.10.2021р., вартість матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу автомобіля «Volkswagen\~Caddy», реєстраційний номер [NUMBER] , пошкодженого внаслідок ДТП, складає 33\~650,13 грн. (а.с. №26-37). Згідно\~із ст. 10 Закону України «Про страхування»,\~\~страховий платіж (страховий внесок, страхова премія) - плата за страхування, яку страхувальник зобов`язаний внести страховику згідно з договором страхування. Відповідно до п.3 ч.1\~ст.\~980\~ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з\~\~відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).\~\~ Згідно із п. 22.1\~ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до\~ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Відповідно до висновків викладених у п. 69, 71-74 Постанови ВСУ у справі №755/18006/15-ц від 04.07.2018р., у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому\~Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. Відповідно до п. 36.2\~ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~страховик не пізніш\~як через\~90\~днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. З урахуванням\~дати звернення\~ адвоката\~позивачки до\~ПрАТ «УСК\~«Княжа \~Вієнна Іншуранс\~Груп» з\~ повідомленням\~про подію (12.10.2021р.), крайнім строком виплати страхового відшкодування є 12.01.2022р. 14.12.2021р.\~ПрАТ «УСК\~«Княжа Вієнна\~Іншуранс Груп» виплатила страхове відшкодування у розмірі 22 876,74 грн., перерахувавши кошти на рахунок СТО, а саме ФОП [PERSON] . За дорученням [PERSON] , її адвокатом Демарчук М.В., 16.12.2021р. на адресу ПрАТ «УСК\~«Княжа Вієнна\~Іншуранс Груп» було направлено вимогу про надання документів, на підставі яких оцінено розмір заподіяної шкоди, а також вимогу доплатити страхове відшкодування, у розмірі, визначеному експертом у висновку від 26.10.2021р. №4110/21 (а.с. №16-17). Оскільки ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» відповідь так і не надала, разом із запитаними документами, 16.12.2021р. адвокат позивачки направив до Національного банку України скаргу на дії страховика щодо недоплати страхового відшкодування (а.с. №19-21). Листом за вих. №14-0004/2907 від 13.01.2022р. НБУ повідомив, що розмір страхового відшкодування страховиком розраховано на підставі звіту №1917 від 26.11.2021р., складеного суб`єктом оціночної діяльності ФОП [PERSON] (а.с. № 23-24). Разом з відзивом на позов представником відповідача надано Звіт про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу №1917 від 26.11.2021р., складений ФОП [PERSON] (а.с. №100-106). Відповідно до висновку вказаного Звіту, вартість матеріального збитку, заподіяного власнику пошкодженого транспортного засобу «Volkswagen\~Caddy», реєстраційний номер [NUMBER] , складає 25\~476,74 грн. з урахуванням ПДВ на запасні частини. Сума страхового відшкодування у розмірі 22 876,74 грн., виплачена ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» позивачці 14.12.2021р., розрахована саме на підставі вказаного висновку. Таким чином, позивачка вважає, що страховик не доплатив страхове відшкодування у розмірі 8 173,39 грн., що розраховується наступним чином: 33 650,13 грн. (вартість матеріального збитку згідно висновку експерта) 22 876,74 грн. (фактично сплачене страхове відшкодування) 2 600 грн. (франшиза). Суд оцінює критично заперечення представника відповідача ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп»\~- адвоката Пилипця А.Ю. стосовно того, що страховик здійснив виплату страхового відшкодування відповідно до вимог ст.ст.\~22,\~28, 29,\~36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», в повному обсязі, виходячи з наступного. Особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування (ч.1\~ст. 22 ЦК України). Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) (п. 1 ч.2\~ст. 22 ЦК України). Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Стаття 1187 ЦК України\~регулює питання завдання шкоди джерелом підвищеної небезпеки. Згідно із частиною першою цієї статті джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, тобто завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до п.36.3\~ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~у разі якщо відповідальними за заподіяння неподільної шкоди взаємопов`язаними, сукупними діями є декілька осіб, розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за кожну з таких осіб визначається шляхом поділу розміру заподіяної шкоди на кількість таких осіб. Згідно із роз`ясненнями, викладеними у пункті 3\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992р. №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», шкода, заподіяна кількома особами, відшкодовується кожною з них у частині, заподіяній нею (у порядку часткової відповідальності). У такому ж порядку відповідають володільці джерел підвищеної небезпеки за шкоду, заподіяну внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки іншим особам. Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~(далі - Закон №1961-IV) регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності) і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Статтею 3 вказаного закону\~встановлено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування (п. 9.1\~ст. 9 Закону №1961-IV). Страховим випадком, відповідно до ст. 6 даного Закону, є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. А відтак, оскільки вина [PERSON] застрахована за Полісом №ЕР/202432937 та визнана останнім відповідно до Європротоколу від 11.10.2021р., то ДТП, що сталося 11.10.2021р. відповідно до ст. 6 Закону України\~«Про \~обов`язкове\~ страхування\~цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» є страховим випадком, внаслідок якого у відповідача настає обов`язок здійснити виплату страхового відшкодування. На підтвердження розміру відшкодування майнової шкоди позивачкою надано висновок експерта (товарознавчої експертизи по визначенню вартості матеріального збитку заподіяного внаслідок КТЗ) від 26.10.2021р. №4110/21 (а.с. №11-41). В свою чергу, ПрАТ «УСК\~«Княжа Вієнна\~Іншуранс Груп» при виплаті позивачці суми страхового відшкодування у розмірі 22 876,74 грн., керувалося Звітом про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу №1917 від 26.11.2021р., складеним ФОП [PERSON] (а.с. №100-106). 27.12.2023р. до суду від представника позивачки адвоката Демарчук Н.О. (діє на підставі ордеру від 11.12.2023р. а.с. № 123) надійшло клопотання про призначення судової транспортно-товарознавчої експертизи (а.с. №130-132). Разом з тим, судом не знайдено підстав для призначення судової транспортно-товарознавчої експертизи за даним клопотанням, враховуючи наступне. Ретельно дослідивши висновок експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості матеріального збитку, спричиненого володільцю транспортного засобу №4110/21 та Звіт про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу №1917 від 26.11.2021р., суд приймає до уваги, як належний та допустимий доказ розміру спричиненої позивачці шкоди, саме висновок експертного автотоварознавчого дослідження у зв`язку з наступним. Положеннями ч.ч. 1, 6, 7 ст. 102 ЦПК України\~передбачено, що висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. У висновку експерта повинно бути зазначено: коли, де, ким (ім`я, освіта, спеціальність, а також, за наявності, свідоцтво про присвоєння кваліфікації судового експерта, стаж експертної роботи, науковий ступінь, вчене звання, посада експерта), на якій підставі була проведена експертиза, хто був присутній при проведенні експертизи, питання, що були поставлені експертові, які матеріали експерт використав. Інші вимоги до висновку експерта можуть бути встановлені законодавством У висновку експерта має бути зазначено, що він попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Механізм оцінки (визначення вартості) колісних транспортних засобів, а також вимоги до оформлення результатів оцінки, оціночні процедури визначення вартості КТЗ встановлений Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженою наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003р. N42/5/2092 (далі - Методика) Механізм оцінки (визначення вартості) колісних транспортних засобів, а також вимоги до оформлення результатів оцінки, оціночні процедури визначення вартості КТЗ визначені у Методиці, яка застосовується, серед іншого, з метою визначення матеріальних збитків, завданих власнику у разі пошкодження КТЗ, визначення вартості відновлювального ремонту КТЗ. Згідно п. 2.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості). Відповідно до п. 1.3 вказаної Методики, вимоги Методики є обов`язковими під час проведення автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень судовими експертами науково-дослідних інститутів судових експертиз Міністерства юстиції України, експертами науково-дослідних експертно-криміналістичних центрів Міністерства внутрішніх справ України, експертами інших державних установ, суб`єктами господарювання, до компетенції яких входить проведення судових автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень,\~а також всіма суб`єктами оціночної діяльності під час оцінки КТЗ у випадках, передбачених законодавством України або договорами між суб`єктами цивільно-правових відносин. Тому, з урахуванням вимог п. 1.3 даної Методики слід дійти висновку, що будь-який розрахунок матеріального збитку без урахуванням вимог Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів буде суперечити наведеному в п. 2.4. поняттю вартості матеріального збитку. Однією з головних вимог, передбачених Методикою, є особистий огляд колісних транспортних засобів оцінювачем (експертом), про що зазначено в п. 5.1 Методики. Відповідно до п. 5.5 