Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-20 00:00:00

У грудні 2023 позивач [PERSON] поштою звернулась до суду з вищевказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. В обґрунтування позову вказано, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 28.08.2013, мають спільну доньку [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що сімейне життя не склалось, зникли почуття взаємної любові, поваги, взаєморозуміння та підтримки. Сторони проживаюь окремо, спільне господарство не ведуть та шлюбних стосунків не підтримують. Шлюб носить формальний характер, а його збереження суперечить її інтересам. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю. 17.01.2024 ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи у відкритому судовому засіданні 21.02.2024, копії ухвали надіслані сторонам. В матеріалах справи міститься заява позивача про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, не заперечує щодо заочного рішення. 21.02.2024 відповідач звернувся через канцелярію суду із заявою про розгляд справи у його відсутность, позовні вимоги визнає в повному обсязі. В силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. З 28.08.2013 сторони по справі перебувають у шлюбі, який зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 1055, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , актовий запис № 6, подружжя має спільну доньку [PERSON] , [INFO] . Сторони зареєстровані за різними адресами проживання, що вбачається з наявних у справі письмових доказів. При вирішенні справи суд виходить з наступного. Згідно з ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу (СК) України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Норми частин 3 і 4 ст. 56 СК України передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В силу положень ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім`ї є неможливим, а тому наявні підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

Outcome: approved