Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-19 00:00:00

10.05.2022 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до Ізмаїльської\~міської ради\~Ізмаїльського району\~Одеської області,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] про визнання за [PERSON] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , право власності на 1/8 частку житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , позовні вимоги мотивовані тим, що [INFO] помер [PERSON] , який постійно проживав за адресою: [ADDRESS] . Спадкодавець залишив на ім`я позивача заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області 07.12.2016 р., зареєстрований в реєстрі за № 4698, яким заповідав позивачу все майно, яке буде належати йому на день смерті, де б воно не було та з чого б воно не складалось. Заповіт не змінювався та не скасовувався, про що свідчить Інформаційна довідка зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 21.03.2017р. №47146051. Після його смерті залишилось спадкове майно, до складу якого входить 1/8 частки житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Частка житлового будинку належить спадкодавцю на підставі договору купівлі- продажу нерухомості, який було укладено 21 серпня 2001 року та зареєстровано Бессарабською товарною біржею, про що зазначено в договорі. Право власності на вказану частку житлового будинку зареєстровано в Ізмаїльському бюро технічної інвентаризації за № 51в-129 (інвентарна справа № 51/11-297) за [PERSON] на 1/8 частку житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . 21 березня 2017 року вона звернулася до приватного нотаріуса Єфимової Т. І. Ізмаїльського районного нотаріального округу з заявою про прийняття спадщини після померлого [INFO] [PERSON] 09 листопада 2017 року вона звернулась до нотаріуса з заявою про оформлення права на спадкове майно, де їй було відмовлено у зв`язку з тим, що договір купівлі-продажу від 21 серпня 2001 року частки житлового будинку що спадкується не посвідчений нотаріально, про що надано лист від 10.11.2017р. № 613/02-14. Право власності на 1/8 частину житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та яку було придбано спадкодавцем за умовами договору купівлі-продажу нерухомого майна, укладеного 12.08.2001р. у відповідності до вимог ст. 227 Цивільного кодексу Української РСР, який діяв на той час, зареєстровано в комунальному підприємстві «Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації», про що здійснено запис в реєстрово-кадастровій книзі за № 51в-129, інвентарна справа № 51 /ІІ-297. Пунктом 5 Договору визначено, що квартира продана спадкодавцеві за 2000 грн., які продавець отримав від покупця до підписання договору купівлі-продажу. З моменту укладення договору купівлі-продажу [PERSON] , який помер [INFO] , постійно проживав у зазначеній частці будинку, про що свідчить реєстрація місця проживання померлого. З зазначених обставин вбачається, що всі умови договору між сторонами були досягнуті добровільно та виконані у повному обсязі. З моменту укладення вказаного договору спору щодо укладеної угоди ніколи не існувало. Весь цей час спадкодавець відкрито володів і користуюся квартирою, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та зареєстрована як 1/8 частки житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Зазначений Договір купівлі-продажу нерухомого майна у відповідності до вимог ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» зареєстрований на Одеській товарній біржі «Бессарабська» про що зазначено у п. 11 Договору. На виконання вимог ст. 227 Цивільного кодексу Української РСР 1963 року на підставі зазначеного Договору право власності за [PERSON] зареєстровано в Ізмаїльському МБТІ. Отже, право власності за спадкодавцем на зазначений об`єкт нерухомості зареєстровано відповідно до діючого на той час законодавства України. Вважає, що її права є порушеними і тому змушена звернутись до суду з вимогою визнати за нею права власності на 1/8 частку житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та входить до складу спадкового майна, яке залишилось після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . 10.01.2023 року [PERSON] звернулась до суду із зустрічним позовом до [PERSON] ,\~третя особа\~ [PERSON] про визнання\~права власності на 1/16 частку житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] кут [ADDRESS] , мотивуючи тим, що [INFO] у подружжя [PERSON] і [PERSON] народилась дитина - [PERSON] . 21.08.2001 р. по біржовому договору купівлі - продажу №192 подружжя придбали 1/8 частину житлового будинку з надвірними спорудами в [ADDRESS] , але покупцем в дого\-ворі був вказаний [PERSON] . З вересня 2004 р. [PERSON] і [PERSON] припинили шлюбні відно\-сини, але підтримували стосунки та між подружжя буда укладена домовленість, що 1/8 частина житлового будинку в [ADDRESS] повинна належати доньці [PERSON] 16.11.2010 р. рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду шлюб між [PERSON] і [PERSON] розірвано. [PERSON] після розірвання шлюбу дозволила колишньому чоловіку проживати в 1/8 частини житлового будинку в [ADDRESS] без надання права відчужувати майно третім особам. 