Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-15 00:00:00

У червні 2021 року позивач Комунальне підприємство з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс» звернувся до суду із позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за житлово-комунальні послуги у розмірі 4 590 грн. 36 коп. та судові витрати. Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги вказує, що відповідач є власником машиномісця [ADDRESS] . Вказаний будинок обслуговує комунальне підприємство з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс». Позивач вказує, що відповідач користується та отримує в повному обсязі послуги з утримання паркінгу, однак не виконує свого зобов`язання щодо оплати наданих послуг, у зв`язку з чим за період з лютого 2019 року по вересень 2019 року за нею утворилась заборгованість у сумі 4 148 грн. 54 коп. У зв`язку з невиконанням свого зобов`язання позивач має право на підставі ст. 625 ЦК України на стягнення з відповідача інфляційних втрат в розмірі 258 грн. 35 коп. та 3 % річних розмірі 183 грн. 47 коп. за період з 01.02.2019 року до 29.02.2021 року. Ухвалою суду від 23 липня 2021 року у справі відкрито провадження за правилами позовного спрощеного провадження, без повідомлення сторін (а.с. 40-41). Ухвалою суду від 4 липня 2023 року суд перейшов до розгляду справи в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 17.11.2023 року (а.с. 47-48). До судового засідання сторони не з`явились з невідомих причин, хоча про час, день та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. У матеріалах справи міститься клопотання представника позивача Гулзера Т.С. про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просить їх задовольнити. Проти заочного рішення у справі не заперечує (а.с. 35). За таких обставин, суд розглянув відповідно до ст. 280 ЦПК України за правилами заочного позовного провадження. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з такого. Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Тобто належним виконанням зобов`язання з боку відповідача є нездійснення оплати за надані йому послуги, у розмірі та у валюті, визначеними договором. Відповідно до змісту ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. За змістом ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Крім того, згідно ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом ч. 1 ст. 901 та ч. 1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. Судом встановлено, що [PERSON] є власником машиномісця № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією договору дарування машиномісця від 18.08.2011 року та витягом про державну реєстрацію прав від 10.11.2011 року (а.с. 14-16). Наказом Головного управління житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) № 195 від 19.09.2005 року житловий будинок по [ADDRESS] , передано на обслуговування Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс» (а.с. 7). 01.04.2012 року між КП «Житло-сервіс» та [PERSON] укладено договір № 166-12 «Про участь у витратах на утримання паркінгу» (а.с. 10-13). Відповідно до п.п. 1.1., 1.2. договору, власник місця доручає за плату, а підприємство приймає та забезпечує за адресою, визначеною в преамбулі цього договору, виконання робіт (послуг) по технічному обслуговуванню паркінгу власними і залученими силами, а саме: технічне обслуговування електромереж з повіркою приладів обліку у відповідності до нормативного встановлених строків; технічне обслуговування систем оповіщення, припливно-витяжної вентиляції; системи водопостачання та водовідведення у відповідності до нормативно встановлених строків; здійснення, за окремим договором, планово-попераджального ремонту паркінгу в межах та обсягах, визначених рішеннями зболів власників місць; аварійне обслуговування зазначених систем; забезпечення паркінгу водопостачанням та електроенергією; перезарядку вогнегасників та інші роботи (послуги) по утриманню паркінгу для технологічного процесу в межах витрат. Передбачених в калькуляції на утримання паркінгу, в т.ч. роботу чергових. Розмір витрат та види обслуговування можуть змінюватися і визначаються в калькуляції на утримання паркінгу. Власник місця використовує для розміщення транспортного засобу, місце [ADDRESS] , та оплачує підприємству на умовах цього договору свою частку загальних витрат, які пов`язані з виконанням робіт (послуг) за цим договором по утриманню даного паркінгу. Згідно з п. 4.1. договору, розмір місячної плати за договором на час укладання цього договору становить: 250 грн., ПДВ (20%). Всього 300 грн. Пунктом 2.2.3 договору, власник місця зобов`язався своєчасно самостійно вносити плату за цим договором до 20 числа кожного поточного місяця, в т.