Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-25 00:00:00

Представник позивача звернулася до суду з позовом до відповідача, третіх осіб, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 248427, вчинений 29.06.2021 року, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., про стягнення з [PERSON] на користь стягувача ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» заборгованості в розмірі 33\~039,00 грн. Свої вимоги мотивувала тим, що 29.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. видано виконавчий напис № 248427 про стягнення з боржника [PERSON] на користь стягувача ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» (ідентифікаційний код 35234236) заборгованості в розмірі 33 039,00 грн. На підставі зазначеного виконавчого напису 20.12.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Щербаковим Ю.С. відкрито виконавче провадження № 67947107 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Кредит-капітал» (ЄДРПОУ 35234236) загальну суму заборгованості 33 039,00 грн., що виникла за кредитним договором № 3252420643/452600 від 02.01.2020 року, укладеним в ТОВ «Кредитна установа «Європейська Кредитна група». 07.06.2023 року в рамках цього виконавчого провадження винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, а саме: звернути стягнення на доходи боржника [PERSON] , що отримує дохід у Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАТЛАНТІК»; здійснювати відрахування із доходів боржника у розмірі 20 відсотків доходів щомісяця до погашення загальної суми заборгованості за виконавчим провадженням, яка складає 37 342,90 гривень, в тому числі виконавчий збір/основна винагорода приватного виконавця та витрати, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій. В липні 2023 року ТОВ «УКРАТЛАНТІК» (місцезнаходження: Одеська область, Одеський район, село Усатове, вулиця Агрономічна, 225), ідентифікаційний код 35007395, де працює позивачка на посаді прибиральниці службових приміщень, повідомило [PERSON] про постанову, яку виніс приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Щербаков Ю.С., про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендії та інші доходи боржника від 07.07.2023 року ВП № 67947107. Заборгованість [PERSON] на суму 33 039,00 грн за кредитним договором № 3252420643/452600 від 02.01.2020 року, укладеним в ТОВ «Кредитна установа «Європейська Кредитна група» не є безспірною, в той час як, згідно статті 88 Закону України «Про нотаріат» від 02.09.1993 року, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Кредитний договір № 3252420643/452600 від 02.01.2020 року укладений в простій письмовій формі та не посвідчений нотаріально, отже цей договір не відноситься до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Вчинення виконавчих написів на підставі кредитних договорів, укладених в простій письмовій формі, є порушенням законодавства. При вчиненні виконавчого напису № 248427 від 29.06.2021 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. порушив процедуру вчинення виконавчого напису, оскільки вчинив виконавчий напис на підставі документу, який не відноситься до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Крім того, Приватну нотаріальну діяльність приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. було зупинено з 01.07.2021 р. (через два дні після винесення виконавчого напису № 248427), а з 30.12.2021 року свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю, видане Міністерством юстиції України 30.11.2009 року за № 7921 на ім`я [PERSON] анульовано, у зв`язку з неодноразовим порушенням нотаріусом законодавства, а також грубим порушенням закону, яке завдало шкоди фізичним та юридичним особам. Але навіть через два роки після анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю, особи, зокрема позивачка, потерпають від шкоди, заподіяної грубим порушення [PERSON] закону, та вимушені нести витрати на сплату судового збору, стягнення з заробітної плати грошових сум, піддаватися обмеженням прав, пов`язаних з процедурами виконавчого провадження та звертатися по правову допомогу. У зв`язку з вище викладеним, представник позивача звернулася до суду з вказаним позовом. Ухвалою судді Біляївського районного суду Одеської області від 11 грудня 2023 року було відкрито провадження по справі з призначенням підготовчого судового засідання. Ухвалою суду від 13 лютого 2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивачка та його представник до судового засідання не з`явилися, але від представника позивачки, через підсистему ЄСІТС «Електронний суд», до суду надійшла заява про розгляд справи без участі, в якій просила розглянути справу за відсутності позивачки та її представника, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, не заперечувала щодо заочного розгляду справи (а.с. 64-65). Представник відповідача до судового засідання не з`явився, хоча був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. Клопотань про відкладення слухання справи не надходило, також в установлений ч. 7 ст. 178 ЦПК України строки не подав до суду відзив на позовну заяву, будучи повідомленим належним чином про наявність ухвали про відкриття провадження та необхідністю подання відзиву, а тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання відповідно до частин 3, 4 ст. 128 ЦПК України (а.с. 53, 62), в судове засідання не з`явився без поважних причин, а представник позивачки не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи, судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам статей 280-281 ЦПК України. Треті особи [PERSON] та [PERSON] до судового засідання не з`явилися про причини неявки суд не повідомили, хоча належним чином були повідомлені про день та час розгляду справи. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. На підставі ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Згідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Судом встановлено, що 29.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. був вчинений виконавчий напис № 248427 про стягнення заборгованості (а.с. 26). Постановою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Щербаковим Ю.С. від 20.12.2021 року було відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису № 248427 від 29.06.2021 року (а.с. 19-20). Постановою приватного виконавця від 03.07.2023 року було звернуто стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника (а.с. 16-17). Відповідно до ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису. В п.п. 3.2, 3.5 п. 3 Глави 16 розділу II Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Згідно п. 1 Переліку документів для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б)документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14, яка була залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року та Постановою Великої палати Верховного Суду від 20.06.2018 року відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року, було визнано незаконною та не чинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у тому числі: «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного суду України від 05.06.2017 року у справі №6-887цс17, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачам документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів; для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною. З наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржниця мала безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, приймаючи до уваги той факт, що не встановлено судом факт отримання позивачкою повідомлення вимоги про наявність такої заборгованості, та чи яка була надана нотаріусу для вчинення нотаріального напису. У позові представник позивачки вказує на те, що Кредитний договір № 3252420643/452600 від 02.01.2020 року укладений в простій письмовій формі та не посвідчений нотаріально, отже цей договір не відноситься до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. При вчиненні виконавчого напису № 248427 від 29.06.2021 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. порушив процедуру вчинення виконавчого напису, оскільки вчинив виконавчий напис на підставі документу, який не відноситься до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів представника позивачки. Отже, на думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру заборгованості, що підлягає стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Крім того, згідно з позицією ВСУ, яка викладена Великою палатою Верховного Суду у справі № 826/20084 від 20.06.2018 року, вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів нотаріальних договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Такий висновок відповідає, зокрема, правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі №6-887цс17. В даному випадку нотаріус при вчиненні спірного напису не переконався належним чином у безспірності розміру заборгованості, що підлягає стягненню за виконавчим написом. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Згідно із вимогами ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Таким чином, оцінивши зібрані докази, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] обґрунтований, знайшов своє підтвердження у судовому засіданні та підлягає задоволенню.

Outcome: approved