07.12.2016 року [PERSON] склав заповіт, по якому усе своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось, він заповів [PERSON] [PERSON] вважає, що має право визнати право власності на 1/16 частину житлового будинку з надвірними спорудами в [ADDRESS] , як майно прид\-бане в шлюбі. Так, спірні правовідносини щодо правового статусу квартири регулюються нормами КпШС, оскільки вони виникли до 01.01.2004 року. Кошти подружжя, як і інше майно, набуте у шлюбі, належать їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не спростовано відповідними дока\-зами. Отже, спірна квартира була придбана [PERSON] у період шлюбу з [PERSON] тому вона повинна бути віднесена до спільного майна подружжя. Згідно ст.70 СКУ у разі поділу майна, що є об`єктом сумісної власності по\-дружжя, частки майна є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Аналогічна норма закріплена у ст.28 КпШС. Таким чином, ураховуючи норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини та фактичних обставин щодо набуття спірної квар\-тири, можливо зробити висновок, що придбана квартира по біржовому до\-говору купівлі - продажу №192 від 21.08.2001 р. [PERSON] і [PERSON] за адресом [ADDRESS] належить колишнім подружжям в рівних частках. В судовому засіданні представник [PERSON] підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити, заперечував проти задоволення зустрічного позову [PERSON] , мотивуючи тим, що у 2018 році [PERSON] вже зверталась до суді із позовом до [PERSON] про визнання права власності на 1/16 частку житлового будинку за адресою: [ADDRESS] кут [ADDRESS] . Свої позовні вимоги вона обґрунтовувала тим, що спірна квартира придбана у період шлюбу з [PERSON] , який помер [INFO] . Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду від 01.10.2019 року у справі № 500/1354/18 [PERSON] було відмовлено у задоволенні позовних вимог. Постановою Одеського апеляційного суду від 16.12.2012 року рішення Ізмаїльського міськрайонного суду від 01.10.2019 року в резолютивній частині залишено без змін. Тобто, з зазначених [PERSON] у зустрічному позові обставин, вже є постановлене судове рішення, яким їй відмовлено у задоволенні позовних вимог. Крім цього, 11.01.2024 року представник [PERSON] подав заяву про застосування наслідків спливу позовної давності, оскільки строк позовної давності у [PERSON] виник саме з моменту набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу 26.11.2010 року та сплив 26.11.2013 року. В судовому засіданні представник [PERSON] частково визнав первинний позов в частині визнання за [PERSON] права власності на 1/16 частку житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Зустрічний позов [PERSON] підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити. При цьому зазначив, що перебіг строку позовної давності починається не з моменту розірвання шлюбу, а з часу коли [PERSON] дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого майнового права на 1/16 частку спірного житлового будинку. [PERSON] дізналася, що на її 1/16 частку претендує інша особа, коли отримала позовну заяву від [PERSON] , а саме з 21.07.2023 року і саме з цієї дати почав текти трирічний строк позовної давності, який вона не пропустила. В судове засіданні представник Ізмаїльської\~міської ради\~Ізмаїльського району\~Одеської області не з`явився, надав заяву від 20.02.2024 року про розгляд справи за відсутності представника, рішення просив прийняти на розсуд суду. Згідно ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового\~процесу зобов`язані\~повідомляти суд\~про зміну\~свого місця\~проживання (перебування,\~знаходження)\~або місцезнаходження\~під час\~провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають електронного кабінету, за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому суду адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає, не перебуває або не знаходиться. [PERSON] , в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлення шляхом направлення судової повістки за адресою реєстрації: [ADDRESS] , конверт повернувся в зв`язку з тим, що адресат відсутній за вказаною адресою, згідно ч. 1 ст. 131 ЦПК України вважається сповіщеною належним чином. Ухвалою судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 19.05.2022 року було відкрите загальне позовне провадження за позовною заявою [PERSON] до Ізмаїльської\~міської ради\~Ізмаїльського району\~Одеської області про визнання права\~власності на спадкове майно. Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 19.05.2022 року була витребувана спадкова справа після смерті [PERSON] . Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 30.08.2022 року до участі у справі були залучені співвідповідачі [PERSON] ,\~ [PERSON] . Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 11.01.2023 року був прийнятий зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] ,\~третя особа\~ [PERSON] \~про визнання\~права власності. Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 29.05.2023 року було закрито підготовче провадження та справа призначена до судового розгляду на 31.07.2023 року. Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та витребуваної справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76\~ЦПК України\~визначено,\~що доказами\~є будь-які\~дані,\~на підставі\~яких суд\~встановлює наявність\~або відсутність\~обставин (фактів),\~що обґрунтовують\~вимоги і\~заперечення учасників\~справи,\~та інших\~обставин,\~які мають\~значення для\~вирішення справи. Ці\~дані встановлюються\~такими засобами: письмовими,\~речовими і\~електронними доказами; висновками\~експертів; показаннями свідків. Згідно до ст. 1216 ЦК України - спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1233 ЦК - заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Частиною 1 статті 1234 ЦК України визначено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України - спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. На підставі ч. 1 ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Судом встановлено, що 22.04.1998 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, що підтверджено свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданим 22.04.1998 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Ізмаїльської міської Ради Одеської області. Від даного шлюбу народилась донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 52 на обороті). 21 серпня 2001 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу 1/8 частки житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] , зареєстрований Бесарабською товарною біржою за №192 01 від 21 серпня 2001 року (а.с. 9). На підставі довідки КП «Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації» № 196 від 6.11.2001 року, 1/8 частки житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано на праві приватної власності за [PERSON] (а.с. 72). Згідно довідки КП «Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації» № 327 від 16.06.2022 року [PERSON] є власником 1/8 частки житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] (а.с. 86). Таким чином, право власності на 1/8 частку житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] за [PERSON] було зареєстровано відповідно до діючого на той час законодавства. Згідно заочного рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 16.11.2010 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, рішення набрало чинності 26.11.2010 року (а.с. 63). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 11.01.2017 року Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, [PERSON] помер [INFO] (а.с. 5). Згідно заповіту від 07.12.2016 року [PERSON] все своє майно заповідав [PERSON] (а.с 14). Згідно \~інформаційної довідки\~зі Спадкового\~реєстру (заповіти/спадкові договори) № 69040045 від 26.05.2022 року, заповіт [PERSON] від 07.12.2016\~ року,\~зареєстрований за\~№ 4698\~є чинним\~(а.с.\~38). 21.03.2017 року [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Єфимової Т.І. із заявою про прийняття спадщини, за заповітом, після смерті [PERSON] (а.с. 12). Таким чином, [PERSON] прийняла спадщину протягом шісті місяців, з часу відкриття спадщини. 18.05.2017 року [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Єфимової Т.І. із заявою про прийняття спадщини, після смерті батька [PERSON] (а.с. 50) 26.09.2017 року [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Єфимової Т.І. із заявою про видачу свідоцтва про власності на 1/2 частку в спільному майні подружжя, що складається з 1/8 частки житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , після смерті колишнього чоловіка [PERSON] (а.с. 62). 23.08.2017 року [PERSON] повторно звернулась до приватного нотаріуса Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Єфимової Т.І. із заявою про видачу свідоцтва про власності на 1/2 частку в спільному майні подружжя (а.с. 53). На підставі відповіді приватного нотаріуса Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Єфимової Т.І. від 10.11.2017 року №613/02-14 було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом в зв`язку з тим, що договір купівлі-продажу 1/8 частки житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] , був посвідчений Бесарабською товарною біржою, право власності на земельну ділянку не зареєстровано в установленому на той час законом порядку та між нею та колишньою дружиною спадкодавця існує спір з питань розподілу спадкового майна (а.с. 73). Згідно відповіді приватного нотаріуса Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Єфимової Т.І. від 18.05.2017 року № 225/02-14 було повідомлено [PERSON] , що ящо на день смерті батька вона була інвалідом, то необхідно надати документи на підтвердження інвалідності (а.с. 64). Письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Єфимової Т.І. від 23.08.2017 року №447/02-14 [PERSON] повідомлено про необхідність надання нотаріусу документів для отримання свідоцтва про право власності у спільному сумісному майні подружжя, а саме: оригінал правовстановлюючого документу на 1/8 частка житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] ; свідоцтво про шлюб; паспорт; РНОКПП (а.с. 54). Враховуючи, що [PERSON] все своє майно заповідав [PERSON] , яка прийняла спадщину у строк, а донька [PERSON] не надала доказів наявності права на обов`язкову частку, суд вважає, що єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] є [PERSON] , яка спадкує все його майно. Стосовно вимог [PERSON] про визнання\~права власності на 1/16 частку житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . кут [ADDRESS] , суд зазначає наступне. Відповідно до вимог\~статті 22 КпШС України 1969 року\~(закон, який був чинним на час виникнення спірних правовідносин з приводу майна набутого у шлюбі) майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку. Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 01.10.2019 року (справа 500/1354/18) за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про визнання дійсним договору купівлі-продажу та визнання права власності було відмовлено в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про визнання дійсним договору купівлі-продажу 1/8 частки житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] , зареєстрованого Бесарабською товарною біржою за №192 01 від 21 серпня 2001 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON] та визнання за [PERSON] права власності на 1/16 частку житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] (а.с. 132). Постановою Одеського апеляційного суду від 16.12.2021 року, рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 1 жовтня 2019 року в справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про визнання дійсним договору купівлі-продажу, визнання права власності на частку нерухомого майна було змінено в його мотивувальній частині та залишено без змін в його резолютивній частині (а.с. 136). Постановою Одеського апеляційного суду від 16.12.2021 року було встановлено, що слід виходити з того, що Договір купівлі-продажу від 21 серпня 2001 року №192-01 є договором, укладеним у період перебування [PERSON] та [PERSON] у шлюбі, що у розумінні статті 22 Кодексу про шлюб та сім`ю України, чинного на час набуття нерухомого майна у власність, вказувало на спільну сумісну власність подружжя на набуте за цим договором нерухоме майно. За життя [PERSON] презумпцію спільної сумісної власності подружжя\~на 1/8 частку житлового будинку, що знаходиться в [ADDRESS] , не спростовував. Таким чином, не потребує доказування обставина, що 1/8 частка житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] є спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до положень статті 72 Сімейного кодексу України, що набрав чинності з 1 січня 2004 року, позовна давність не застосовується до вимог про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, якщо шлюб між ними не розірвано. До вимоги про поділ майна, заявленої після розірвання шлюбу, застосовується позовна давність у три роки. Позовна давність обчислюється від дня, коли один із співвласників дізнався або міг дізнатися про порушення свого права власності. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 16 листопада 2010 року. В межах строку позовної давності у три роки [PERSON] не заявляла вимог до [PERSON] про поділ майна подружжя. Вирішуючи питання початку перебігу строку позовної давності слід виходити не з часу, коли сторони розірвали шлюб, а з часу, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого майнового права, оскільки саме по собі припинення шлюбу не є свідченням порушення права власності когось із подружжя. Тобто визначальним для висновку про застосування строку позовної давності у спорі про поділ майна подружжя, заявленому після розірвання шлюбу, є саме момент, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого права. Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 06 листопада 2019 року у справі №203/304/17 (провадження 61-5400св19). В судовому засіданні представник [PERSON] зазначив, що про порушення свого права [PERSON] дізналась 10.05.2022 року, коли [PERSON] звернулась до суду із даним позовом. Постановою Одеського апеляційного суду від 16.12.2021 року було встановлено, що з матеріалів справи вбачається, що [PERSON] не було вчинено жодних дій, та не наведено доказів того, що вона цікавилась своєю частиною власності, утримувала її, мала доступ та користувалася. Оскільки колишній чоловік помер, то на даний час встановити чи заперечував, чи визнавав він право власності колишньої дружини за свого життя в період з 2004 року, коли вони припинили проживати сім`єю та стали проживати окремо, до 2017 року (коли помер [PERSON] ) є неможливим. [PERSON] не використала своє право вирішити свої вимоги за життя [PERSON] на протязі більше десятка років, не надавши переконливих доказів щодо її не звернення для вирішення питання спільного майна подружжя. Строк позовної давності до вимог про поділ майна колишнього подружжя сплив ще за життя [PERSON] . Таким чином, суд вважає, що до [INFO] (дати смерті [PERSON] ) [PERSON] дізналась про порушення свого майнового права. 10.01.2023 року [PERSON] звернулась до суду із зустрічним позовом до [PERSON] ,\~третя особа\~ [PERSON] про визнання\~права власності на 1/16 частку житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . кут [ADDRESS] , тобто з пропуском трирічного строку позовної давності. Згідно ч.\~3,\~4\~ст.\~267\~ЦК України позовна\~давність застосовується\~судом лише\~за заявою\~сторони у\~спорі,\~зробленою до\~винесення ним\~рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. 04.12.2023 року та 11.01.2024 року представник [PERSON] подав заяву про застосування наслідків спливу позовної давності. Згідно ч.\~5\~ ст.\~267\~ЦК України якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. При цьому, [PERSON] або її представник не подавали заяву про визнання поважними причини пропущення позовної давності. За таких обставин, в зв`язку зі спливом строку позовної давності, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні зустрічного позову [PERSON] про визнання\~права власності на 1/16 частку житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . кут [ADDRESS] . Враховуючи, що [PERSON] не має права на 1/16 частку житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] кут [ADDRESS] , при цьому [PERSON] був власником 1/8 частки житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] та заповідав все свої майно [PERSON] , суд вважає за необхідне позов [PERSON] задовольнити та визнати за [PERSON] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] право власності на 1/8 частку житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . На підставі викладеного,

Outcome: approved