Методики, під час технічного огляду КТЗ оцінювач (експерт) повинен: а) перевірити відповідність ідентифікаційних даних КТЗ записам у наданих документах; б) перевірити укомплектованість КТЗ, установити комплектність, наявність додаткового обладнання; в) установити пробіг за одометром; г) зафіксувати інформативні ознаки раніше виконаного відновлювального ремонту КТЗ; ґ) установити характер і обсяги пошкоджень на момент огляду та інші ознаки, які характеризують технічний стан КТЗ, з обов`язковою їх фіксацією шляхом фотографування. Згідно з п. 8.1, 8.5 вказаної Методики, для визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику КТЗ, застосовуються витратний підхід і метод калькуляції вартості відновлювального ремонту. Калькуляція вартості відновлювального ремонту складається за результатами технічного огляду КТЗ. Якщо КТЗ на момент технічного огляду відновлено повністю або частково, то калькуляція відновлювального ремонту не складається, а надається повідомлення замовнику оцінки про неможливість проведення дослідження. За результатами оцінки оцінювач складає звіт про оцінку КТЗ. У разі проведення судової автотоварознавчої експертизи за результатами здійснення відповідних досліджень експерт складає висновок експерта. У разі виконання судовим експертом відповідно дочастини шостоїстатті 13 Закону України "Про судову експертизу" оцінки на договірних засадах з питань, що становлять інтерес для юридичних і фізичних осіб, він складає висновок експертного дослідження з урахуванням особливостей його оформлення згідно із законодавством (п. 4.3 Методики). Наведені вище норми Методики, вказують на те, що за результати огляду ТЗ оформлюються оцінювачем (експертом) відповідним документом: звітом про оцінку майна (якщо він складається оцінювачем), експертним дослідженням або висновком експерта (якщо складається судовим експертом). Відповідно п. 5.1 Методики товарознавчої експертизита оцінкиколісних транспортнихзасобів від 24.11.2003№ 142/5/2092,\~Технічний огляд КТЗ оцінювачем (експертом) являє собою початковий етап дослідження, який дає змогу органолептичними методами визначити ідентифікаційні дані КТЗ; його комплектність; укомплектованість; технічний стан, обсяг і характер пошкоджень; пробіг за одометром, інші показники на момент технічного огляду, необхідні для оцінки майна. Визначення матеріального збитку чи вартості КТЗ без його огляду особисто експертом, який складає висновок, можливе тільки за рішенням органу (особи), який (яка) призначив (ла) експертизу (залучив(ла) експерта), у разі надання ним даних, необхідних для проведення дослідження. Тобто, визначення матеріального збитку чи вартості КТЗ без його особистого огляду можливо лише експертом (а не оцінювачем, як зроблено відповідачем), який складає висновок, і тільки за рішенням органу (особи), який (яка) призначив (ла) експертизу (залучив(ла) експерта), крім цього зазначено, що з метою дотримання п. 5.5 Методики оцінювач зобов`язаний установити характер і обсяги пошкоджень на момент особистого огляду та інші ознаки, які характеризують технічний стан КТЗ, з обов`язковою їх фіксацією шляхом фотографування. Відповідно до ч. 1\~ст. 110 ЦПК України\~висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими\~статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні. Наданий позивачкою висновок експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості матеріального збитку, спричиненого володільцю транспортного засобу, від 26.10.2021р. №4110/21 повністю відповідає вказаним вище вимогам, оскільки він складений судовим експертом (свідоцтво №544 від 30.05.2014р.), який попереджений про кримінальну відповідальність, а також складений з проведенням огляду пошкодженого транспортного засобу. Пунктом 33.3\~ст. 33 Закону України №1961-IV\~передбачено, що водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкодженого майна зобов`язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком (у випадках, передбачених\~статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) представник (працівник, аварійний комісар або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів). Згідно із п.п. 34.2, 34.3, 34.4\~ст.34 Закону України №1961-IV\~протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). Для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти. Виходячи з аналізу наведених вище положень\~Закону України №1961-IV, зокрема ст.