ч. квитанцію, надану (надіслану) підприємству в порядку ст. п. 2.1.11 цього договору. Відповідно до п. 4.4. договору, в разі зміни або прийняття нових законодавчих та інших актів нормативно-правових актів України, які впливають на вартість витрат по цьому договору, підприємство має право змінювати вартість витрат за цим договором: у разі зміни або введення нових податків та обов`язкових платежів, мінімальної заробітної плати, вартості електроенергії - без складання податкової угоди шляхом направлення (надання) власнику місця першої квитанції зі зміненою вартістю та розміщення об`яви на паркінгу з підставою зміни вартості. Наказом Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс» № 60 від 10.08.2015 року, з метою недопущення збитковості в роботі паркінгів, з 01.09.2015 введено в дію нові розрахунки витрат на місяць за утримання паркінгів, зокрема, по [ADDRESS] , у розмірі 400 грн. за одне паркомісце. 31.01.2017 року наказом Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс» №9, у зв`язку з виробничою необхідністю, з 01.02.2017 введено в дію нові розрахунки витрат на місяць за утримання паркінгів, зокрема, по [ADDRESS] , у розмірі 496,59 грн. за одне паркомісце. В подальшому, наказом Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс» №129 від 27.12.2017 року, у зв`язку з виробничою необхідністю, з 01.01.2018 введено в дію нові розрахунки витрат на місяць за утримання паркінгів, зокрема, по [ADDRESS] , у розмірі 687,42 грн. за одне паркомісце. Оскільки, відповідачем порушувалося зобов`язання по оплаті наданих послуг, що встановлено умовами договору, то відповідно до наданого позивачем розрахунку боргу, за період з лютий 2019 по вересень 2019 за нею обраховується заборгованість у сумі 4 148 грн. 54 коп. (а.с. 21). На час розгляду справи судом, відповідачем не надано даних, що свідчать про сплату заборгованості у добровільному порядку, а наданий позивачем розрахунок заборгованості відповідачем не оспорюється. Враховуючи викладене, оцінюючи всі досліджені судом докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за надані послуги з утримання паркінгу у розмірі 4 148 грн. 54 коп. є обґрунтованими, доведеними, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. Щодо вимог про стягнення інфляційної складової боргу та 3 % річних, суд вважає зазначити наступне. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з п. 3.1 договору, за невиконання даного договору вина сторона за цим договором несе відповідальність з вимогами чинного законодавства України та умовами цього договору. Відповідно до розрахунку наданого позивачем за період з 01.02.2019 року по 29.02.2021 року відповідачу нараховано на вказану суму боргу інфляційні втрати в розмірі 258 грн. 35 коп. та 3% річних в розмірі 183 грн. 47 коп. (а.с. 22). Водночас, суд зауважує, що відповідно до п. 4 ч. 3 Перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 17.03.2020 року зазначено, що нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені) за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги. Крім того, згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2022 р. № 206 «Про деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» установлено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги. Тобто, нарахування інфляційних нарахувань та процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги у період з березня 2020 року є порушенням законодавства, що підлягає застосуванню в умовах воєнного стану. В зв`язку з викладеним, позовні вимоги позивача в частині стягнення 3% річних та інфляційних нарахувань підлягають частковому задоволенню, а саме за період з 01.02.2019 по 01.03.2020 року, з яких: інфляційна складова боргу у сумі 55 грн. 06 грн. та 3% річних у сумі 100 грн. 62 коп. Ураховуючи викладене, оцінюючи всі досліджені судом докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за спожиті послуги підлягають частковому задоволенню на суму 4 304 грн. 22 коп. (4 148,54+55,06+100,62) Що стосується заявленого представником позивача відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає. Згідно зі ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. 3) для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем понесені витрати на професійну правничу допомогу, що підтверджується копію договору про надання правової допомоги № 17-21 від 01.02.2021 року, додатку № 1 до договору, попередній розрахунок, детальний опис наданих послуг, свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, актом виконаних робіт за квітень 2021 року, вартість послуг за квітень 2021 року та виписка від 26.05.2021 року (а.с. 23-29, 31-34). Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 1 500 грн. В зв`язку із частковим задоволенням позову, судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2 270 грн. (а.с. 1) відповідно до ст. 141 ЦПК України покладаються на відповідача.

Outcome: partial