Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-14 00:00:00

19.09.2023 адвокат Синкевич Р.І. в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати таким,\~що не\~підлягає виконанню,виконавчий напис від 08.09.2020 року зареєстрований в реєстрі за номером 28014, вчинений Приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем про стягнення грошових коштів з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд», таким, що не підлягає виконанню. Також просив стягнути судові витрати. Заявлені вимоги мотивовані тим, що 08.09.2020 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. було вчинено виконавчий напис за № 28014 про стягнення з [PERSON] , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» коштів в сумі 18800,50 грн. на підставі кредитного договору № 016-99929-020913 від 03.09.2013, укладеного у простій письмовій формі між [PERSON] та ПАТ «Дельта Банк», право вимоги за яким перейшло до відповідача. Приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Клітченко О.А. відкрито виконавче провадження №63373932 по примусовому виконанню вищевказаного виконавчого напису. Представник позивачки вважає, що вищевказаний виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з тим, що він вчинений без врахування всіх необхідних документів, передбачених Законом України "Про нотаріат", які підтверджують безспірність вимоги. Також, представник позивачки вказує, що позивач уклала простий письмовий кредитний \~ \~ \~ \~ договір з ПАТ «Дельта Банк», а не нотаріально посвідчений і приватний нотаріус під час вчинення виконавчого напису не врахував, що норма законодавства, яка передбачала б можливість стягнення заборгованості за кредитним договором, не посвідченого в нотаріальному порядку (п.2 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» №1172), була визнана незаконною та нечинною в судовому порядку (Постанова Верховного Суду від 29.04.2020 справа №766/11547/18). В судове засідання представник позивачки не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність та у відсутність позивачки, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити, Проти винесення заочного рішення не заперечує. В судове засідання представник відповідача не з`явився, заяв чи інших клопотань до суду від нього не надходило, про причини неявки суду не повідомлено. Відзив на позов не надано. Третя особа в судове засідання не з`явився, про дату, місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, правом надання пояснень до позову не скористався, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Оскільки учасники справи на судове засідання не з`явились, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини на яких вони ґрунтуються, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи, виконавчий напис №28014, вчинений 08.09.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., за яким останній звертає стягнення з громадянки України, якою є [PERSON] , [INFO] , місце народження - м. Первомайськ, реєстраційний номер облікової картки платника податків - [NUMBER] , адреса реєстрації: [ADDRESS] , місце проживання: [ADDRESS] , фактичне місце роботи не відоме, яка є Боржником за Кредитним договором №016-99929-020913 від 03.09.2013 року, укладеним з Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк», ідентифікаційний код юридичної особи 34047020, правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі Договору Відступлення Прав Вимоги за кредитними договорами №40-К від 06.10.2017 є Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "КРЕДИТ-КАПІТАЛ", ідентифікаційний код юридичної особи 35234236, правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі Договору Відступлення Прав Вимоги за кредитними договорами 11/08/2020-ФА від 11.08.2020 є Товариство з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "АЛАНД", ідентифікаційний код юридичної особи 42642578, місцезнаходження: 01033, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 14, офіс 301, реквізити: [NUMBER] , у АТ "ОТП БАНК", МФО 300528, заборгованість за Кредитним договором №016-99929-020913 від 03.09.2013 року. Стягнення заборгованості проводиться за період з 11.08.2020 року по 17.08.2020 року. Сума заборгованості складає 18300,50 грн., яка складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту - 12500 грн., простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 6300 грн., плати за вчинення виконавчого напису нотаріусом на підставі ст. 31 Закону України "Про нотаріат" - 500,00 грн. Згідно копії листа приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клітченко О.А. від 30.08.2023 на примусовому виконанні у неї перебуває виконавче провадження №63373932 щодо примусового стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "АЛАНД" заборгованості в сумі 18800,50 грн. на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., вчиненого 08.09.2020 року та зареєстрованого в реєстрі за номером 28014. У відповідності до ст. 18 Цивільного кодексу України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно із п. 19 ч. 1 ст. 34 Закону України "Про нотаріат" виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Згідно зі ст. 87 Закону України "Про нотаріат", для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Умови вчинення виконавчих написів визначені Порядком вчинення виконавчих дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5 (далі - Порядок). Відповідно до п. 2 Переліку документів для одержання виконавчого напису, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999р. №1172 (далі - Перелік), за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, для одержання виконавчого напису за кредитним договором додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості. Відповідно до п. 3.5 Глави 16 Порядку, при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку. За змістом статті 88 Закону України "Про нотаріат", нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Як встановлено судом, нотаріус при вчиненні виконавчого напису не пересвідчився у безспірності заборгованості позивача перед відповідачем. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України "Про нотаріат" захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87,88 Закону України "Про нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. В Постанові КЦС ВС від 23.01.2018 в справі № 310/9293/15ц зазначено, що вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність". Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. З матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус отримував від ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "АЛАНД" первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту, тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЕЛІТ ФІНАНС" зазначений у написі є безспірним. Також, оскільки вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику, повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання. Проте, відповідачем не було надано доказів надсилання такої, а матеріали справи відомостей про отримання позивачкою відповідного повідомлення не містять. За вказаних обставин, неотримання позивачкою вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавило її можливості бути вчасно проінформованою про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги стягувача. Позивачка не мала можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, що об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. Ст. 81 ч.1 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. З наведеного слідує, що суду не надано доказів дотримання нотаріусом одного із етапів процедури стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса, яким є належне повідомлення боржника про заборгованість. Відповідно до положень ч. 2 ст. 517 ЦК України, боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Доказів повідомлення позивача про заміну кредитора в зобов`язанні суду також надано не було, а сам позивач наголошував в своїй заяві про те, що йому про це відомо не було. Виходячи з наведеного суд вважає, що нотаріусом не дотримано вимог щодо порядку вчинення нотаріального напису, а саме такий напис вчинено на виконання не нотаріально посвідченого кредитного договору, що перед вчиненням виконавчого напису відповідач був зобов`язаний належним чином повідомити позивача про перехід до відповідача права вимоги за кредитним договором, без надання кредитором доказів про повідомлення боржника як про зміну кредитора, так і про наявність боргу, ненадання кредитором документів бухгалтерського обліку на підтвердження розміру заборгованості нарахованої відповідно до умов договору, тому оспорюваний виконавчий напис, який вчинено на підставі наданих нотаріусу документів та встановлена заборгованість не може вважатися безспірною і такою, що не потребує додаткового доказування, а відтак вчинення виконавчого напису за заявою відповідача не ґрунтується на вимогах закону. Наведені висновки ґрунтуються на правових позиціях Великої Палати Верховного Суду, викладеним у раніше ухвалених нею постановах від 27 березня 2019 року у справі №137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19), від 02 липня 2019 року у справі №916/3006/17 (провадження № 14-278 гс18) та від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557цс19) з подібних правовідносин. За таких обставин, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, що фактично скасовує його чинність з моменту вчинення. Відповідно до ч.1, п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ч.2 ст. 141 ЦПК судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved