Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-18 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду із позовом до Макарівського відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі - відповідач, Макарівський ВДВС у Бучанському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ), в якому просила: усунути [PERSON] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , перешкоди у здійсненні права власності на 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS] шляхом зняття в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна - арешту на майно, реєстраційний номер 64260, накладеного 11.11.2003 року Відділом Державної виконавчої служби Макарівським районного управління юстиції, об`єкт обтяження - невизначено, стан: ціле, добудоване, статус: жиле, адреса: [ADDRESS] . В обґрунтування позову позивач вказала, що їй на праві приватної власності належить 1/2 частина жилого будинку з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] . Крім неї, іншим співвласником 1/2 частини будинку є [PERSON] . В серпні 2023 року їй стало відомо про існування арешту на вказаний жилий будинок, який накладено Відділом державної виконавчої служби Макарівського районного управління юстиції Київської області на підставі постанови № 1538 від 11.11.2003 року. Тип обтяження - арешт. Реєстрацій номер обтяження - 64260. Зареєстровано 14.07.2004 року 12:00:11 за № 64260, реєстратор - Макарівська районна державна нотаріальна контора. При цьому, за відомостями з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна власником жилого будинку лічиться [PERSON] . Згідно записів будинкової книги, [PERSON] тимчасово був зареєстрований у вказаному жилому будинку, а 03.10.1079 року виписаний з нього. Разом з тим, вказана особа не була власником зазначеного вище жилого будинку. Крім того, дана особа [INFO] померла. За таких обставин, підстав для накладення 11.11.2003 року арешту на жилий будинок за [ADDRESS] , який належить з 1990 року їй та [PERSON] не було, а тому арешт підлягає скасуванню. Позивач зазначає про наявність підстав для зняття арешту в судовому порядку, оскільки вирішити дане питання в досудовому порядку неможливо, тому позивач звернувся до суду для захисту своїх прав. Ухвалою суду від 29.09.2023 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі. Розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін у судовому засіданні 14.11.2023 року. Встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення вказаної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Судовий розгляд справи відкладався неодноразово, черговий раз на 19.02.2024 року. У судове засідання позивач не з`явилася, подала заяву про підтримання позовних вимог, справу просила розглянути у її відсутність. Відповідач у судове засідання не з`явився, у встановлений судом строк відзив до суду не подав. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне. Позивач [PERSON] , [INFO] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 4-5). Факт зміни прізвища позивача з [PERSON] на [PERSON] підтверджується копіями свідоцтв про укладення та розірвання шлюбу (а.с. 12-14). Позивачу на праві приватної власності належить 1/2 частина жилого будинку з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право особистої власності на жилий будинок від 29.11.1990 року виданим на підставі рішення виконавчого комітету Макарівської селищної Ради народних депутатів № 92 від 20.11.1990 року (а.с. 6). Крім позивача, іншим співвласником 1/2 частини будинку є [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про право особистої власності на жилий будинок від 29.11.1990 року виданим на підставі рішення виконавчого комітету Макарівської селищної Ради народних депутатів № 92 від 20.11.1990 року (а.с. 7). Право власності зареєстровано Київським міським бюро технічної інвентаризації, про що в реєстрову книгу № 12 було внесено запис за № 2184. Як зазначає позивач, в серпні 2023 року їй стало відомо про існування арешту на належний їй та [PERSON] на праві спільної часткової власності жилий будинок, що підтверджується витягом з Відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. Даний арешт було накладено Відділом державної виконавчої служби Макарівського районного управління юстиції Київської області на підставі постанови № 1538 від 11.11.2003 року. Тип обтяження - арешт. Реєстрацій номер обтяження - 64260. Зареєстровано 14.07.2004 року 12:00:11 за № 64260, реєстратор - Макарівська районна державна нотаріальна контора (а.с. 8). Як вбачається з наведеного вище витягу, власником жилого будинку лічиться [PERSON] . Згідно записів будинкової книги, [PERSON] тимчасово був зареєстрований у вказаному жилому будинку, а 03.10.1079 року виписаний з нього (а.с. 9-11). При цьому, судом встановлено, що вказана особа не була власником зазначеного вище жилого будинку. Крім того, [PERSON] [INFO] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Макарівського районного управління юстиції Київської області, актовий запис № 81 (а.с. 15). За таких обставин, підстав для накладення 11.11.2003 року арешту на жилий будинок за [ADDRESS] , який належить з 1990 року позивачу та [PERSON] не було. Листом від 15.01.2024 року за № 1768 Макарівський відділ державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на звернення позивача з заявою про зняття арешту з нерухомого майна, а саме будинку за [ADDRESS] , надав відповідь, що згідно даних автоматизованої системи виконавчого провадження до Відділу на виконання не надходили та не перебувають у Відділі на виконанні виконавчі документи в рамках яких накладався арешт на майно [PERSON] , а саме будинок [ADDRESS] . Роз`яснено, що підстави для зняття арешту на підставі п. 4 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» відсутні, тому рекомендовано звернутися до суду (а.с. 32). Вирішуючи вимоги за даним позовом, суд керується наступним. Згідно ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Як встановлено ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до п. п. 4.15, 4.17 п. 4 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції № 296/5 від 22.02.2012 року видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо на спадкове майно накладено арешт судовим чи слідчими органами, видача свідоцтва про право на спадщину затримується до зняття арешту. Стаття 59 Закону України «Про виконавче провадження» містить вичерпний перелік підстав для зняття арешту. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Згідно з положеннями статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Тож, оцінюючи надані позивачем докази, як кожного доказу окремо і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає докази належними, допустимими, достовірними та достатніми, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що накладення заборони на нерухоме майно та внесення відповідного запису до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, за відсутності виконавчого провадження, обмежує права позивача як співвласника та позбавляє можливості в повній мірі користуватися, володіти та розпоряджатися належним їй майном, а відповідач не має можливості та підстав для зняття арешту нерухомого майна у даному випадку у відповідності із положеннями ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», та за встановлених обставин такий арешт може бути знятий виключно на підставі рішення суду. Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved