Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-25 00:00:00

Позивач [PERSON] 12 листопада 2021 року звернувся до суду із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Волочиськ-Агро», в якій просить (враховуючи заяву про збільшення позовних вимог від 25.11.2022 року): 1) розірвати договір оренди землі від 01.01.2015 року, укладений між [PERSON] та ТОВ «Волочиськ-агро», зареєстрований 04.02.2016 року, номер запису 13128528, на земельну ділянку кадастровий номер 6124683300:01:001:0215, площею 3,6272 з цільовим призначенням для ведення товарного сільського господарського виробництва, адреса розташування Тернопільська область, Підволочиський район, село Клебанівка; 2) розірвати договір оренди землі від 01.01.2015 року, укладений між [PERSON] та ТОВ «Волочиськ-агро», зареєстрований 04.02.2016 року, номер запису 13128394, на земельну ділянку кадастровий номер 6124683300:01:001:0214, площею 3,6175 з цільовим призначенням для ведення товарного сільського господарського виробництва, адреса розташування Тернопільська область, Підволочиський район, село Клебанівка; 3) припинити інше речове право (право оренди земельної ділянки) Товариства з обмеженою відповідальністю «Волочиськ-агро», код ЄДРПОУ: 33007668 на земельну ділянку кадастровий номер 6124683300:01:001:0215, площею 3,6272, зареєстроване на підставі договору оренди від 01.01.2015 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Волочиськ-агро», код ЄДРПОУ: 33007668 та [PERSON] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , (номер запису про інше речове право: 13128528, дата державної реєстрації 04.02.2016); 4) припинити інше речове право (право оренди земельної ділянки) Товариства з обмеженою відповідальністю «Волочиськ-агро», код ЄДРПОУ: 33007668 на земельну ділянку кадастровий номер 6124683300:01:001:0214, площею 3,6175, зареєстроване на підставі договору оренди від 01.01.2015 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Волочиськ-агро», код ЄДРПОУ: 33007668 та [PERSON] реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , (номер запису про інше речове право: 13128394, дата державної реєстрації 04.02.2016); 5) розірвати договір оренди землі від 02.01.2014 року, укладений між [PERSON] та ТОВ «Волочиськ-агро», на земельну ділянку кадастровий номер 6124683300:01:001:0215, площею 3,6272 з цільовим призначенням для ведення товарного сільського господарського виробництва, адреса розташування Тернопільська область, Підволочиський район, село Клебанівка; 6) розірвати договір оренди землі від 02.05.2014 року, укладений між [PERSON] та ТОВ «Волочиськ-агро», на земельну ділянку кадастровий номер 6124683300:01:001:0214, площею 3,6175 з цільовим призначенням для ведення товарного сільського господарського виробництва, адреса розташування Тернопільська область, Підволочиський район, село Клебанівка. Також просить стягнути понесені судові витрати, включаючи витрати правову допомогу. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що він є власником двох земельних ділянок з кадастровими номерами 6124683300:01:001:0214 та 6124683300:01:001:0215, які відповідно до договорів оренди від 02.05.2014 року та 02.01.2014 року відповідно, передав в оренду ТОВ «Волочиськ-агро». Вказує на те, що договори оренди було укладено строком на 5 років, однак відповідач безпідставно використовує зазначені в позові земельні ділянки, хоча позивач звернувся із заявою про їх повернення. Зазначає, що відповідач з 2019 до 2021 року систематично не виплачує орендні платежі. У заяві про зміну предмета позову покликається на те, що підставою для державної реєстрації права оренди стали договори оренди землі від 01.01.2015 року щодо земельної ділянки з кадастровим номером 6124683300:01:001:0215 та від 01.01.2015 року щодо земельної ділянки з кадастровим номером 6124683300:01:001:0214, при цьому переукладання чи перепідписання договорів оренди з [PERSON] не здійснювалося, та зазначених примірників договорів у нього немає. Вважає, що реєстрація цих неукладених договорів оренди між [PERSON] та ТОВ «Волочиськ-агро» порушує права та законні інтереси позивача на розпорядження належними йому земельними ділянками. Зважаючи на наведене вище, просить задоволити позов в повному обсязі. Представник відповідача подав відзив на позов, в якому зазначив, що ТОВ «Волочиськ-агро» з врахуванням заяви позивача від 08.07.2020 року, після збору урожаю в 2020 році, не здійснювало подальше використання земельних ділянок (кадастрові номери: 6124683300:01:001:0215 та 6124683300:01:001:0214) та не використало своє переважне право на поновлення договорів оренди на новий строк, оскільки позивач виявив бажання обробляти їх самостійно. З покликанням на умови договорів оренди землі, зазначає, що лише в разі передачі в оренду за домовленістю сторін передбачено підписання акту приймання-передачі земельної ділянки. Представник вказує на те, що відповідач здійснював нарахування та виплату орендної плати за користування зазначеними земельними ділянками у т.