Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] , у якому просить розірвати шлюб, зареєстрований 18.11.2017 року у Монастириському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис № 50, посилаючись на те, що між ними відсутнє взаєморозуміння, у них різні погляди на сімейне життя, вони не проживають разом більше року, не ведуть спільне господарство та не мають спільного бюджету. З огляду на наведене просить позов задовольнити. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, подала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, повторно не з`явився у судове засідання, не повідомивши про причини неявки, до початку розгляду справи по суті відзиву на позовну заяву не подав. Ухвалою Монастириського районного суду Тернопільської області від 20.02.2024\~року постановлено провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення. Дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи із таких підстав. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України (далі СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У силу ст. 56 СК України кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Відповідно до п. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом установлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 18.11.2017\~року у Монастириському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис №\~50, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 18.11.2017\~року. Як слідує із позовної заяви [PERSON] , у сторін немає спільних дітей, між подружжям погіршилися взаємовідносини, вони не проживають разом та не ведуть спільне господарство, позивач не має намірів відновлювати стосунки. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, доказів на спростування доводів позивача, які викладені у позовній заяві, суду не подав. Згідно із роз`ясненнями, викладеними у п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №\~11 від 21.12.2007 року, шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Враховуючи вищенаведені обставини у їх сукупності, з огляду на те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а також зважаючи на засади добровільності шлюбу, суд приходить висновку, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved