Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-25 00:00:00

02 листопада 2023 року представник заявника [PERSON] - адвокат Прокопцев Сергій Вікторович звернувся до суду з вищевказаною заявою, в якій просить встановити факт належності [PERSON] [INFO] ( [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] ), трудової книжки [NUMBER] з датою заповнення 14 серпня 1979 року народження, тому що [PERSON] було повідомлено про відмову у призначенні пенсії та надано Рішення про відмову у призначенні пенсії від 18 січня 2022 року №204050006617, підставою для відмови стало серед іншого є те, що до страхового стажу не зараховано періоди роботи згідно трудової книжки [NUMBER] , оскільки в останній помилково датою народження власника трудової книжки [PERSON] зазначено [INFO], однак відповідно до паспорта [PERSON] [NUMBER] , виданого Ізюмським МВ ГУМВС України в Харківській області 30 липня 2012 року та свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 11 січня 2022 року датою народження [PERSON] є [INFO] , місцем народження є м. Ізюм. Заява мотивована тим, що у січні 2022 року [PERSON] звернувся до Відділу обслуговування громадян №8 (сервісний центр) Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного Фонду України в Харківській області з заявою про призначення йому пенсії за віком. У листі Відділу обслуговування громадян №8 (сервісний центр) Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного Фонду України в Харківській області від 25.01.2022 [PERSON] було повідомлено про відмову у призначенні пенсії та надано Рішення про відмову у призначенні пенсії від 18.01.2022 №204050006617. Підставою для відмови стало серед іншого є те, що до страхового стажу не зараховано періоди роботи згідно трудової книжки [NUMBER] , оскільки дата народження, зазначена на титульній сторінці, не відповідає даті народження заявника. Відповідно до паспорта [PERSON] [NUMBER] , виданого Ізюмським МВ ГУМВС України в Харківській області 30 липня 2012 року, та свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 11 січня 2022 року датою народження [PERSON] є [INFO] , місцем народження є м. Ізюм. Все життя заявник проживав у м. Ізюм. Однак у трудовій книжці [NUMBER] помилково датою народження власника трудової книжки [PERSON] зазначено [INFO]. У зв`язку з викладеним, заявник просить встановити факт належності [PERSON] [INFO] ( [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] ), трудової книжки [NUMBER] з датою заповнення 14 серпня 1979 р. В судове засідання заявник [PERSON] та його представик не з`явилися, про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Представник заявника [PERSON] надав до суду заяву через «Електронний суд» 01 січня 2024 року про розгляд справи за його відсутності та без участі заявника. Наполягав на задоволенні вимог заявника у повному обсязі. Представник заінтересованої особи - Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Представник заінтересованої особи Дударева І.І. електронною поштою надала до суду заяву 17 листопада 2023 року про розгляд справи без участі повноважного представника управління ПФУ в судовому засіданні, у зв`язку з відсутністю заперечень щодо обставин викладених заявником. Жодних заяв чи клопотань, зокрема про відкладення розгляду справи, а також заперечень від учасників справи до суду не надійшло. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, з`ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, доходить такого висновку. Матеріали справи свідчать, що [INFO] [PERSON] народився, що підтверджується копією паспорта громадянина України серії [NUMBER] виданого Ізюмським МВ ГУМВС України в Харківській області 30 липня 2012 року (а. с. 8) та копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] виданого Ізюмським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізюмському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) 11 січня 2022 року. Відповідно до диплома [NUMBER] виданого 01 серпня 1979 року, реєстраційний №472, [PERSON] у 1980 році закінчив середньо професійно-технічне училище №11 м. Ізюм, здобув професію тракториста-машиніста широкого профілю з кваліфікацією слюсаря з ремонту с/х техніки. До матеріалів справи долучена копія трудової книжки серії [NUMBER] із зазначенням ПІБ - « [PERSON] » (рос. мовою), в якій на першій сторінці зазначено дату народження - « [INFO] » (рос. мовою). Крім того, згідно з копією трудової книжки серії [NUMBER] , виданої на ім?я [PERSON] , на титульному аркуші у рядку «професія, спеціальність» зазначено «тракторист-машиніст широкого профілю». Трудова книжка заведена 14 серпня 1979 року, тобто після закінчення середнього професійно-технічного училища №11 в м. Ізюм. Першим записом зазначені роки навчання в середньо професійно-технічному училищі №11 в м. Ізюм, підстава Диплом [NUMBER] від 01 серпня 1979 року. У Рішенні Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про відмову у призначенні пенсії від 18 січня 2022 року №204050006617 зазначено, що страховий стаж [PERSON] згідно трудової книжки серії [NUMBER] не зараховано, оскільки дата народження зазначена на титульній сторінці не відповідає даті народження заявника. Вочевидь, помилка допущена у написанні дати народження заявника є наслідком описки, оскільки належність трудової книжки серії [NUMBER] [PERSON] та рік її заповнення підтверджується: дипломом [NUMBER] від 01 серпня 1979 року та другим аркушем трудової книжки. Відповідно до положень статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з положеннями статті 13 ПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до пункту 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р. №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»(далі Постанова Пленуму) певні юридичні факти можуть підтверджуватися рішенням суду. Згідно пункту 6 частини 1 статті 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до роз`яснення п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Згідно листа ВСУ 01 січня 2012 року «Про судову практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте, сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Також, відповідно до частини 2 статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що на першій сторінці трудової книжки [NUMBER] від 14 серпня 1979 року допущено описку та помилково зазначено дату народження [PERSON] [INFO] , замість - [INFO] , що створює перешкоди для заявника в оформленні пенсії. Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року за № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. Відповідно до пункту 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України №58 від 29 липня 1993 року, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів. Згідно з пункту 2.2. Інструкції до трудової книжки вносяться, зокрема, відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення. З огляду на приписи пункту 2.11, 2.12 Інструкції відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказуються на підставі паспорту або свідоцтва про народження. Після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка. Відповідно до пункту 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 року № 301 «Про трудові книжки працівників» відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації. Суд вважає, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав заявник у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу заявника, що дає йому право на призначення пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення заявника його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 21 лютого 2018 року у справі № 687/975/17, де зазначено, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Заявник не несе відповідальності за заповнення трудової книжки, оскільки записи у його трудову книжку вносяться відповідальним працівником підприємства, а не особисто ним, більше того, недоліки її заповнення не є підставою вважати про відсутність трудового стажу заявника за спірний період. Недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для не врахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії. У ході розгляду справи судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] та копією паспорта громадянина України серії [NUMBER] . Належність трудової книжки заявнику підтверджено копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , копією паспорта громадянина України серії [NUMBER] , Диплом [NUMBER] від 01 серпня 1979 року, та другим аркушем трудової книжки. Досліджені судом письмові докази не дають підстав для розумного сумніву у належності заявнику спірної трудової книжки. Зібрані у справі докази, письмові документи, та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту належності трудової книжки, оскільки встановлення цього факту необхідне заявнику для оформлення і призначення пенсії та останній позбавлений можливості підтвердити даний факт у інший спосіб. Встановлення даного факту не пов`язане з вирішенням спору про право, породжує для заявника юридичні наслідки, оскільки трудова книжка є основним документом, що підтверджує трудовий стаж, вказані ним обставини знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи судом, а тому, суд дійшов висновку, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved