Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-13 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» звернулося до Корецького районного суду Рівненської області із позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором №2892736 від 02.02.2022 року у розмірі 77834,86 грн. та судові витрати у розмірі 2684,00 грн.. В обґрунтування поданого позову покликається на те, що 02.02.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та [PERSON] було укладено договір №2892736 про надання коштів на умовах споживчого кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.13 Закону України «Про електронну комерцію». ТзОВ «Лінеура Україна» 02.02.2022 року направило [PERSON] , пропозицію (оферту) укласти Договір №2892736 про надання коштів на умовах споживчого кредиту після заповнення відповідачем відповідної електронної заявки на отримання фінансового кредиту на сайті Первісного кредитора в мережі Інтернет, що знаходиться за адресою https://credit7.ua/. 02.02.2022 року [PERSON] прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення договору №2892736 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, на умовах визначених офертою. ТзОВ «Лінеура Україна» було направлено [PERSON] , через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор Е553 на номер телефону, котрий боржником було введено/відправлено. Таким чином, 02.02.2022 року між ТзОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] було укладено договір №2892736 про надання коштів на умовах споживчого кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями. ТзОВ «Лінеура Україна» свої зобов`язання за кредитним договором виконало, та надало позичальнику грошові кошти. Відповідач виконував взяті на себе зобов`язання з істотним порушенням умов договору, що спричинило виникнення простроченої заборгованості. 23.05.2023 між ТзОВ «Лінеура Україна» то ТзОВ «Росвен Інвест Україна» було укладено договір факторингу №1.02-25/23 відповідно до умов якого новий кредитор передає грошові кошти в розпорядження Первісному кредитору за плату, а Первісний кредитор відступає Новому кредитору права грошової вимоги до Боржників за кредитними договорами. Відповідно до додатку 1 до договору факторингу №1.02-25/23 від 23.05.2023 заборгованість [PERSON] за кредитним договором (станом на дату складання права вимоги) складає 77 834,86 грн. Виходячи з вищевикладеного, позичальником було порушено умови договору та станом на дату складання позовної заяви несплачена заборгованість за договором №2892736 від 02.02.2022 року складає: 77 834,86 грн., з яких заборгованість по тілу 15900,00 грн; заборгованість по відсотках 61934,86 грн., а тому ТзОВ «Росвен Інвест Україна» звернувся до суду. Представник позивача згідно змісту позовної заяви просить розгляд справи провести без участі представника позивача не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судовому засіданні вину визнала частково. Вказала, що, дійсно, 02.02.2022 оформляла кредитний договір та отримала грошові кошти у ТзОВ «Лінеура Україна», так як і раніше користувалася послугами зазначеної фінансової установи. Не заперечує щодо стягнення з неї на користь позивача заборгованості в розмірі тіла кредиту. Розмір нарахованих відсотків вважає несправедливими та незаконно нарахованими. Підтвердила, що між нею та товариством велися перемовини щодо реструктуризації боргу, зокрема шляхом укладення гарантійного листа та сплати боргу частково в розмірі близько 10000 грн. Однак, через відсутність у неї коштів, досудове урегулювання досягнуто не було. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. 02.02.2022 року між ТзОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] було украдено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №2892736. Відповідно до п.11 договору, укладення цього договору здійснюється сторонами за допомогою ІТС Товариства, доступ до якої забезпечується клієнту через Веб-сайт або мобільний додаток. Електронна ідентифікація клієнта здійснюється при вході клієнта в особистий кабінет, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки Товариством правильності введення коду, направленого Товариством на номер мобільного телефону клієнта, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до особистого кабінету. При цьому клієнт самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації кагалів доступу і підключення до Веб-сайту/ІТС Товариства. На умовах, встановлених договором, товариство зобов`язується надати клієнту грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Тип кредиту - кредит. Сума кредиту (загальний розмір) складає: 15900,00 грн. Згідно п.1.3. договору строк кредиту 360 днів. Детальні терміни повернення кредиту та сплати процентів визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі іменується Графік платежів), що є Додатком №1 до цього Договору. Графік платежів розраховується за зниженою процентною ставкою виходячи з припущення, що споживач виконає свої обов`язки на умовах та у строки визначені в договорі. Відповідно до п.1.4 договору тип процентної ставки фіксована. Згідно п.п.1.4.1 стандартна процентна ставка становить 1,99% в день та застосовується: у межах строку кредиту, вказаного в п.1.3. цього договору, якщо не виконані умови для застосування зниженої процентної ставки; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація за ініціативою клієнта, відповідно до п.4.1 договору, у межах нового строку кредиту, якщо відбулася авто пролонгація, відповідно до п.4.2. договору; п.п. 1.4.2. знижена процентна ставка становить 0,80% в день. Відповідно до п.1 5 орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає: п.п.1.5.1. за стандартною ставкою 11670,46% річних; за зниженою ставкою 11670,46% річних. Згідно п.1.6 договору орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає: п.п.1.6.1. за стандартною ставкою 129807,60 грн., п.п.1.6.2. за зниженою ставкою 124112,22 грн. Мета отримання кредиту є споживчі (особисті) потреби (п.18 договору). Згідно п.2.1 договору кредит надається товариством у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] або іншої платіжної картки клієнта, реквізити якої надані клієнтом Товариству з метою отримання кредиту. Кредит вважається наданим в день перерахування товариством суми кредиту (загального розміру) за реквізитами, згідно п.2.1 договору (п.2.4 договору). Відповідно до п.2.5 договору кредит вважається погашеним в день отримання Товариством коштів в погашення заборгованості за кредитом. Згідно п.3.1 договору, нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом (включаючи періоди пролонгації/авто пролонгації), виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод «факт/факт». У випадку неможливості виконання зобов`язань за договором у повному обсязі у встановлений термін клієнт може ініціювати продовження строку користування кредитом та зміну дати повернення кредиту, шляхом укладення додаткового договору до договору (п.4.1.1 договору). Згідно п.п.6.4. договору у випадку невиконання або неналежного виконання клієнтом зобов`язань щодо повернення суми кредиту та/або сплати процентів та користування кредитом товариство має право нарахувати, а клієнт зобов`язаний на вимогу товариства сплатити штраф: у розмірі 15% від суми кредиту, що становить 2385,00 грн., на 4-й день такого невиконання або неналежного виконання; та у розмірі 1,10% від суми кредиту, що становить 174,090 грн. починаючи з 5 дня за кожен факт такого порушення, тобто за кожний день невиконання або неналежного виконання. Цей договір укладається шляхом направлення його тексту підписаного з боку Товариства аналогом власноручного підпису уповноваженої особи Товариства та відтиску печатки Товариства, що відтворені засобами копіювання, в Особистий кабінет клієнта для ознайомлення та підписання. Договір вважається укладеним з моменту його підписання електронним підписом клієнта, що відтворений шляхом використання клієнтом електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який формується для кожного разу використання та направляється клієнту на номер мобільного телефону повідомлений останнім Товариству в ІТС Товариства/зазначений в цьому договорі. Введення клієнтом коду одноразового ідентифікатора з метою підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором цього договору вважається направленням Товариству повідомлення про прийняття в повному обсязі умов цього Договору. Як видно із Додатку №1 до договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту №2892736 від 02.02.2022 року та Паспорту споживчого кредиту відповідачка була ознайомлена з умовами кредитування, зокрема: тип кредиту, строк кредитування, спосіб та строк надання кредиту, тип процентної ставки, загальні витрати за кредитом, реальної процентної ставки, кількість та розмір платежів, порядок внесення платежів, про що свідчить її підпис на зазначеному Додатку до договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту №2892736 від 02.02.2022 року та Паспорті споживчого кредиту, шляхом накладання електронного підпису одноразовим ідентифікатором Е553 02.02.2022. 23.05.2023 між ТзОВ «Росвен Інвест Україна» та ТзОВ «Лінеура Україна» укладено договір факторингу №01.02-25/23, відповідно до умов якого новий кредитор передає грошові кошти в розпорядження Первісному кредитору за плату, а первісний кредитор відступає новому кредитору права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами (п.п.2.1.) та загальний розмір заборгованостей боржників , права вимоги до яких відступається за цим договором (портфель заборгованості) станом на дату укладення договору складає 77834 грн. 86 коп. Розмір заборгованості кожного з боржників зазначається в реєстрі боржників, який складається сторонами в паперовому а електронному вигляді за формою, що наведена в додатку №1 до договору. Відповідно до п.3.1.1 договору Первісний кредитор відступає (передає) новому кредитору права вимоги в розмірі заборгованості боржників перед первісним кредитором Згідно п.4.1 договору, сторони домовились, що ціна продажу (розмір фінансування) складає 807531,32 грн. Відповідно до витягу з реєстру боржників №1 до договору факторингу №01.2-25/23 від 23.05.2023 [PERSON] прострочила виконання зобов`язань на 445 днів, загальна сума заборгованості кредиту становить 77834,86 грн, сума основного боргу за кредитом становить 15 900 ,00 грн., сума нарахованих процентів 61934,86 грн. На виконання вимог договору факторингу № №01.2-25/23 від 23.05.2023 року, ТзОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» сплатив ТзОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» суму 807531,32 грн. фінансування за вказаним договором, що підтверджується платіжним дорученням №9152 від 24.05.2023 року. Таким чином, кредитором по виконанню зобов`язань боржника [PERSON] за договором №2892736 від 02.02.2022 року, відповідно до укладеного договору факторингу виступає позивач. Вирішуючи даний спір суд виходить з такого. Порядок укладання договорів в електронній формі передбачений Законом України «Про споживче кредитування» та Законом України «Про електронну комерцію». Зокрема, в ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» зазначено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Відповідно до ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: - надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; - заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; - вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, про зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» регламентуються вимоги до підпису сторін договору. Так, згідно ч. 1 цієї статті, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до п.12 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч.1 ст. 641ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Пропозицією укласти договір є, зокрема, документи (інформація), розміщені у відкритому доступі в мережі Інтернет, які містять істотні умови договору і пропозицію укласти договір на зазначених умовах з кожним, хто звернеться, незалежно від наявності в таких документах (інформації) електронного підпису. Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України). Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Частиною 1 статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позичкодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позичкодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частина 1 ст.612 ЦК України визначає, що боржник, у даному випадку відповідач, вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не виконав зобов`язання у строк, який встановлений договором чи законом. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] належним чином не виконала свої зобов`язання за договором №2892736 від 02.02.2022 року, внаслідок чого станом на дату відступлення права вимоги новому кредитору 23.05.2023 року заборгованість становить 77834,86 грн., з яких заборгованість за основною сумою (тілом) кредиту 15900,00 грн; заборгованість за відсотками за кредитом, нарахованих відповідно до умов договору 61934,86 грн. Щодо доводів позивача про те, що умови договору є несправедливими, суд зазначає таке. Відповідно до ч 1, 3 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1,3 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк/фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти; особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Відповідно до ст. 15 та 23 Закону України «Про захист прав споживачів» ненадання інформації про послугу саме-по-собі не є підставою для визнання недійсним кредитного договору; за певних обставин це може бути підставою для розірвання договору або відшкодування збитків. За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором; загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту; споживчий кредит (кредит) - грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Пункт 4 частини 1 статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» містить визначення загальних витрат за споживчим кредитом, якими є витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Згідно з частиною першою статті 12 Закону України «Про споживче кредитування`у договорі про споживчий кредит зазначаються: 1) найменування та місцезнаходження кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), прізвище, ім`я, по батькові та місце проживання споживача (позичальника); 2) тип кредиту (кредит, кредитна лінія, кредитування рахунку тощо), мета отримання кредиту; 3) загальний розмір наданого кредиту; 4) порядок та умови надання кредиту; 5) строк, на який надається кредит; 6) необхідність укладення договорів щодо додаткових чи супутніх послуг третіх осіб, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту (за наявності); 7) види забезпечення наданого кредиту (якщо кредит надається за умови отримання забезпечення); 8) процентна ставка за кредитом, її тип (фіксована чи змінювана), порядок її обчислення, у тому числі порядок зміни, та сплати процентів; 9) реальна річна процентна ставка та загальна вартість кредиту для споживача на дату укладення договору про споживчий кредит. Усі припущення, використані для обчислення такої ставки, повинні бути зазначені; 10) порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування споживчим кредитом, включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, у вигляді графіка платежів (у разі кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії графік платежів може не надаватися); 11) інформація про наслідки прострочення виконання зобов`язань зі сплати платежів, у тому числі розмір неустойки, процентної ставки, інших платежів, які застосовуються чи стягуються при невиконанні зобов`язання за договором про споживчий кредит; 12) порядок та умови відмови від надання та одержання кредиту; 13) порядок дострокового повернення кредиту; 14) відповідальність сторін за порушення умов договору. Відповідно до ст. 55 Закону України "Про банки і банківську діяльність" відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Згідно з п.8 ст.47 Закону України «Про банки і банківську діяльність», банк самостійно встановлює процентні ставки та комісійну винагороду за надані послуги. Матеріалами справи встановлено, що відповідачка письмово підписала та підтвердила, що отримала та ознайомилась з інформацією про умови кредитування та процентні ставки за кредитом, фіксовану процентну ставку та реальну, що підтверджується паспортом споживчого кредиту. Разом з тим, відповідачці було відомо про графік щомісячних платежів, який наведений у додатку №1 кредитного договору. На момент укладення кредитного договору відповідачка не зверталась до ТзОВ «ЛІНЕУРА\~УКРАЇНА» із заявою про надання роз`яснень незрозумілих їй умов договору або за додатковою інформацією щодо умов кредитування, а також з пропозицією про внесення будь-яких змін до запропонованої редакції договору, що свідчить про прийняття та згоду зі всіма умовами такого договору. На думку суду, відповідачкою не доведено укладення Договору на умовах, що обмежують її права, як споживача. Згідно ч. 1ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У відповідності до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до вимог ст. 76, 77 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що надані позивачем докази підтверджують укладення між ТзОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] договору кредиту в електронній формі, отримання відповідачем кредитних грошових коштів та їх неповернення правонаступнику ТзОВ «Лінеура Україна» - ТзОВ «Росвен Інвест Україна», тобто невиконання відповідачем умов, укладеного договору. Як становлено з матеріалів позовної заяви, позивачем було сплачено судовий збір у сумі 2684,00 грн., а тому вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved