Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-26 00:00:00

24 січня 2024 року на розгляд до Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області відповідно до ухвали Броварського міськрайонного суду Київської області від 08 листопада 2023 року за підсудністю передано справу за позовом ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики №72595216 в розмірі 22121 грн 71 коп. 06 жовтня 2023 року ТОВ «Фінансова\~компанія «Європейська\~агенція з\~повернення боргів»звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики №72595216\~від 28\~липня 2022\~року сумі 22\~121 грн 71 коп., з яких 7000 грн. сума основного боргу та 15121,17 грн. заборгованість за відсотками. В обгрунтувння позову вказував, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» та [PERSON] 28 липня 2021 року було укладено договір позики №72595216,\~якийпідписано електронним підписом Позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Відповідач зобов`язався повернути суму позики у визначений термін. 14 червня 2021 року між ТОВ «Фінансова Компанія «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» та ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «Фінансова Компанія «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК ЄАПБ» приймає належні Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» вимоги до боржників. Таким чином\~ [PERSON] \~має непогашену\~заборгованість перед\~ТОВ «ФК\~ЄАПБ» за\~кредитним договором\~№72595216в сумі 22\~121 грн 71 коп., яку позивач просить стягнути з відповідача. Ухвалою суду від 26 січня 2024 року у даній справі відкрито провадження та ухвалено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове зсідання представник позивача подав клопотання про розгляд справи у його відсутності на підставі поданих письмових доказів, у разі відсутності відповідача не заперечує проти винесення судом заочного рішення. Відповідач [PERSON] , який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, до суду не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не подавав. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 22 лютого 2024 року постановлено провести по справі заочний розгляд. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» та [PERSON] 28 липня 2022 року укладено договір позики №72595216 в електронній формі. Вказаний договір позики укладений у формі електронного документу, що не суперечить ЦК та іншого законодавства. Договір підписаний електронним підписом [PERSON] , відтвореним шляхом використання ним одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер телефону позичальника, про що свідчить текст договору, адреса, реквізити та підпис сторін. Відповідно до вказаного договору [PERSON] надано позику в сумі 7000 грн. зі сплатою відсотків в розмірі 1,99% від суми позики за кожний день користування позикою строком на 20 днів. Згідно Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної проценної ставки за договором про споживчий кредит, що є додатком до договору позики №72595216 від 28 липня 2022 року, сторони погодили, що орієнтовна загальна вартість кредиту складає 9786 грн, з яких: 7000 грн - сума кредиту, 2786 грн - проценти за користування кредитом (а.с.6). 14 червня 2021 року між ТОВ «Фінансова Компанія «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» та ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «Фінансова Компанія «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК ЄАПБ» приймає належні Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» вимоги до боржників. (а.с.7-8) Згідно п.1.1\~вказаного договору\~факторингуФактор зобов`язується передати грошові кошті в розпоряджепння Клієнта за плату, а Клієнт - відступити Фактору Право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (Позики), плату за Позику (плату за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить Клієнту. При цьому, у під Боржниками у цьому договорі розуміється позичальники Клієнта, яким Клієнт надав позику, тобто які мають зобов`язання перед Клієнтом згідно договору позики. Згідно витягу з Реєстру боржників №7 до договору факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року вбачається, що ТОВ «Фінансова\~Компанія «1\~Безпечне Агенство\~Необхідних Кредитів» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату права вимоги, аТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло права вимоги за кредитним договором, у якому боржником є [PERSON] , розмір заборгованості якого на момент передачі права вимоги становить 22\~121 грн 71 коп, з яких 7000 грн сума основного боргу та 15121,17 грн заборгованість за відсотками. Указані обставини підтверджуються письмовими доказами, що містяться в матеріалах справи. Відповідно до частин 1, 2 статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори). За змістом частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина 1 статті 626 ЦК України). В силу частини 1 статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з частиною 1 статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Із положень частини 1 статті 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). За частиною першою статті 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. У частині першій статті 516 ЦК України зазначено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, правова природа договору відступлення права вимоги полягає в тому, що у конкретному договірному зобов`язанні первісний кредитор замінюється на нового кредитора, який за відступленою вимогою набуває обсяг прав, визначений договором, в якому виникло таке зобов`язання. Одним із випадків відступлення права вимоги є факторинг (фінансування під відступлення права грошової вимоги). Визначення факторингу міститься у статті 49 Закону України «Про банки і банківську діяльність», у якій зазначено, що факторинг - це придбання права вимоги на виконання зобов`язань у грошовій формі за поставлені товари чи надані послуги, приймаючи на себе ризик виконання таких вимог і прийом платежів. Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Пунктом 1 розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 06 лютого 2014 року № 352 «Про віднесення операцій з фінансовими активами до фінансових послуг та внесення змін до розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 03 квітня 2009 року № 231» до фінансової послуги факторингу віднесено сукупність таких операцій з фінансовими активами (крім цінних паперів та похідних цінних паперів): фінансування клієнтів - суб`єктів господарювання, які уклали договір, з якого випливає право грошової вимоги; набуття відступленого права грошової вимоги, у тому числі, права вимоги, яке виникне в майбутньому, до боржників за договором, на якому базується таке відступлення; отримання плати за користування грошовими коштами, наданими у розпорядження клієнта, у тому числі, шляхом дисконтування суми боргу, розподілу відсотків, винагороди, якщо інший спосіб оплати не передбачено договором, на якому базується відступлення. Отже, положеннями статей 512, 1077 ЦК України проведено розмежування правочинів, предметом яких є відступлення права вимоги, а саме: правочини з відступлення права вимоги (цесія) та договори факторингу. З аналізу статей 512-518 ЦК України можна зробити такий висновок щодо суб`єктного складу правочинів з відступлення права вимоги: відповідно до статті 2 цього Кодексу учасниками цесії можуть бути будь-яка фізична або юридична особа. Разом з тим, з огляду на частину першу статті 1077 ЦК України та частину п`яту статті 5 Закону України «Про банки і банківську діяльність» суб`єктний склад у договорі факторингу має три сторони: клієнта, яким може бути фізична чи юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності (частина друга статті 1079 ЦК України), фактора, яким може бути банк або інша банківська установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції (частина третя статті 1079 ЦК України) та боржник, тобто набувач послуг чи товарів за первинним договором. Щодо розмежування за предметом договору, то під час цесії може бути відступлене право як грошової, так і не грошової (роботи, товари, послуги) вимоги. ЦК України передбачає лише перелік зобов`язань, у яких заміна кредитора не допускається (статті 515 ЦК України). Предметом договору факторингу може бути лише право грошової вимоги (як такої, строк платежу за якою настав, так і майбутньої грошової вимоги (стаття 1078 ЦК України). Згідно з пунктом 5 частини першої статті 1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» фінансова послуга - це операції з фінансовими активами, що здійснюються в інтересах третіх осіб за власний рахунок чи за рахунок цих осіб, а у випадках, передбачених законодавством, - і за рахунок залучених від інших осіб фінансових активів, з метою отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів. За змістом пункту 11 частини першої статті 4 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» факторинг є фінансовою послугою. Метою укладення договору відступлення права вимоги є безпосередньо передання такого права. Метою договору факторингу є отримання клієнтом фінансування (коштів) за рахунок відступлення права вимоги до боржника. Зазначені висновки були висловлені Верховним Судом у постанові від 27 вересня 2023 року у справі №295/4526/14. Отже, аналізуючи вищезазначені норми, вбачається, що на момент укладення договору факторингу первинний кредитний договір, право вимоги за яким відступається, вже має бути укладений між первинним кредитором та боржником. Відповідно до положень ст.12, ст.81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. З матеріалів справи вбачається, що договір позики №72595216 був укладений між Фінансова Компанія «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» та [PERSON] 28 липня 2022 року. Договір факторингу №14/06/21, на підставі якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права вимоги до [PERSON] за договором позики №72595216 від 28 липня 2022 року, був укладений між Фінансова Компанія\~«1\~Безпечне Агенство\~Необхідних Кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» 14 червня 2021 року, тобто за рік до укладення договору позики. Крім того, суд позбавлений можливості встановити в повній мірі обставини справи, належні докази на обґрунтування вимог позивача стосовно того, що до нового кредитора перейшли права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, оскільки позивачем не надано повний текст договору факторингу. (а.с.7,8). З циж же підстав суд не бере до уваги додаткову угоду від 21 квітня 2023 року №8 до вказаного догвору факторингу, відповідно до якої визначено загальну суму Прав Вимоги, що відступаються згідно Реєстру Боржників №7, у якому міститься вимоги до [PERSON] . За таких обставин, суд дійшов висновку, що ТОВ «ФК «ЄАПБ» не могло набути права вимоги за договором №72595216 від 28 липня 2022 року, на підставі договору факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року, оскільки на момент укладення договору факторингу будь-яких зобов`язальних відносин між первинним кредитором Фінансова Компанія «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» та [PERSON] не існувало. Інших належних та допустимих доказів, які б свідчили, що ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право вимоги до [PERSON] за договором позики від 28 липня 2022 року позивач суду не надав, через що позовні вимоги про стягнення з останньго заборгованості по вказаному договору на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed