Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-21 00:00:00

До Вишгородського\~районного суду\~від позивача\~надійшла вищевказана\~позовна заява. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] померла [PERSON] , що мешкала в [ADDRESS] . Після її смерті відкрилася спадщина, до якої входить земельна частка (пай), яка належала [PERSON] згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН №338884. 02.08.2008 року, [PERSON] склала заповіт, згідно якого заповіла належну їй земельну частку (пай) позивачу. Вказаний заповіт було посвідчено секретарем виконавчого комітету Ясногородської сільської ради Антонечко Тетяною Михайлівною та зареєстровано в реєстрі під номером 12. Після звістки про смерть [PERSON] позивач звернувся до державного нотаріуса Вишгородської районної державної нотаріальної контори Київської області із заявою про прийняття спадщини за заповітом. 01.10.2020 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із пропуском строку для подачі заяви про прийняття спадщини визначеного 1270 ЦК України, а також у зв`язку із тим, що вказаний заповіт не було зареєстровано в Спадковому реєстрі. Відповідно до довідки Димерської селищної ради Вишгородського району у приміщенні Ясногородської сільської ради проведено інвентаризацію архіву та виявлено відсутність заповітів та журналів їх реєстрації Від так, отримання та оформлення спадщини у нотаріальному порядку неможлива у зв`язку із відсутністю можливості внесення заповіту до Спадкового реєстру без його наявності у Димерській селищній раді. Оскільки в позасудовому порядку успадкувати майно позивач немає можливості, звернувся до суду з даною заявою. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 27.10.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у цивільній справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 07.12.2023 року підготовче провадження у цивільній справі закрито, справу призначено до судового розгляду. Витребувано у Вишгородської районної державної ноторіальної контори (Київська область, м. Вишгород, пл. Шевченка, 1) належним чином завірену копію спадкової справи №212/2020 після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Від представника до суду надійшла заява, в якій просить розглядати цивільну справу без участі представника Димерської селищної ради. Щодо задоволення вимог відповідача не заперечує. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають повному задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч.1, ч. 2, ч. 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що мешкала в [ADDRESS] . 02.08.2008 року [PERSON] склала заповіт, який було посвідчено Ясногородською сільською радою та зареєстровано в реєстрі під номером 112 та згідно якого [PERSON] заповіла позивачу СЕРТИФІКАТ на право на земельну частку (пай) серії РН № 338884 виданий 26 грудня 2000 року. Позивач звернувся до державного нотаріуса Вишгородської районної державної нотаріальної контори Київської області із заявою про прийняття спадщини за заповітом. Постановою від\~01.10.2020\~року №\~953/02-31\~завідувач Вишгородської\~районної державної\~нотаріальної контори\~Київської області\~Пушняк М.О.\~відмовив позивачу\~у видачі\~свідоцтва про\~право на\~спадщину за\~заповітом на\~вказану земельну\~ділянку у зв`язку із пропуском строку для подачі заяви про прийняття спадщини визначеного 1270 ЦК України, а також у зв`язку із тим, що вказаний заповіт не було зареєстровано в Спадковому реєстрі. Відповідно до довідки Димерської селищної ради Вишгородського району від 17.05.2023 року № 52/17-23 у приміщенні Ясногородської сільської ради проведено інвентаризацію архіву та виявлено відсутність заповітів та журналів їх реєстрації за період з травня 2006 року по червень 2014 року про що було складено відповідний акт від 02.12.2015 року № б/н «Інвентаризація архівного приміщення Ясногородської сільської ради». Відповідно до ст. 67 ЗУ «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою усіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до роз`яснень даних у п. 23 постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 р., свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленному цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження На підставі ст. 1296, 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. При чому спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім`я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців. Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Разом з тим, відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Як роз`яснено в п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування /зі збереженням її цільового призначення/ при підтвердженні цього права спадкодавця Державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Разом з тим, ст.126\~ЗК України визначено, що право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених ч.2 цієї статті. За ч.2 ст.126\~ЗК України право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується: цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки; свідоцтвом про право на спадщину. Згідно п. «г» ч.1 ст.81\~ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Згідно ч.1 ст.1225\~ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Пунктом 24 Порядку посвідчення заповітів і довіреностей, що прирівнюються до нотаріально посвідчених, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 червня 1994 р. № 419, передбачено, що відомості про посвідчені заповіти підлягають внесенню до Спадкового реєстру в установленому Мін`юстом порядку. Пунктом 8 Порядку державної реєстрації заповітів і спадкових договорів у Спадковому реєстрі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.05.2011 № 491, передбачено, що посадові особи органів місцевого самоврядування вносять до Спадкового реєстру відомості про посвідчені заповіти шляхом подання державному підприємству, яке належить до сфери управління Мін`юсту, або його філіям заяв про реєстрацію. Відповідно пунктів 1.3.3. та 2.1. Положення про Спадковий реєстр (далі Положення), затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 07.07.2011 № 1810/5, реєстраторами Спадкового реєстру (далі - Реєстратор) є: посадові особи органу місцевого самоврядування, що мають доступ до Спадкового реєстру через інформаційну мережу Мін`юсту щодо заведених спадкових справ та виданих свідоцтв про право на спадщину. Реєстратором до Спадкового реєстру вносяться відомості про заповіти та спадкові договори. Пунктом 2.9. Положення передбачено, що реєстратор вносить відомості до Спадкового реєстру у день вчинення відповідної нотаріальної дії. Невнесення посадовою особою органу місцевого самоврядування відомостей про посвідчений нею заповіт до Спадкового реєстру не свідчить про відсутність волевиявлення заповідача на розпорядження своєю власністю на випадок своєї смерті та не може бути перепоною у реалізації своїх прав спадкоємцем. Особа не може бути позбавлена чи обмежена в реалізації своїх прав через неналежне виконання посадовою особою органу держави чи місцевого самоврядування своїх обов`язків. Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню. Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір в розмірі 1073,60 грн. Згідно п. 42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» питання про повернення сплаченої суми судового збору вирішується судом за результатами розгляду справи за клопотанням особи, яка його сплатила, що відповідає принципу диспозитивності цивільного судочинства (частина перша статті 7 Закону № 3674-VI «Про судовий збір»), в зв`язку з відсутністю клопотання позивача щодо стягнення з відповідача сплаченого судового збору, судом дане питання не вирішується. На підставі викладеного та

Outcome: approved