Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-20 00:00:00

20 жовтня 2023 року представниця позивачки [PERSON] - адвокат Олійник Лілія Михайлівна через систему «Електронний суд» звернулася до Козельщинського районного суду Полтавської області від імені та в інтересах позивачки зі позовною заявою до відповідачки [PERSON] , третя особа: орган опіки та піклування виконавчого комітету Горишньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області, у якій просила суд: - визнати [PERSON] , [INFO] , такою, що втратила право на користування житловим будинком, який розташований за адресою: [ADDRESS] , належним на праві приватної власності [PERSON] ; - зобов`язати [PERSON] , [INFO] , опікуна неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , здійснити реєстрацію реєстрації місця проживання (перебування) особи неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , за власним місцем проживання. Процесуальні дії у справі Ухвалою суду від 24 жовтня 2023 року позовну заяву [PERSON] було залишено без руху та надано позивачці строк для усунення виявлених судом недоліків (а.с. 26-27). Представниця позивачки усунула недоліки у строк, встановлений судом (26.10.2023) (а.с. 30-32). Ухвалою суду від 30 жовтня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження, відкрито провадження у цивільній справі, призначено справу до розгляду у підготовчому судовому засіданні на 14 грудня 2023 року. Цією ж ухвалою залучено до участі у справі у якості третьої особи (як органи опіки та піклування), яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - виконавчий комітет Горишньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області (а.с. 43-44). Ухвалою суду від 14 грудня 2023 року задоволено заяву представниці позивачки [PERSON] адвоката Олійник Лілії Михайлівни про виклик свідків, викликано у судове засідання у якості свідків [PERSON] та [PERSON] , закрито підготовче судове провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 30 січня 2024 року. За клопотанням представниці позивачки протокольною ухвалою суду від 30.01.2024 судове засідання відкладено на 20 лютого 2024 року на 11.00 годину у зв`язку з неявкою сторін (а.с. 70). Позивачка [PERSON] належним чином повідомлена про дату, час та місце судового розгляду, у судове засідання 30.01.2024 не з`явилася, її інтереси представляла адвокат Олійник Л.М. У судовому засіданні 20.02.2024 представниця позивачки - Олійник Л.М. позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідачка [PERSON] у розумінні п. 4 ч. 8, ч. 11 ст. 128 ЦПК України належним чином повідомлена про дату, час та місце судового розгляду, у судове засідання не з`явилася, про причини неявки суду не повідомила, відзив на позовну заяву у порядку, встановленому ст. 191 ЦПК України, та у строки, встановлені в ухвалі суду, будь-яких заяв чи клопотань не подала. Представник виконавчого комітету Горишньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської у судове засідання не з`явився, будь-які заяви, клопотання, пояснення не подав. Протокольною ухвалою суду від 20 лютого 2024 року постановлено проводити заочний розгляд справи. Справу розглянуто 20 лютого 2024 за участю представниці позивачки [PERSON] - адвоката Олійник Лілії Михайлівни. У цьому ж судовому засіданні було допитано свідків [PERSON] та [PERSON] . Аргументи сторін Позиція позивача (а.с. 3-6) Позивачка [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 14.03.2018 приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Вариводою В.В. (реєстровий №1055), є власницею житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . За вказаною адресою зареєстрована неповнолітня дитина - [PERSON] , [INFO] , яка з 2018 року за даною адресою не проживає. Інші особи, окрім дитини, за вказаною адресою також не зареєстровані та не проживають. Відповідно до рішення виконавчого комітету Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області від 23.01.2018 № 113 [PERSON] , сестра неповнолітньої [PERSON] , призначена її опікуном як над дитиною, позбавленою батьківського піклування. Цим же рішенням було визначено місце проживання неповнолітньої [PERSON] - місце проживання її опікуна. Місце проживання відповідачки [PERSON] зареєстровано за адресою: Полтавська область, Козельщинський район, село Висока Вакулівка, а фактичним місцем проживання є: [ADDRESS] , що підтверджується постановою Комсомольського міського суду Полтавської області від 26.09.2022 по справі № 534/904/22. Неповнолітня [PERSON] фактично змінила місце проживання, однак дотепер відповідачка (опікун) [PERSON] не припинила попередню реєстрацію дитини та не зареєструвала її за фактичним місцем проживання згідно зі законодавством України. Позивачка як власник здійснює виконання обов`язків щодо утримання належного їй житлового будинку в належному стані, сплачує комунальні платежі, виконує інші обов`язки, пов`язані з використанням нерухомості. Так як указаний будинок не є місцем проживання відповідача [PERSON] , тому будинок не може бути і місцем проживання неповнолітньої [PERSON] , яка проживає зі своїм опікуном - відповідачем у справі. З огляду на це, на думку позивачки, неповнолітня дитина [PERSON] втратила право користування будинком, оскільки не може проживати там у силу приписів ст. 29 ЦК України. Оскільки не скасована реєстрація відповідача за колишнім місцем проживання порушує житлові права позивачки, відповідно до ст. 383 ЦК України позивачка змушена звернутися за захистом своїх прав до суду. При нормативному обґрунтуванні позивачка посилалася на ст. 16, 29, 316, 317, 319, 321, 328, 383, 391, 405 Цивільного кодексу України, ст. 41 Конституції України, ст. 18 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні», ст. 1, 18 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», п. 3, 8, 26 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року № 207, ст. 17 Загальної декларації прав людини, ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 2, 3 Конвенції про права дитини. У судовому засіданні 20.02.2024 представниця позивачки - Олійник Л.М. додатково пояснила, що [PERSON] раніше була опікуном сестри [PERSON] , пізніше її було позбавлено опікунства над сестрами [PERSON] та [PERSON] . Опіку над [PERSON] надано іншому опікуну її сестрі [PERSON] . Наразі дитина проживає з відповідачкою як опікуном та разом з нею має бути зареєстрована. З 2018 року дитина фактично не проживає у квартирі позивачки, але реєстрація місця проживання неповнолітньої дитини заважає позивачці розпоряджатися своєю власністю. Просила уточнити позовні вимоги в частині того, що спірне житлове приміщення є квартирою [ADDRESS] , а не будинком. Щодо другої позовної вимоги про покладення обов`язку на відповідачку здійснити реєстрацію місця проживання (перебування) неповнолітньої дитини за власним місцем проживання, уважала, що такий спосіб захисту є належним, оскільки захищає права неповнолітньої особи, а не позивачки. Позиція відповідача Відповідачка не скористалася своїм правом на надання відзиву на позовну заяву, будь-яких заперечень на позов суду не надала, власну позицію щодо предмета спору не висловила. Позиція третьої особи Третя особа: орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Горишньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області правом на подання заперечень, пояснень щодо позову не скористалася. Свою позицію щодо можливості визнання неповнолітньої особи такою, що втратила право користування житлом, орган опіки та піклування не висловив. Фактичні обставини справи, встановлені судом Позивачка [PERSON] є власницею квартири [ADDRESS] , що підтверджується копією договору купівлі-продажу від 14 березня 2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області Вариводою Вікторією Вікторівною та зареєстрований в реєстрі за номером 1055 (а.с. 13-15); витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 14 березня 2018 року, індексний номер витягу 116993806 (а.с. 16). З договору купівлі-продажу вбачається, що до відчуження власницею квартири була [PERSON] . Відповідно до довідки виконавчого комітету Козельщинської селищної ради від 09.10.2023 № 02-04/2017 станом на 09.10.2023 за адресою: [ADDRESS] , зареєстрована [PERSON] , [INFO] , яка з 2018 року за даною адресою фактично не проживає (а.с. 17). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 19 серпня 2011 року Високовакулівською сільською радою Козельщинського району Полтавської області, [PERSON] народилася [INFO] у с. Висока Вакулівка Козельщинського району Полтавської області, її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 12). За ствердженням представниці позивачки мати [PERSON] померла, а батько позбавлений батьківських прав. Такі відомості підтвердили свідки. Відповідно до рішення виконавчого комітету Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області від 23.01.2018 № 113 відповідачка [PERSON] , 1996 року народження, призначена опікуном над малолітньою сестрою [PERSON] , [INFO] , - дитиною, позбавленою батьківського піклування. Місцем проживання малолітньої [PERSON] , 2011 року народження, визначено місце проживання її опікуна (а.с. 18). Відповідно до постанови Комсомольського міського суду від 26 вересня 2022 року по справі № 534/904/22 відповідачка [PERSON] , [INFO] , визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді попередження. З цієї ж постанови вбачається, що [PERSON] зареєстрована за адресою: Полтавська область, Козельщинський район, с. Висока Вакулівка; проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с. 19-20). Згідно з відповіддю виконавчого комітету Козельщинської селищної ради від 15.12.2023 (а.с. 61) [PERSON] , [INFO] , зареєстрована, але фактично не проживає за адресою: [ADDRESS] . Орієнтовне місце проживання: м. Горішні Плавні. Свідок [PERSON] , яка є директором Козельщинського будинку дитячої та юнацької творчості, у судовому засіданні пояснила, що сестри [PERSON] та [PERSON] ([PERSON]) не проживають у [ADDRESS] з 2018 року. Раніше у 2017 році опікуном [PERSON] була [PERSON] . Пізніше після пожежі орган опіки забрав у неї дітей [PERSON] та [PERSON] і відправив у реабілітаційний центр. Після того змінився опікун та інша сестра [PERSON] забрала [PERSON] та [PERSON] у м. Комсомольськ у 2018 році. Зараз ніхто не проживає у квартирі, [PERSON] там взагалі ніколи не проживала. Свідок підтвердила, що після 2018 року ніколи більше не бачила сестер [PERSON] та [PERSON] , вони більше ніколи не приїздили до квартири. Свідок [PERSON] , яка працює методистом та керівником гуртка [PERSON] будинку дитячої та юнацької творчості, у судовому засіданні пояснила, що у 2017 році [PERSON] ([PERSON]) з молодшими сестрами [PERSON] та [PERSON] звернулася за допомогою до них, так як згорів їх будинок. Їм підшукали будинок, який вони деякий час винаймали. Потім [PERSON] придбала їм приблизно у 2017 році будинок по [ADDRESS] . Там вони проживали близько року до 2018 року, коли [PERSON] позбавили опікунських прав, а дівчат ( [PERSON] та [PERSON] ) забрали спочатку у Полтаву до реабілітаційного центру, звідки їх забрала сестра [PERSON] ([PERSON]). Свідкові відомо, що [PERSON] оформила опіку над молодшою сестрою [PERSON] та наразі обидві проживають у [ADDRESS] [PERSON] вийшла заміж, де вона зараз свідкові невідомо. З 2018 року [PERSON] у будинку по [ADDRESS] не проживає, вела асоціальний спосіб життя. [PERSON] ніколи у цьому будинку не проживала, та з 2018 року у будинку не проживає й [PERSON] . Застосовані судом норми права Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР , закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю… Відповідно до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Згідно зі ст. 316 Цивільного кодексу України п равом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 317 ЦК України в ласникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. У відповідності до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно зі ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно з ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Відповідно до ст. 150 Житлового кодексу України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (ст. 391 ЦК України). Відповідно до ч. 3 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом. У відповідності до термінів, визначених ст. 1 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», місце проживання дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування, - місцезнаходження закладу для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, жиле приміщення дитячого будинку сімейного типу, прийомної сім`ї, опікунів або піклувальників, житло, в якому дитина проживає, інше житло. Частинами першою та другою, шостою ст. 403 ЦК України встановлено, що сервітут визначає обсяг прав щодо користування особою чужим майном. Сервітут може бути встановлений на певний строк або без визначення строку. Сервітут зберігає чинність у разі переходу до інших осіб права власності на майно, щодо якого він встановлений. Згідно з ст. 405 ЦК України ч лени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. На підставі п. 5 ч. 1, ч. 2, ч. 4 ст. 406 ЦК України сервітут припиняється у разі: 5) невикористання сервітуту протягом трьох років підряд . Сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення. Сервітут може бути припинений в інших випадках, встановлених законом. Відповідно до ч. 4 ст. 5 Закон України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» задекларованим або зареєстрованим місцем проживання (перебування) дитини віком від 10 до 14 років є задеклароване або зареєстроване місце проживання (перебування) її батьків або інших законних представників чи одного з них, з яким проживає дитина, за згодою іншого з батьків або законних представників, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує стосовно дитини функції опікуна. Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» орган реєстрації вносить зміни до реєстру територіальної громади на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житло або права користування житлом, про виселення, визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Висновки суду та мотиви прийнятого рішення Вирішуючи спір між сторонами, суд уважає, що фактично обраний позивачкою спосіб захисту, направлений на зняття неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , з реєстрації її місця проживання у квартирі, належній на праві власності позивачці. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] є власницею квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , у якій зареєстрована, але з 2018 року не проживає неповнолітня особа - [PERSON] , [INFO] . Відповідачка [PERSON] є опікуном неповнолітньої сестри [PERSON] - дитини, позбавленою батьківського піклування. Органом опіки та піклування визначено місцем проживання малолітньої [PERSON] - місце проживання її опікуна. З матеріалів справи вбачається, що відповідачка [PERSON] не проживає та не зареєстрована за спірною адресою у квартирі позивачки: [ADDRESS] . Зареєстроване місце реєстрації відповідачки як опікуна малолітньої дитини не збігається зі зареєстрованим місцем проживання малолітньої сестри - [PERSON] . Обидві особи у квартирі, належній позивачці, не проживають щонайменше з 2018 року. Доказів належності малолітньої дитини до членів сім`ї позивачки як власника нерухомого майна суду надано не було. Органом опіки та піклування, залученим до участі у справі, будь-яких заперечень щодо заявлених позовних вимог та порушення прав малолітньої дитини не надано. Отже, оскільки реєстрація місця проживання за адресою квартири, належній позивачці, малолітньої [PERSON] , створює перешкоди позивачці у повній мірі володіти та розпоряджатися нерухомим майном; відповідачка [PERSON] та її малолітня сестра, опікуном якої вона є, фактично не проживають у квартирі, що належить позивачці; зареєстрована у квартирі позивачки дитина не є її членом сім`ї та не проживає у квартирі позивачки більше ніж три роки; зважаючи на те, що місцем проживання дитини у такому віці у розумінні закону є місце проживання опікуна, то позовні вимоги позивачки про визнання [PERSON] такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, підлягають задоволенню. Що стосується позовної вимоги про зобов`язання [PERSON] як опікуна неповнолітньої [PERSON] здійснити реєстрацію місця проживання неповнолітньої за власним місцем проживання, то такий спосіб захисту не направлений на захист прав та інтересів позивачки, її прав та інтересів не стосується, отже задоволенню не підлягає. Рішення суду про визнання малолітньої особи такою, що втратила право користування житлом є самостійним ефективним способом захисту права позивачки, є підставою для внесення відповідних змін до реєстру територіальної громади на підставі п. 6 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні», та усуне перешкоди у користуванні майном, до якого прагне позивачка. При цьому права неповнолітньої дитини, на думку суду, порушені не будуть, оскільки відповідно до термінів, визначений ст. 1 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» місце проживання дітей, позбавлених батьківського піклування, - це жиле приміщення опікунів, житло, в якому дитина фактично проживає. Виконання ж обов`язку з подання заяви про реєстрацію місця проживання або зміну місця проживання дитини-сироти, дитини, позбавленої батьківського піклування, покладається на органи опіки та піклування за місцем проживання такої дитини у відповідності до п. 45 Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.02.2022 № 265. Розподіл судових витрат Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України. Згідно зі ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Матеріалами справи підтверджено сплату позивачкою при зверненні до суду судового збору з урахуванням понижуючого коефіцієнту на підставі ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за дві позовні вимоги немайнового характеру (а.с. 1). З урахуванням того, що позов позивачки підлягає задоволенню частково, суд в силу ч. 1 ст. 141 ЦПК України, приходить до висновку про стягнення судових витрат у вигляді судового збору з відповідачки на користь позивачки у сумі 858,88 грн за одну задоволену позовну вимоги немайнового характеру. Судові витрати у вигляді судового збору у сумі 858,88 грн за одну немайнову вимогу, у задоволенні якої суд відмовив, слід залишити за позивачкою. Крім того, у позовній заяві позивачка просила стягнути на її користь понесені нею витрати на правничу допомогу у орієнтовному розмірі 19717,76 грн ( а.с. 5 на звороті). Представниця позивачки у судовому засіданні заявила про надання доказів на підтвердження витрат на правничу допомогу у строки, встановлені п. 2 ч. 8 ст. 141 ЦПК України. Питання про судові витрати, пов`язані зі розглядом справи (у тому числі про витрати на правничу допомогу) слід вирішити у строки, встановлені ч. 2 ст. 246 ЦПК України, для чого суд призначає судове засідання. На підставі викладеного,

Outcome: partial