Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-19 00:00:00

Позивачка звернулася\~до суду\~з позовом,\~в якому\~просить визначити їй\~додатковий строк\~для подачі\~до нотаріальних\~органів заяви\~про прийняття\~спадщини за\~законом після\~смерті [PERSON] ,\~яка померла\~ [INFO] ,\~терміном в\~один місяць\~з часу\~набрання рішенням\~законної сили.\~Свої позовні\~вимоги мотивує\~тим,\~що [INFO] \~померла її\~бабуся [PERSON] . Позивачка 09.11.2023\~звернулась до\~нотаріуса Миронович\~А.І.\~із заявою\~про прийняття\~спадщини,\~однак [PERSON] \~було надано\~відповідь про\~те,\~що нею\~пропущено шестимісячний\~строк,\~передбачений законом\~на подачу\~заяви про\~видачу свідоцтва\~про право\~на спадщину.\~ [PERSON] \~пояснює,\~що у\~встановлений законом\~шестимісячний строк\~вона не\~звернулася,\~у зв`язку\~із важким\~емоційним станом,\~який вона\~відчувала після\~смерті бабусі,\~також через\~погіршення стану\~здоров`я\~та перенесену\~операцію.\~Окрім цього,\~пояснює,\~що на\~момент відкриття\~спадщини 18.03.2023,\~діяла постанова\~кабінету міністрів\~від 28\~лютого 2022\~року №\~164\~про деякі\~питання нотаріату.\~Так,\~п.\~3\~постанови Кабінету\~Міністрів України\~від 28\~лютого 2022\~року №164\~«Деякі питання\~нотаріату в\~умовах воєнного\~стану» передбачено,\~що перебіг\~строку для\~прийняття спадщини\~або відмови\~від її\~прийняття зупиняється\~на час\~дії воєнного\~стану,\~але не\~більше ніж\~на 4\~(чотири)\~місяці.\~Свідоцтво про\~право на\~спадщину видається\~спадкоємцям після\~закінчення строку\~для прийняття\~спадщини. Отже, звертаючись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини позивачка була переконана, що не пропустила строк на прийняття спадщини, який сплив не так давно, а саме 18.09.2023, тому просить позов задоволити. Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 07.12.2023 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку загального позовного провадження. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. 29.12.2023\~відповідачкою подано\~відзив на\~позовну заяву,\~в якому\~вона зазначила,\~що не\~оспорюючи право\~позивачки на\~спадщину вважає,\~що строк\~на подачу\~нею до\~нотаріуса заяви\~про прийняття\~спадщини пропущений\~без поважних\~причин. Перебування позивачки у важкому емоційному стані у зв`язку із смертю бабусі, не є об`єктивними та непереборними труднощами, з якими закон пов`язує поважність причин пропуску строку на прийняття спадщини. Просить в задоволенні позову відмовити, оскільки позивачкою не надано жодних доказів про поважність причин пропуску строку на подачу заяви про прийняття спадщини. В судовому засіданні представник позивачки позов підтримала, дала пояснення аналогічно наведеним у позовній заяві, просила позов задоволити. В судовому засіданні відповідачка та її представник проти задоволення позову заперечили, дали пояснення аналогічно наведеним у відзиві на позов, просили у задоволенні позову відмовити. Третя особа в судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, причини неявки суду не повідомила. Заслухавши пояснення\~сторін,\~дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч.1, 2\~ст.1220\~ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1 ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Як встановлено судом, [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , яка була бабусею позивачки [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть [PERSON] , свідоцтвом про народження [PERSON] , свідоцтвом про народження [PERSON] , витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження та про шлюб /а.с. 6, 7, 8, 44-47, 50-51/. Судом також встановлено, що [INFO] померла мати позивачки [PERSON] , яка б за законом мала право на прийняття спадщини після смерті своєї матері [PERSON] /а.с. 9/. 19.06.2023 приватним нотаріусом ЛМНО Миронович А.І. була відкрита спадкова справа №27/2023 до майна померлої [INFO] [PERSON] /а.с. 36/. 09.11.2023 позивачка [PERSON] , як донька померлої [PERSON] та внучка померлої [PERSON] , звернулася до приватного нотаріуса ЛМНО Миронович А.І. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті її баби, [PERSON] , 1953 р.н./а.с. 54/. Листом приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Миронович А.І. від 09.11.2023 [PERSON] повідомлено, що заява про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті її баби [PERSON] , померлої [INFO] , була подана 09.11.2023, а отже строк для подачі такої у відповідності до ст. 1270 ЦК України нею пропущений. Позивачці рекомендовано звернутися до суду для визначення додаткового строку, необхідного для подання нею заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину /а.с. 12/. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. У п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 7 від 30 травня 2008 р. "Про судову практику у справах про спадкування" зазначено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Відповідно до ч.3\~ст.\~1272 ЦК України\~за позовом спадкоємця,\~який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий\~строк, достатній\~для\~подання\~ним заяви про\~прийняття спадщини. Аналіз вищезазначеної норми закону свідчить про те, що поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, правила ч. 3\~ст. 1272 ЦК України\~можуть бути\~застосовані, якщо:\~1) у\~спадкоємця були перешкоди для\~подання такої\~заяви; 2) ці обставини визнані\~судом\~поважними. Зазначений висновок\~відповідає правовій\~позиції Верховного\~Суду України,\~викладеній у\~постановах:\~від 26\~вересня 2012\~року №\~6-85цс12,\~від 4\~листопада\~2015\~року №\~6-1486цс15,\~від 13.03.2020р.\~у справі\~№314/2550/17,\~ яка\~згідно з\~ ч. 1 ст. 417 ЦПК України\~є обов`язковою для всіх судів України. При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини кожної справи. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. На обгрунтування поважності пропуску шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини позивачка покликається на важкий емоційний стан, а також на п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану». Щодо вказаних покликань позивачки суд зазначає наступне. Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією російської федерації, в Україні введено воєнний стан. Обставини збройної агресії російської федерації проти України та окупації російською федерацією частини території України є загальновідомими і, за правилом ч. 3 ст. 82 ЦПК України, не потребують доказування. Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» було установлено, що на час воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини. Постановою Верховного Суду від 25 січня 2023 року у справі № 676/47/21 визначено, що пункт 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» суперечить статтям 1270, 1272 ЦК України, а тому не підлягає застосуванню. Також 23 травня 2023 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 09 травня 2023 року № 469 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо нотаріату, державної реєстрації та функціонування державних електронних інформаційних ресурсів в умовах воєнного стану», якою було відновлено довоєнний строк для прийняття спадщини, а саме 6 (шість) місяців з моменту настання смерті спадкодавця з 19 червня 2023 року. Між тим, суд приймає до уваги те, що позивачка пропустила строк для прийняття спадщини у зв`язку із суперечливими положеннями закону щодо перебігу строку для прийняття спадщини під час воєнного стану, які протягом відведеного для прийняття спадщини періоду часу декілька разів кардинально змінювалися, таким чином, були непередбачуваними для спадкоємця та в кінцевому етапі мали своїм наслідком пропущення строку для подачі нею заяви про прийняття спадщини. У справі «Новік проти України» (заява № 48068/06, п. 19) ЄСПЛ зробив висновок, що надзвичайно важливою умовою є забезпечення загального принципу юридичної визначеності. Вимога «якості закону» у розумінні пункту 1 статті 5 Конвенції означає, що закон має бути достатньо доступним, чітко сформульованим і передбачуваним у своєму застосуванні для убезпечення від будь-якого ризику свавілля. Суд вважає, що причини пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини є поважними та такими, що пов`язані з об`єктивними обставинами і не мають стати підставою для усунення його від права на спадкування. Також суд враховує ту обставину, що пропущений позивачкою строк для подання заяви про прийняття спадщини є незначним, відтак, суд вважає, що [PERSON] слід визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті баби [PERSON] , оскільки такий нею пропущений з поважних причин.

Outcome: approved