Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-13 00:00:00

09.11.2023 р. позивач ТОВ «УЮТ-2011» звернулось в суд з даною позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що відповідач є споживачем послуг, що надаються позивачем, однак вчасно не сплачує кошти за надані послуги, внаслідок чого виникла заборгованість за період з 01.10.2020 по 01.06.2022 р. в розмірі 2905,28 грн. за послуги з утримання будинку, споруд та прибудинкової території, за адресою: [ADDRESS] . Крім того у зв`язку із простроченням виконання своїх зобов`язань, позивач просить стягнути інфляційні збитки у розмірі 77,59 грн., 3% річних у розмірі 82,85 грн. та понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 2648,00 грн. Представник позивача - надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності та згоду на заочний розгляд справи. Відповідач [PERSON] - в п`ятнадцятиденний строк відзив на позов суду не надав, про розгляд справи повідомлений завчасно належним чином, відповідно до ч.8 ст. 128 ЦПК України. Відповідач не повідомив суду причину неявки. Ухвалою судді Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23.11.2023 р. відкрито провадження у справі, визначено проводити розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою судді Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14.02.2024 р. постановлено проводити заочний розгляд справи. Інші процесуальні дії не вчинялись, заходи забезпечення доказів/позову, зупинення/відновлення провадження не застосовувались. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності представника позивача, відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України, враховуючи, що останній скористався своїми процесуальними правами. Положеннями ч.2 ст.247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 01.11.2013 між управлінням благоустрою та житлової політики (замовник) та позивачем ТОВ УЮТ-2011 (управитель), було укладено договір про надання послуг з управління будинком, спорудою або групою будинків і споруд. Мета договору управління будинком, спорудою або групою будинків і споруд на території відповідного району, створення мешканцям будинку належних умов проживання шляхом якісного обслуговування та ремонту житлового фонду, надання послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкової території в обсягах та межах визначених відповідними угодами, згідно з діючими стандартами, нормативами, нормами і правилами (а.с.9-10). У додатку 1 акта прийняття-передачі будинків, споруд або групи будинків і споруд до договору про надання послуг з управління будинком, спорудою або групою будинків і споруд по Тернівському району м. Кривого Рогу Дніпропетровської області зокрема вказано, що замовник передає, а управитель приймає функції управління, зокрема у будинку розташованому по [ADDRESS] відповідно до переліку житлових будинків Тернівського району м. Кривого Рогу (а.с. 10). Відповідно до Договору про надання послуг з управління будинком, спорудою або групою будинків і споруд, а саме п.4.1., передбачено, що Договір набуває чинності з моменту підписання та діє протягом 1 року. Функції з управління та надання послуг з утримання будинку, споруди або групи будинків і споруд та об`єктів благоустрою, що розташовані на прибудинкових територіях розпочинають здійснювати з 12.06.2014. Даний Договір може бути пролонговано за згодою Сторін на той самий термін. Якщо одна зі сторін має намір розірвати договір, вона повинна попередити про свій намір не менш як за місяць до його розірвання. Відповідач [PERSON] з 25.02.2016 р. зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.15). Відповідно до ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживачем комунальних послуг є фізична особа, яка отримує житлово-комунальну послугу. Згідно зі ст.68 ЖК України, наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до ст.67 ЖК України, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно зі ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньо-будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо-будинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо). Відповідно до вимог ст.ст. 11, 526 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договори та інші правочини. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагентів та визначенні умов договору з урахуванням вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Статтею 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Згідно з п.п.3 п.2 ст.21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», виконавець зобов`язаний підготувати та укласти зі споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотриманням умов його виконання. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг, які вони отримують та користуються ними (постанова Верховного Суду України від 30 жовтня 2013 року у справі № 6-59цс13). У відповідності зі ст.526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. У відповідності до ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Протягом періоду з 01.10.2020 по 01.06.2022 р. відповідач свої зобов`язання по наданню житлово-комунальних послуг за адресою: [ADDRESS] не виконував належним чином, своєчасно та в повному обсязі оплату за спожиті ним послуги не вносив, в результаті чого виникла заборгованість, що підтверджується розрахунком (а.с.6). В добровільному порядку відповідач наявну заборгованість не погашає. Згідно з ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Крім того, відповідно до ст.26 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі, встановленому в договорі, але не вище 0,01% суми боргу за кожен день прострочення. При визначенні розміру інфляційних витрат та трьох відсотків річних, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, суд виходить з наступного. Інфляція - це знецінювання грошей і безготівкових коштів, що супроводжується ростом цін на товари і послуги (п. 2 Методологічних положень щодо організації статистичних спостережень за змінами цін (тарифів) на спожиті товари (послуги) і розрахунку індексу споживчих цін, що затверджені наказом Державного комітету статистики України від 14 листопада 2006 року № 519). Показником, який характеризує рівень інфляції, є індекс споживчих цін. Індекс споживчих цін характеризує зміни у часі загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання. Він є показником зміни вартості фіксованого набору споживчих товарів та послуг у поточному періоді у порівнянні з базовим. Суму стягнень, передбачених ч.2 ст.625 ЦК України, має розраховуватися на підставі індексу інфляції за кожний місяць (рік) прострочення, незалежно від того, чи був у певний період індекс інфляції менший одиниці (тобто мала місце не інфляція, а дефляція). Індекси інфляції розраховуються на підставі інформації, опублікованої центральним органом виконавчої влади з питань статистики в газеті «Урядовий кур`єр». При застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що він розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з урахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця. Аналогічно, якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з урахуванням цього місяця. З огляду на те, що відповідач порушив зобов`язання зі сплати за комунальні послуги, у позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення відповідно до статті 625 ЦК України, а тому суд вважає обґрунтованими позовні вимоги щодо стягнення інфляційних втрат у розмірі 77,59 грн., 3% річних у розмірі 82,85 грн. за порушення виконання зобов`язання по сплаті грошових коштів за період з 01.10.2020 по 01.06.2022 р.,таким чином, суд вважає необхідним позов задовольнити. Судові витрати по справі сплачені позивачем при подачі позовної заяви до суду складають 2648,00 гривень. Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Тому, слід також стягнути з відповідача 2270,00 грн. судового збору, сплачені позивачем при подачі позову.

Outcome: approved