ч. протягом 2019 та 2020 років. Покликається на ст. 31 Закону України «Про оренду землі», ст. ст. 631, 651 ЦК України та зазначає, що за змістом зазначених норм розірвано може бути лише чинний договір (такий, що діє (на час звернення до суду з позовом). Зазначає, що відповідно до п. 43 оспорюваних договорів оренди землі договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації, а державну реєстрацію цих договорів оренди проведено 04.02.2016 року і строк дії договорів оренди землі закінчився 03.02.2021 року, проте, з позовною заявою про розірвання договору оренди землі позивач звернувся у листопаді 2021 року, тобто після закінчення строку дії цих договорів. Враховуючи викладене, вважають вимоги позивача про розірвання договорів оренди землі необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Адвокат Сампара Н.М. подала відповідь на відзив, в якій зазначила, що оспорювані договори оренди вважають пролонгованими, так як відповідач не подав заяву про виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про поновлення договору до дати закінчення дії такого договору, а у разі відсутності такої заяви після настання відповідної дати закінчення дії договору державна реєстрація речового права продовжується на той самий строк. Зазначає, що вказані вище земельні ділянки оброблялися протягом двох років ТОВ «Волочиськ-агро» після закінчення строку дії договорів оренди та після звернення [PERSON] із письмовою заявою, що підтверджується тим, що позивач повторно звертався із заявою про повернення земельних ділянок, тому відповідачем не виконано обов`язок щодо строкового використання землі, в межах строку встановленого договором. Крім того вказує на те, що жодного письмового повідомлення від ТОВ «Волочиськ-арго» про поновлення договорів оренди земельних ділянок на новий строк [PERSON] не отримував. Позовні вимоги [PERSON] до ТОВ «Волочиськ-агро» про розірвання договорів оренди землі просить задоволити повністю. Представник відповідача ТОВ «Волочиськ-арго» подав заперечення на відповідь на відзив, в якому зазначив, що аргументи та пояснення, викладені у відповіді на відзив, є необґрунтованими та такими, що не відповідають обставинам справи. В позові просив відмовити. Ухвалою Волочиського районного суду Хмельницької області від 15 листопада 2021 року відкрито провадження у цій справі, розгляд справи призначено у порядку загального позовного провадження. Ухвалою Волочиського районного суду Хмельницької області від 19 січня 2022 року закрито підготовче провадження у цій справі та справу призначено до судового розгляду. 03 серпня 2022 року ухвалою Волочиського районного суду Хмельницької області цю справу передано за підсудністю до Підволочиського районного суду Тернопільської області. 26 вересня 2022 року ухвалою суду витребувано у Товариства з обмеженою відповідальністю «Волочиськ-Агро» оригінали договорів оренди землі. Ухвалою Підволочиського районного суду Тернопільської області від 30 серпня 2022 року відкрито провадження у цій справі, розгляд справи призначено у порядку загального позовного провадження; витребувано у Тернопільській районній військовій адміністрації належним чином засвідчені копії договорів оренди земельних ділянок. 24 травня 2023 року ухвалою суду витребувано у Тернопільській районній військовій адміністрації електронний варіант договорів оренди землі. 23 жовтня 2023 року ухвалою суду витребувано з Тернопільської військової адміністрації Тернопільської області інформацію про орган та посадову особу, які мають повноваження щодо надання належним чином завірених копій або електронних варіантів договорів оренди землі. Ухвалою Підволочиського районного суду Тернопільської області від 07 лютого 2023 року прийнято до розгляду заяву про збільшення позовних вимог від 25.11.2022 року, закрито підготовче провадження у цій справі та справу призначено до судового розгляду. 18 грудня 2023 року залишено без розгляду заяву представника позивача про зміну предмета позову від 06.12.2023 року у цій цивільній справі. В судовому засіданні представник позивача - адвокат Сампара Н.М. підтримала позов з підстав, що у ньому зазначені. Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав, надав пояснення аналогічні, викладеним у відзиві. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доводам та запереченням сторін в сукупності з наданими письмовими доказами, оцінивши докази у справі, суд дійшов наступного висновку. Судом з Інформаційної довідки з ДРРПНМ №281626726 від 28.10.2021 встановлено, що 01 січня 2014 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Волочиськ-Агро» було укладено Договір оренди землі безномерний, відповідно до якого відповідач набув строком на 5 років з правом пролонгації право оренди земельної ділянки з кадастровим номером 6124683300:01:001:0215, площею 3,6272 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належить на праві власності позивачу. Разом з тим, позивачем надано суду копію договору оренди землі від 02.01.2014 року, укладеного строком на 5 років між позивачем та відповідачем щодо земельної ділянки площею 3,63 га. З долученої копії Акту прийому передачі до зазначеного договору вбачається, що кадастровий номер земельної ділянки 6124683300:01:001:0215. На вимогу суду відповідач надав наявний в нього оригінал договору оренди землі, укладеного 02.01.2014 між позивачем та відповідачем щодо земельної ділянки площею 3,63 га з кадастровим номером 6124683300:01:001:0215. Крім того, відповідно до Інформаційної довідки з ДРРПНМ №281628431 від 28.10.2021, 01 січня 2011 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Волочиськ-Агро» було укладено Договір оренди землі безномерний, відповідно до якого відповідач набув строком на 5 років з правом пролонгації право оренди земельної ділянки з кадастровим номером 6124683300:01:001:0214, площею 3,6175 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належить на праві власності позивачу. Також позивач надав копію договору оренди землі від 02.05.2014 року, укладеного строком на 5 років між позивачем та відповідачем щодо земельної ділянки площею 4,62 га. З долученої копії Акту прийому передачі до зазначеного договору вбачається, що кадастровий номер земельної ділянки 6124683300:01:001:0214, а площа - 3,62 га. На вимогу суду відповідач надав наявний в нього оригінал договору оренди землі, укладеного 01.01.2015 між позивачем та відповідачем щодо земельної ділянки площею 3,62 га з кадастровим номером 6124683300:01:001:0214. З долученого Акту прийому передачі до зазначеного договору вбачається, що кадастровий номер земельної ділянки 6124683300:01:001:0214, а площа - 3,6175 га. Як пояснив в судовому засіданні представник відповідача, між [PERSON] та ТОВ «Волочиськ-Агро» було укладено два договори оренди щодо двох окремих земельних ділянок з кадастровими номерами 6124683300:01:001:0214 та 6124683300:01:001:0215. Кожен з цих договорів мав три примірники, що зазначено в п. 43 Договорів. Різницю в датах укладення договорів та в заповненні деяких граф представник пояснив тим, що всі екземпляри одночасно не підписувалися та могли бути заповнені різними працівниками ТОВ «Волочиськ-Агро». Представник позивача вважає, що все це різні договори, про існування яких позивачу невідомо, 01.01.2015 року він їх не укладав щодо земельних ділянок з кадастровими номерами 6124683300:01:001:0214 та 6124683300:01:001:0215, а реєстрація цих неукладених договорів оренди порушує права та законні інтереси позивача на розпорядження належними йому земельними ділянками. Однак, в судовому засіданні встановлено та не заперечувалося сторонами, що між позивачем та відповідачем було укладено два договори оренди належних позивачу земельних ділянок з кадастровими номерами 6124683300:01:001:0214 та 6124683300:01:001:0215 строком на 5 років, що також підтверджується згаданими вище Інформаційними довідками з ДРРПНМ, усіма наданими суду екземплярами договорів з актами прийому-передачі об`єкта оренди. Більше того, усі надані суду примірники договорів та актів прийому-передачі об`єкта оренди містять підписи позивача, ним раніше не оспорювалися, також не оспорювалися і дії державного реєстратора з держаної реєстрації оспорюваних договорів, яка здійснена 04.02.2016 року. Ухвали суду від 30 серпня 2022 року, 24 травня 2023 року, 23 жовтня 2023 року про витребування копій договорів оренди землі, які були надані державному реєстратору, залишилися без виконання. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з положеннями ст. 6 ЦК України, сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами. Частиною першою статті 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Згідно зі статтею 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Згідно ст. 15 Закону України «Про оренду землі», в редакції до 05.12.2019 року, дата укладення договору не була його істотною умовою. Відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог статей 4-6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону (ч.2 ст. 15 ЗУ «Про оренду землі», в редакції до 05.04.2015 року). Відповідно до ст. 792 ЦК України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Згідно зі ст. 777 ЦК України наймач, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору найму на новий строк, зобов`язаний повідомити про це наймодавця до спливу строку договору найму в строк, встановлений договором, а якщо він не встановлений договором, - в розумний строк. Умови договору найму на новий строк встановлюються за домовленістю сторін. У разі недосягнення домовленості щодо плати та інших умов договору переважне право наймача на укладення договору припиняється. Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України «Про оренду землі» строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може перевищувати 50 років. Дата закінчення дії договору оренди обчислюється від дати його укладення. Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації такого права. Закінчення строку дії договору оренди землі спричиняє усталені та законодавчо визначені наслідки, зокрема припиняються права та обов`язки, що випливають із договору, за винятком тих, які продовжують існувати після закінчення договірних відносин. Власник земельної ділянки вправі користуватися та розпоряджатися земельною ділянкою після закінчення договору оренди за правилами ст. 317 ЦК України, укладати договори оренди з іншими орендарями на власний розсуд. Відповідно до ч.ч. 1-5 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» після закінчення строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк. Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до закінчення строку дії договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніш як за один місяць до закінчення строку дії договору оренди землі. Ці положення узгоджуються із загальною нормою ч. 1 ст. 777 ЦК України, згідно з якою наймач, який належно виконує свої обов`язки за договором найму, після спливу строку договору має переважне право перед іншими особами на укладення договору найму на новий строк. Наймач, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору найму на новий строк, зобов`язаний повідомити про це наймодавця до спливу строку договору найму у строк, встановлений договором, а якщо він не встановлений договором, - в розумний строк. Умови договору найму на новий строк встановлюються за домовленістю сторін. У разі недосягнення домовленості щодо плати та інших умов договору переважне право наймача на укладення договору припиняється. Виходячи з листу-повідомлення, яке було направлено 08.07.2020 року орендодавцем [PERSON] орендарю ТОВ «Волочиськ-агро», позивач не мав наміру продовжувати строк дії договорів оренди земельних ділянок з кадастровими номерами та 6124683300:01:001:0214 та 6124683300:01:001:0215, так як у листі повідомив, що у зв`язку з закінченням терміну дії договору після збору урожаю в 2020 році просить його землю не обробляти. Зазначений лист суд розцінює як доказ того, що позивач розумів, що дія договорів оренди землі закінчиться у 2020 році, а, отже, укладені вони були у 2015 році, що також вбачається з Інформаційних довідок з ДРРПНМ від 28.10.2021 року. Про таку проінформованість позивача також свідчить виплата позивачу орендної плати за 2020 рік відповідно до платіжного доручення №С8-12767 від 09.06.2020 року. Суд критично оцінює доводи представника позивача з приводу того, що орендар по закінченню строку договору оренди продовжував користуватися земельними ділянками, які були передані відповідачу в оренду, та до цього часу орендодавцю не поверталися, що підтверджується відсутністю складених між сторонами актів повернення земельних ділянок з оренди, оскільки умовами договорів оренди не передбачено складання таких актів. Закон також не містить будь-яких положень про обов`язок сторін скласти акт повернення земельної ділянки, та відповідно до ст. 34 Закону України «Про оренду землі», у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Відповідно до п. 30 оспорюваних договорів оренди землі, передача земельної ділянки орендарю здійснюється за актом приймання-передачі, що було обов`язком орендодавця (позивача). Умови повернення земельної ділянки встановлені у п. 22 цих договорів оренди землі, де зазначено, що після припинення дії договору орендар повертає орендодавцеві земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду. Тобто, за домовленістю сторін передбачено підписання акту приймання-передачі земельної ділянки лише в разі її передачі в оренду. Більше того, представник відповідача повідомив суду, що ТОВ «Волочиськ-агро» після отримання заяви позивача в 08.07.2020 року, зібравши урожай у 2020 році, не здійснювало подальше використання вказаних вище земельних ділянок та не скористалося своїм переважним правом на поновлення договорів оренди на новий строк, оскільки позивач виявив бажання обробляти їх самостійно. Іншого судом не здобуто, а стороною позивача не доведено. На думку суду, безпідставними є покликання представника позивача про те, що договори пролонговані зважаючи на норми ч.ч. 3-5 ст. 126-1 Земельного кодексу України, які передбачають що, якщо договір містить умову про його поновлення після закінчення строку, на який його укладено, цей договір поновлюється на такий самий строк і на таких самих умовах. Поновленням договору вважається поновлення договору без вчинення сторонами договору письмового правочину про його поновлення в разі відсутності заяви однієї із сторін про виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про поновлення договору. Вчинення інших дій сторонами договору для його поновлення не вимагається. Сторона договору, яка бажає скористатися правом відмови від поновлення договору не пізніш як за місяць до дати закінчення дії такого договору, подає до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно заяву про виключення з цього реєстру відомостей про поновлення договору. У разі відсутності заяви про виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про поновлення договору до дати закінчення дії такого договору після настання відповідної дати закінчення дії договору державна реєстрація речового права продовжується на той самий строк. Суд звертає увагу, що 16 січня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству», яким ст. 33 Закону України «Про оренду землі», що регламентувала порядок поновлення договорів оренди, було викладено в новій редакції (в цій частині закон набрав чинності 16 липня 2020 року). Розділ IX «Перехідні положення» Закону України «Про оренду землі» доповнено абзацами 3 і 4 такого змісту: «Договори оренди земельних ділянок приватної власності, а також земельних ділянок державної або комунальної власності, на яких розташовані будівлі, споруди, що перебувають у власності орендаря, укладені до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству», у разі їх продовження (укладення на новий строк) мають містити умови, передбачені ст. 33 цього Закону та ст. 126-1 Земельного кодексу України. Правила, визначені ст. 126-1 Земельного кодексу України щодо поновлення договорів оренди землі, поширюються на договори оренди землі, укладені або змінені після набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству», а поновлення договорів оренди землі, укладених до набрання чинності зазначеним Законом, здійснюється на умовах, визначених такими договорами, за правилами, чинними на момент їх укладення». Переважне право орендаря на укладення договору оренди землі на новий строк передбачене ст. 33 Закону України «Про оренду землі». Так, відповідно до положень цієї статті станом на 08 липня 2020 року (дата повідомлення позивачем про небажання продовжувати договори оренди), по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Як вбачається з матеріалів справи, позивач надіслав 08.07.2020 року лист-повідомлення про заперечення у поновленні договору оренди землі. Пункт 8 оспорюваних договорів містить умову про переважне право орендаря на поновлення договору на новий строк за умови письмового повідомлення орендодавця не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору. Така умова відповідачем виконана не була. Суперечливими та непослідовними є також твердження представника позивача щодо безпідставного користування відповідачем зазначеними земельними ділянками, так як з відповіді на відзив вбачається, що позивач вважав оспорювані договори продовженими, разом з тим представник вказує, що жодного письмового повідомлення від ТОВ «Волочиськ - арго» про поновлення договорів на новий строк позивач не отримував, при цьому покликається на систематичність порушення ТОВ «Волочиськ-агро» умов договору щодо несплати орендної плати, що вважає підставою для розірвання договорів. Згідно з ч. 1 ст. 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі припиняється, серед іншого, в разі закінчення строку, на який його було укладено. Відповідно до ч. 3 згаданої статті, договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Згідно з ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. Відповідно до ч. 1 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що спірні договори оренди землі є припиненими у зв`язку із закінченнями строку, на який вони укладалися. Оскільки позивачем не надано доказів здійснення відповідачем істотного порушення умов договорів оренди землі та у зв`язку з тим, що ці договори припинили свою дію із закінченням строку, на який вони укладалися, позовні вимоги в частині розірвання договорів оренди землі від 02.01.2014 року, від 02.05.2014 року та від 01.01.2015 року щодо земельних ділянок з кадастровими номерами 6124683300:01:001:0215 та 6124683300:01:001:0214 задоволенню не підлягають. Щодо вимог про припинення іншого речового право (право оренди земельної ділянки) Товариства з обмеженою відповідальністю «Волочиськ-агро» на зазначені вище земельні ділянки, то такі є похідними від вимог про розірвання договорів оренди землі, а тому також не підлягають задоволенню. Крім того, суд звертає увагу, що представником відповідача надано суду Витяги з ДРРП від 28.12.2023 року, з яких вбачається, що право оренди ТОВ «Волочиськ-агро» земельних ділянок з кадастровими номерами 6124683300:01:001:0215 та 6124683300:01:001:0214 - припинено. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (частини перша та друга статті 15 ЦК України). Частина 2 ст. 83 ЦПК України визначає, що позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням і позовної заяви. Відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів). Належних та достатніх доказів в обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем до позовної заяви не надано. Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст. ст. 76, 80 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі відмови в позові покладаються на позивача.

Outcome: dismissed