Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-14 00:00:00

Представник позивача КП «Харківські теплові мережі» звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь КП «Харківські теплові мережі» заборгованість за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання за період з 01 грудня 2013 року по 31 жовтня 2021 року в розмірі 94527,66 грн, інфляційні витрати в сумі 5098,79 грн, 3% річних в сумі 2125,21 грн. та витрати по сплаті судового збору. В обґрунтування своїх вимог представник позивача вказує, що КП «Харківські теплові мережі» є виконавцем послуг по централізованому теплопостачанню і підігріву гарячої води в житловому фонді м. Харкова згідно з рішенням Харківського міськвиконкому від 23.12.1998 року № 1407 «Про призначення виконавців послуг у житловому фонді». Відповідачі проживають у квартирі [ADDRESS] та отримують послуги, які надає позивач, але за період з 01 грудня 2013 року по 31 жовтня 2021 року не в повному обсязі сплачували вартість отриманих послуг, внаслідок чого за ними виникла заборгованість. 01 вересня 2023, згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вказану справу розподілено судді Ізмайлову І.К. 27 вересня 2023 року ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова прийнято позов про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання. Вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, відповідачка [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність. У поданому відзиві на позовну заяву, відповідачі [PERSON] та [PERSON] просили суд застосувати строки позовної давності у межах трьох років, а також відмовити позивачу в частині стягнення 3% річних та інфляційних витрат за вказаний період. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав. Щодо строку позовної давності зазначив, що Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби (COVID-19), спричиненої коронавірусом SARSCOV-2»з 12 березня 2020 до 22 травня 2020 на території України встановлено карантин. Постановами КМУ від 20.05.2020 року № 392, від 22.07.2020 № 641, від 09.12.2020 року №1236 (із змінами та заповненнями) встановлений Постановою КМУ від 11.03.2020 року № 211 карантин подовжений на всій території України з 22 травня 2020 року до 30 червня 2023 року. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням короновірусної хвороби» від 30.03.2020 року № 540-ІХ внесено зміни до законодавчих актів, зокрема розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено пунктом 12 такого змісту: «12. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, з метою запобігання поширенню короновірусної хвороби COVID-19, строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії цього карантину». Таким чином, враховуючи те, що строк позовної давності за період з 12 березня 2017 року закінчувався 12 березня 2020 року, а також те, що на всій території України запроваджено карантин до 30 червня 2023 року, а під час дії карантину строки, визначені ст. 257 Цивільного кодексу України, продовжуються на строк дії такого карантину, то період заборгованості з 12 березня 2017 року по 31 жовтня 2021 року не входить у строки позовної давності. Зазначив, що у разі застосування судом строку позовної давності заборгованість відповідачів за послуги теплопостачання в межах строку позовної давності за період з 12.03.2017 року по 31.10.2021 року складатиме 67869,86 грн., інфляційні витрати складатимуть 5098,79 грн., 3% річних в сумі 2135,21 грн. Щодо нарахувань інфляційних витрат та 3% річних зазначив, що відповідно до положень ст. 257 ЦК України для стягнення індексу інфляції та 3% річних застосовується загальний строк позовної давності - 3 роки. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України передбачено обов`язок боржника сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Нарахування інфляційних витрат та 3 % річних розраховано за період з 01.11.2018 року по 31.10.2021 року, тобто до початку воєнного стану. Постановою Кабінету міністрів України від 05.03.2022 року № 206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» зі змінами, внесеними згідно з Постановою КМ №390 від 21.04.2023р. заборонено стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, утвореної після 24 лютого 2022 року з дати початку по дату завершення бойових дій або тимчасової окупації територій. Заборгованість, інфляційні витрати та 3 % річних нараховані відповідачу до 24.02.2022 року, а тому вимоги постанови Кабінету Міністрів України від 05.03.2022 року № 206 не підлягають застосуванню до спірних правовідносин. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, перевіривши обставини справи, суд доходить наступних висновків: У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються. Згідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У відповідності до ст. ст. 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Будинок [ADDRESS] є багатоквартирним, з системою централізованого опалення та гарячого водопостачання, надання послуг в якому здійснює КП «Харківські теплові мережі». Судом встановлено, що місце проживання відповідачів зареєстровано в квартирі [ADDRESS] , що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання відповідачів. Відповідачі є споживачами послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання їх квартири. КП «Харківські теплові мережі» надає послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII від 09.11.2017 та «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 №630, що регулюють відносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг (виконавець) і фізичною особою (споживач), яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відповідно до ст. ст. 13, 14 Закону України Про житлово-комунальні послуги, послуги з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання віднесено до комунальних. Приписами п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України Про житлово-комунальні послуги встановлено, що споживач, серед іншого, зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. За змістом ст. ст.67, 68 ЖК України наймач житлового приміщення у будинках державного і громадського житлового фонду зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги за затвердженими в установленому порядку тарифами - щомісяця. Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води і водовідведення, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року, також встановлюють обов`язок споживача оплачувати послуги у встановлені законом строки. Відповідно до п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, споживачі зобов`язані оплачувати комунальні послуги. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідачі вказані послуги сплачують несвоєчасно та не в повному обсязі, в результаті чого за період з 01 грудня 2013 року по 31 жовтня 2021 року утворилася заборгованість перед КП «Харківські теплові мережі» у розмірі 94527,66 грн. Розмір заборгованості підтверджується наданими суду рахунками. Щодо строку позовної давності, слід зазначити наступне. У Цивільному кодексі визначено два види строків позовної давності: загальний і спеціальний (ст.ст. 257, 258 ЦК). Згідно із законом від 30.03.2020 №540-IXрозділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК доповнено п.12, яким під час карантину строки, визначені, зокрема, ст. ст.257, 258 Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. У п.12 розд. «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України в редакції закону №540-IX перелічені всі статті цього кодексу, які визначають строки позовної давності. І всі ці строки продовжено для всіх суб`єктів цивільних правовідносин на строк дії карантину. Постановою КМУ від 11.03.2020 №211 установлено з 12.03.2020 на всій території України карантин, строк якого неодноразово продовжувався. Постановами КМУ від 20.05.2020 року № 392, від 22.07.2020 № 641, від 09.12.2020 року №1236 (із змінами та заповненнями) встановлений Постановою КМУ від 11.03.2020 року № 211 карантин подовжений на всій території України з 22 травня 2020 року до 30 червня 2023 року. Таким чином, позовна давність для пред`явлення позовних вимог по даній справі станом на 12.03.2020 року (на момент встановлення карантину) не сплила, її перебіг зупинений до кінця дії карантину. Перебіг позовної давності щодо позовних вимог підприємства продовжується на строк дії карантину. З огляду на викладене, позовна заява підлягає задоволенню та з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання за період з 12 березня 2017 року по 31 жовтня 2021 року у розмірі 67869,86 грн. Крім того, відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми. За змістом статті 625 ЦК України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за неналежне виконання зобов`язання. У разі несвоєчасного виконання боржником грошового зобов`язання у нього в силу закону (частини 2 статті 625 ЦК України) виникає обов`язок сплатити кредитору, поряд із сумою основного боргу, суму «інфляційних втрат» як компенсацію знецінення грошових коштів за основним зобов`язанням внаслідок інфляційних процесів у період прострочення їх оплати, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У зв`язку з порушенням відповідачами грошового зобов`язання, яке виразилося в несвоєчасній оплаті наданих послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання, позивачем нараховано 5098,79 грн. інфляційних витрат та 2135,21 грн. - 3% річних від простроченої суми боргу за три останні роки. Питання щодо судових витрат суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. Враховуючи викладене,

Outcome: partial