ст.33,34\~цього\~Закону, вбачається, що для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком може бути залучено свого представника, яким може бути працівник страхової компанії, аварійний комісар або експерт. При виплаті страхового відшкодування позивачці розмір останнього було визначено, виходячи із Звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу №1917 від 26.11.2021р., складеного ФОП [PERSON] . При цьому, оцінювач [PERSON] не оглядав пошкоджений транспортний засіб, в якості представника страховика, який прибув на огляд автомобіля, на огляді був [PERSON] , однак Звіт про оцінку складав саме оцінювач [PERSON] , який автомобіль не оглядав, що є порушенням п. 5.1 Методики товарознавчої експертизи, оскільки визначення матеріального збитку чи вартості КТЗ\~без його особистого огляду можливо лише експертом\~(а не оцінювачем, як зроблено страховиком), який складає висновок, і тільки за рішенням органу (особи), який (яка) призначив (ла) експертизу (залучив(ла) експерта. Також, оцінювач [PERSON] при складанні звіту не попереджався про кримінальну відповідальність, діяв від імені страхової компанії на підставі договору доручення, що може свідчити про його заінтересованість при вчиненні дій в інтересах відповідача ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп». Крім того, згідно п.36.2\~ст.36 Закону України №1961-IV\~страховик (МТСБУ) приймає рішення про здійснення страхового відшкодування після узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування. Поряд з цим, з матеріалів справи вбачається, що позивачка не була ознайомлена із Звітом про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу №1917 від 26.11.2021р., та звернулась до експерта для визначення розміру завданих їй збитків. Вказане свідчить про те, що розмір страхового відшкодування з позивачкою не узгоджувався. Варто також зазначити, що відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» оцінка майна проводиться на підставі договору між суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання та замовником оцінки або на підставі ухвали суду про призначення відповідної експертизи щодо оцінки майна. Відповідно ч. 2 ст. 11 вказаного Закону замовниками оцінки майна можуть бути особи, яким зазначене майно належить на законних підставах або у яких майно перебуває на законних підставах, а також ті, які замовляють оцінку майна за дорученням зазначених осіб. Так як власник пошкодженого майна не ініціював проведення оцінки свого майна іншим суб`єктом оціночної діяльності, окрім оцінювача [PERSON] , який безпосередньо оглядав пошкоджений ТЗ позивачки, дії страхової компанії щодо використання Звіту про оцінку майна, який був складений оцінювачем ФОП [PERSON] при розрахунку страхового відшкодування порушують вимоги діючого законодавства і в цій частині. Таким чином, оскільки страховиком при виплаті позивачці страхового відшкодування було взято за основу Звіт про оцінку майна, який складено з порушенням вимог Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», суд не визнає такий звіт належним і допустимим доказом у розумінні статей 77, 78 ЦПК України, та при вирішенні позовних вимог в якості належного доказу приймає до уваги саме наданий позивачкою висновок автотоварознавчої експертизи. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Згідно із п. 22.1\~ст. 22 Закону №1961-IV\~у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим\~Законом\~порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Оскільки розмір страхового відшкодування не перевищує встановлені ліміти відповідальності страховика за шкоду заподіяну майну потерпілим особам, то саме відповідач ПрАТ «УСК\~«Княжа Вієнна\~Іншуранс Груп» є зобов`язальним суб`єктом перед позивачкою в частині належного виконання покладених на нього Законом обов`язків. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути саме з відповідача ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» суму недоплаченого страхового відшкодування у розмірі 8 173,39 грн., що розраховується наступним чином: 33 650,13 грн. (вартість матеріального збитку згідно висновку експерта) 22 876,74 грн. (фактично сплачене страхове відшкодування) 2\~600 грн. (франшиза), а також витрати на оплату послуг експерта у розмірі 1 800 грн. Крім того,\~суд зазначає, що у випадках, пов`язаних із простроченням страховиком строків виплати страхового відшкодування за договором страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (ОСЦПВ), слід керуватись\~ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», яка передбачає, що за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (чи МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Отже, для договорів ОСЦПВ розмір неустойки визначається \~Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Згідно ст. 36.5 Закону, за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Згідно ч. 2\~ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Беручи до уваги, що страховик вчасно не виплатив в повній мірі суму страхового відшкодування, тому з 13.01.2022р. по 13.01.2023р. є правомірним стягнення пені та інфляційних втрат у зв`язку з невиплатою страхового відшкодування у повній мірі. Перевіривши розрахунки, які надані представником позивачки до позовної заяви (а.с. №53), суд погоджується з ними та вважає необхідним стягнути з відповідача ПрАТ «УСК\~«Княжа Вієнна\~Іншуранс Груп» на користь позивачки пеню у розмірі 3 135,89 грн. та інфляційні втрати у розмірі 2 102,46 грн. Відповідно до\~ст.9 Закону України «Про страхування», франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування. Згідно вимог п. 36.6 ст.36 «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. Умовами договору страхування цивільно-правової відповідальності передбачено франшизу у розмірі 2600 грн. Розглядаючи вимоги позивачки в частині стягнення з відповідача [PERSON] франшизи у розмірі 2 600 грн. на користь позивачки, суд приходить висновку, що позовні вимоги в цій частині також знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, ґрунтуються на законі, а відтак підлягають задоволенню. \~ \~ \~ \~ \~ Підводячи підсумок вищевикладеному, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, отже підлягають задоволенню в повному обсязі. Обговорюючи питання розподілу судових витрат відповідно до ст. 141 ЦК України та приймаючи до уваги, що позовні вимоги задоволено в повному обсязі, суд вважає, що з відповідача ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна\~Іншуранс Груп» на користь позивачки слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору пропорційно до задоволеної частини позовних вимог, а саме - у розмірі 1 000 грн., а з відповідача [PERSON] - у розмірі 73,60 грн., що підтверджується квитанцією від 23.03.2023р. (а.с. №1). Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000 грн., а саме 5 800 грн. з відповідача - ПрАТ «УСК\~«Княжа Вієнна\~Іншуранс Груп» та 200 грн. з відповідача - [PERSON] , суд виходить з наступного. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду (ч. 3 ст. 133 ЦПК України). Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно із ч. 3, ч. 4 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ч. 5 ст. 137 ЦПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022р. у справі\~№ 922/1964/21\~ зауважено, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення\~ питання про розподіл судових витрат.\~Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати\~ витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були\~ вони фактично понесені, так і\~ оцінювати їх необхідність. \~Подібний висновок викладений і у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020р. у справі 904/4507/18. З матеріалів\~справи встановлено,\~що 06.02.2023р. між Адвокатським бюро «Демарчук Миколи «Центр правового врегулювання», в особі Демарчука М.В. та представником [PERSON] - [PERSON] укладено договір про надання правової допомоги. Обсяг виконаних робіт визначений в Додатку № 1 та Акті прийманні-передачі виконаних робіт до договору про надання правової допомоги від 07.02.2023р., згідно з якими, [PERSON] надано правову допомогу на суму 6\~000 грн. (а.с. № 65, 66). У постанові\~Верховного Суду\~від 11.11.2020р.\~у справі\~№ 673/1123/15-ц\~(посилання\~на постанову\~Верховного Суду\~від 02.09.2020р.\~у справі\~№ 329/766/18),\~а також\~у постанові\~Верховного Суду\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ від\~03.10.2019р.\~у справі\~№ 922/445/19 зроблені висновки, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу незалежно від того\~ чи їх сплачено, чи тільки має бути сплачено. \~В постанові Великої Палати Верховного Суду\~ від 19.02.2020р.\~ у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) зазначено, що\~ при\~ визначенні\~ суми\~ відшкодування\~ витрат\~ на професійну\~ правничу\~ допомогу суд\~ має\~ виходити\~ з критерію\~ їхньої\~ реальності (встановлення\~ їхньої\~ дійсності\~ та необхідності), а\~ також\~ критерію\~ розумності\~\~ їхнього\~ розміру\~ з\~ огляду\~\~ на\~ конкретні\~\~ обставини\~\~ справи\~\~ та\~ фінансовий\~\~ стан\~\~ обох\~\~ сторін. Перевіривши зміст\~наданих\~документів,\~суд зазначає,\~що витрати\~за \~надання професійної\~правничої допомоги\~позивачці \~підтверджені належними\~ доказами,\~є \~співмірними \~зі складністю\~справи \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ та\~виконаних адвокатом\~ робіт\~(наданих послуг), а тому відхиляє заперечення представника ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», як необґрунтовані. З урахуванням задоволення позову, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивачки витрати на правову допомогу у розмірі\~ 6\~000 грн.,\~пропорційно до задоволеної частини позовних вимог до кожного з відповідачів, а саме з ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна\~Іншуранс Груп»\~ стягнути\~ 5\~800\~грн.,\~а \~з \~ [PERSON] 200 грн. Загалом з ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на користь позивачки слід стягнути в рахунок компенсації судових витрат - 6\~800 грн., а з [PERSON] 273 грн. 60коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved