Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-20 00:00:00

Представник позивача адвокат Токар О.М., повноваження якої підтверджуються ордером від 24.11.2023 року серії СА № 1070333, звернулась до суду з даним цивільним позовом за змістом просить розірвати шлюб між сторонами, зареєстрований 03.03.2002 року виконавчим комітетом Семенівської сільської ради Каховського району Херсонської області, актовий запис № 04. Позовні вимоги мотивовані тим, що з початку повномасштабного вторгнення російської федерації до України позивач разом з спільними дітьми евакуювалась з тимчасово окупованої території до м. Ватутіне, а відповідач залишився проживати на тимчасово окупованій території України, як наслідок, сторони фактично припинили будь-яке спілкування, оскільки [PERSON] не вжив жодної спроби відновити стосунки. На даний час сторони не мають спільних інтересів, між ними втрачено почуття любові, а в позивача є лише почуття байдужості до відповідача, що свідчить про неможливість їх подальшого подружнього життя. Також вказано, що після розірвання шлюбу позивачу слід залишити шлюбне прізвище « [PERSON] ». Ухвалою суду від 11.12.2023 року відкрито провадження в даній справі, а сторони повідомлено, що її розгляд здійснюватиметься за правилами спрощеного позовного провадження, та роз`яснено їм права, передбачені ст.ст.\~178-180, 191, 193, ч. 5 ст. 279 ЦПК України. Представник позивача адвокатом Токар О.М. через підсистему «Електронний суд» подано заяву за змістом якої підтримує заявлені позовні вимоги, просить справу розглянути за її відсутності та не заперечує проти ухвалення заочного рішення в справі. Відповідач, будучи належним чином повідомленим, у розумінні ч. 11 ст.\~128 ЦПК України, про місце, дату та час розгляду справи, у судові засідання 29.01.2024 року та 21.02.2024 року не з`явився, відзив на позов не надав, поважність причин неявки не повідомив, заяв від його імені про відкладення розгляду справи до суду не надходило. На підставі ч. 14 ст. 7, ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою учасників справи у засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. З огляду на вказане, судом 21.02.2024 року постановлено ухвалу про проведення розгляду даної справи у заочному порядку. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України наявні підстави для вирішення судом справи за наявними матеріалами. З урахуванням положень ч. 4 ст. 223 ЦПК України та наявності підстав, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно положень\~ст.ст.\~12,\~13\~ЦПК України\~суд розглядає\~справи на\~принципах змагальності\~і диспозитивності.\~Суди розглядають\~справи не\~інакше як\~за зверненням\~особи,\~поданим відповідно\~до цього\~Кодексу,\~в межах\~заявлених нею\~вимог і\~на підставі\~доказів,\~поданих учасниками\~справи або\~витребуваних судом\~у передбачених\~цим Кодексом\~випадках.\~Учасники справи\~мають рівні\~права щодо\~здійснення всіх\~процесуальних прав\~та обов`язків,\~передбачених законом. Кожна\~сторона повинна\~довести обставини,\~які мають\~значення для\~справи і\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до змісту ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення обов`язком суду, крім іншого, є вирішення питання про характер спірних правовідносин і про те, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Судом встановлено, що з 03.03.2002\~року сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 03.03.2002 року виконавчим комітетом Семенівської сільської ради Каховського району Херсонської області, актовий запис № 04, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого повторно 25.08.2023 року Звенигородським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Після реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] . Сторони є батьками неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] , виданого 24.06.2008 року Семенівською сільською радою Каховського району Херсонської області, та серії [NUMBER] , виданого 16.09.2014 року виконавчим комітетом Семенівської сільською радою Каховського району Херсонської області, відповідно. Відповідно до копій довідок про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи №№ 7126-5001712921, 7126-5001712959, 7126-5001713051, виданих 06.06.2022 року Управлінням праці та соціального захисту населення Ватутінської міської ради в Черкаській області, місце проживання [PERSON] та спільних неповнолітніх дітей сторін як внутрішньо переміщених осіб зареєстроване за адресою: [ADDRESS] . Позивач категорично налаштована на припинення шлюбних відносин та не бажає вживати заходів до примирення з відповідачем з метою збереження сім`ї. Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Конституцією України та Сімейним кодексом України (далі СК України), Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод та протоколами до неї. Положеннями ч. 1 ст. 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачено право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя. За змістом ст. 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Приписами ст. 51 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до ст. 21 СК України шлюб це сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно зі змістом ст. 24 СК України добровільність шлюбу є однією з його основних засад. Шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до змісту положень ст.ст. 105, 110, 112 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно зі ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У відповідності до ч. 1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Положеннями ч. 2 ст. 114 СК України передбачено, що в разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Обставин, що перешкоджають розірванню шлюбу судом не встановлено. Задовольняючи позовні вимоги, суд враховує, що позивач категорично налаштована на припинення даних шлюбних відносин, оскільки збереження шлюбу не відповідає її інтересам. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя [PERSON] та [PERSON] як подружжя неможливе, а тому їх шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Задовольняючи позовні вимоги у повному обсязі, суд відповідно до ч. 1 ст.\~141 ЦПК України стягує з відповідача на користь позивача понесені судові витрати у вигляді витрат на сплату судового збору в розмірі 1\~073 грн. 60 коп., що підтверджується квитанцією АТ «АСВІО БАНК» від 28.11.2023 року №\~162820075. На підставі викладеного,

Outcome: approved