Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-19 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовною заявою про стягнення аліментів на утримання дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що перебувала у офіційному шлюбі з відповідачем. Від шлюбу з відповідачем вони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована та мешкає разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] та знаходиться на її утриманні. Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано. Станом на теперішній час, [PERSON] зовсім перестав надавати матеріальну допомогу на утримання спільної неповнолітньої доньки, всього декілька разів відповідач перерахував грошові кошти на утримання доньки у розмірі по 1000 (одна тисяча) гривень. У зв`язку з чим, позивачці дуже важко повноцінно забезпечувати спільну з відповідачем неповнолітню доньку, яка мешкає разом з нею. Протягом усього останнього часу, позивач самостійно піклується про доньку, намагається повноцінно забезпечити усі її виникаючі потреби. Донька дуже маленька, їй виповнилося три рочки, дитина постійно фізично зростає, тому постійно необхідно купувати нову одежу, взуття (літню зимову), оскільки дитина зростає і постійно змінюється розмір її одежі та взуття. Донька ходиться до дитячого садочка, за який щомісячно позивач сплачує 2000 (дві тисячі) гривень. Донька хворіє, має діагноз гострий аденоїдит, гострий риносинусит, алергічний риніт, за яким призначено лікування. Донька росте, тому їй повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Саме такий належний рівень, у будь-якому разі не повинен бути менший, ніж прожитковий мінімум. На підставі вищевикладеного, позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої доньки в розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви до досягнення дитиною повноліття. До Суворовського районного суду міста Одеси 25 грудня 2023 року надійшла вищезазначена цивільна справа. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 27.12.2023 року визначено головуючого-суддю Сувертак І.В. Справу суддею Сувертак І. В. отримано 28 грудня 2023 року. Ухвалою судді Суворовського районного суду м.Одеси Сувертак І. В. від 28 грудня 2023 року, було прийнято до свого провадження зазначену цивільну справу, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін в загальному порядку. Окрім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. (а.с. 27,28). До канцелярії суду відповідачем [PERSON] були подані письмові пояснення на позовну заяву про стягнення аліментів на утримання дитини з додатками. Зі стягненням аліментів не погодився та просив врахувати зазначені пояснення при проголошенні рішення по справі. (а.с. 31). До судового засідання з`явились представник позивача адвокат Безбабна А.О. та відповідач [PERSON] . Представник позивача адвокат Безбабна А.О. у повному обсязі підтримала вимоги позовної заяви про стягнення аліментів на утримання дитини, просила задовольнити її у повному обсязі, посилаючись на позовну заяву. Відповідач [PERSON] заперечував проти стягнення з нього аліментів у розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходу), мотивуючи тим, що йому не зрозуміло яку саме суму аліментів щомісячно буде стягнуто з нього на користь позивача. Зазначив, що дуже любить свою доньку та позивача, щомісячно надає позивачу грошові кошти, має дохід в розмірі 3000 (три тисячі гривень), який отримує працюючи на АЗС «SOCAR», має інвалідність 3 групи, отримує пенсію. З`ясував обставини справи, вислухав представника позивача та відповідача, дослідив та проаналізував матеріали справи, уважно оцінивши докази надані сторонами по справі, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Суд встановив, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] є батьками доньки [PERSON] , [INFO] (а.с. 10). У свідоцтві про народження дитини батьком записаний [PERSON] . Дитина проживає разом з матір`ю та знаходяться на її утриманні та вихованні. Знаючи, що донька потребує постійної батьківської уваги та матеріальної допомоги, відповідач нерегулярно надає матеріальну допомогу. Позивачка звернулась до суду 25 грудня 2023 року з проханням стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви до досягнення дитиною повноліття. Утримання дітей, надання їм матеріальної допомоги є обов`язком батьків, що випливає зі змісту положення\~ст. 180 Сімейного кодексу України, яке зобов`язує батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття. За правилами ч.8\~ст.7СК України\~регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. У статті 19 Конвенції про права дитини, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, набула чинності в Україні з 27 вересня 1991 року і відповідно дост.9 Конституції Україниє складовою національного законодавства, держави-учасниці, які її підписали, взяли на себе зобов`язання вживати усіх необхідних законодавчих та інших заходів з метою захисту дитини від неналежного піклування з боку батьків чи будь-якої іншої особи. Одним із способів захисту прав неповнолітньої дитини при ухиленні батьків від обов`язку її утримувати є законодавчо передбачена можливість судового стягнення коштів на їх утримання. У відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Правилами ч.1\~ст. 81 ЦПК України\~передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Утримання дітей, надання їм матеріальної допомоги є обов`язком батьків, що випливає зі змісту положення\~ст. 180 Сімейного кодексу України, яке зобов`язує батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття. У статті 19 Конвенції про права дитини, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, набула чинності в Україні з 27 вересня 1991 року і відповідно до ст. 9 Конституції Україниє складовою національного законодавства, держави-учасниці, які її підписали, взяли на себе зобов`язання вживати усіх необхідних законодавчих та інших заходів з метою захисту дитини від неналежного піклування з боку батьків чи будь-якої іншої особи. Одним із способів захисту прав неповнолітньої дитини при ухиленні батьків від обов`язку її утримувати є законодавчо передбачена можливість судового стягнення коштів на їх утримання. Згідно ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно із штампом суду на позовній заяві, позивач подав її 25 грудня 2023 року. Таким чином, з оглядом на вищевказану норму матеріального закону, аліменти потрібно стягувати з відповідача, починаючи з 25 грудня 2023 року. Згідно зі\~ст. 80 СК України\~аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. У разі винесення судом рішення про стягнення аліментів, згідно з частиною 3\~статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Крім того, частиною 1\~ст. 184 СК України\~визначено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Як вбачається із вказаних норм закону спосіб стягнення аліментів визначається судом за вибором позивача, на утримання дитини, з якою вказана особа проживає. Згідно із частинами восьмою, дев`ятою\~статті 7 СК України\~регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789ХІІ (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із\~статтею 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. При визначенні розміру аліментів суд ураховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення (частина перша\~статті 182 СК України). Частиною 2\~статті 182 СК України\~встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Враховуючи матеріальний стан сторін, з врахуванням встановленого законом розміру прожиткового мінімуму для неповнолітніх дітей, суд вважає можливим, не порушуючи права сторін, стягнути з відповідача на користь позивачки на утримання доньки аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно з індексацією відповідно до закону, але не менш, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття доньки [PERSON] . Відповідно до\~ст. 264 ЦПК України\~під час ухвалення рішення суд також вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Таким чином суд вважає обґрунтованим стягнути з відповідача на користь держави суму неоплаченого судового збору в розмірі 1073 гривень 60 копійок.

Outcome: approved