Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-12 00:00:00

Представник позивача в інтересах позивача [PERSON] адвокат Шпіньова О.М. 09.05.2023 через систему «Електронний суд» звернулася до суду з зазначеним позовом, просить стягнути з відповідача на користь позивача страхове відшкодування у сумі 61 467, 57 гривень, а також 3% річних у сумі 358,70 гривень, інфляційні нарахування у сумі 922,01 гривень. За змістом позовної заяви, 30.06.2022, приблизно об 11 годині 45 хвилин у м. Харків по проспекту Гагаріна, біля бул. 159, [PERSON] , керуючи транспортним засобом марки «Mercedes-benz», д.н.з. [NUMBER] , не вибрав безпечної дистанції, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем марки «Citroen C1», д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , чим порушив п. 13.1 Правил дорожнього руху України. Відповідно до постанови Ленінського районного суду м. Полтави від 27.09.2022 у справі про адміністративне правопорушення №553/2292/22, встановлено особу, винну у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та притягнуто її до відповідальності. Відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 205550934 автомобіль «Mercedes-benz», д.н.з. [NUMBER] , застрахований у ТДВ "СК "КРЕДО", статус на дату ДТП чинний. Вказаним полісом встановлений ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну у розмірі 160 000,00 гривень. Водій транспортного засобу «Citroen C1», д.н.з. [NUMBER] , повідомила відповідача про настання дорожньої транспортної пригоди за її участі. Після чого [PERSON] звернувся до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування. 20.10.2022, враховуючи відсутність виплати страховика, 20.10.2022 відповідачу скеровано адвокатський запит, з відповіді на який стало відомо, про ухвалення рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування. Підставою для відмови стало те, що згідно зі схемою ДТП, яка видана Управлінням патрульної поліції ДПП в Харківській області учасниками ДТП, яке сталося 30.06.2022 в м. Харків по проспекту Гагаріна, біля буд. 159, є транспортні засоби: «MERCEDES-BENZ» 814, д.н.з. [NUMBER] , VIN -номер якого не вказаний, а також «CITROEN C1», д.н.з [NUMBER] . Натомість, згідно з полісом страхування ТДВ СК КРЕДО №EP-205550934 від 22.08.2021, застрахованим є саме транспортний засіб «MERCEDES-BENZ» 814, д.н.з. [NUMBER] , VIN-код: [NUMBER] , який не був учасником даного ДТП. Так, 21.11.2022 на спростування рішення страховика та з метою отримання страхового відшкодування позивачем надіслано відповідь на адресу страхової компанії і зазначено VIN-код автомобіля «MERCEDES-BENZ» 814, д.н.з. [NUMBER] та повторну заяву про виплату страхового відшкодування. Дане відправлення отримано відповідачем 28.11.2022, відповідно, 90-денний строк виплати страхового відшкодування, яке на час звернення до суду не перераховано на реквізити [PERSON] , сплинув 26.02.2023. 02.03.2023 стороною позивача подано адвокатський запит відповідачу, у відповіді на який страховик повідомив, що розмір страхового відшкодування становить 61 467,57 гривень та виплата страхового відшкодування буде здійснена найближчим часом. Разом з цим, відповідно до тверджень сторони позивача, при безпідставній відмові у виплаті страхового відшкодування, крім наслідків, передбачених договором, страховик, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу страхувальника зобов`язаний сплатити йому суму страхової виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті, та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні майнових витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання. Так, станом на дату звернення до суду із позовом стороною позивача здійснено розрахунок 3% процентів у сумі 358,70 гривень та інфляційних нарахувань у сумі 922,01 гривень, тобто, станом на 08.05.2023. Враховуючи неможливість позасудового врегулювання спору, зволікання страховика у здійсненні виплати на підставі полісу внаслідок настання страхового випадку понад законодавчо встановлений строк, оскільки вина третьої особи [PERSON] встановлена в судовому порядку, та із посиланням на ст.16, 526, 625, 979, 988, 990, 992, 1166, 1187 ЦК України, ст.8 Закону України «Про страхування», ст.3, 5, 6, 32, 35, 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», представниця позивача просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Крім того, стороною позивача заявлено до стягнення витрати на правову (правничу) допомогу у сумі 5\~600,00 гривень. Ухвалою судді від 15.05.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено розглядати її у порядку спрощеного позовного провадження, визначено дату, час і місце проведення судового розгляду по суті, з повідомленням (викликом) сторін (учасників справи). Визначено відповідачу 15-денний строк із дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Роз`яснено, що у зазначений строк відповідач має право надіслати суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України, і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову. Крім того, роз`ясненои, що у цій справі заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження відповідно до ч.7 ст.277 ЦПК України не подаються. Згідно з ч.1 ст.193 ЦПК України у строк для подання відзиву відповідач має право пред`явити зустрічний позов, встановлено позивачу 5-денний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, яка має відповідати вимогам ч.3-5 ст.178 ЦПК України, при цьому, її копія одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана іншим учасникам справи. Роз`яснено третій особі згідно з ч.4 ст. 181 ЦПК України право подати пояснення щодо позову в 15-денний строк із дня вручення даної ухвали, а щодо відзиву - протягом 5 днів із дня його отримання, які мають відповідати вимогам ч. 3-6 ст. 178 ЦПК України. Так, 08.06.2023 до справи засобами електронного листування представником відповідача К.Грициною подано відзив на позовну заяву, за змістом якого позовні вимоги визнано у частині суми страхового відшкодування, розмір якого не оспорюється страховиком. За змістом відзиву, факт настання страхового випадку та притягнення [PERSON] до відповідальності на підставі судового рішення відповідач визнає. Підтверджує, що на момент ДТП цивільно-правова відповідальність водія автомобілю «MERCEDES-BENZ» 814, д/н [NUMBER] , дійсно застрахована у відповідача згідно з Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ЕР/205550934 від 21.08.2021. Як видно з відзиву, 05.07.2022 представником відповідача оглянуто автомобіль «CITROEN C1», д/н [NUMBER] у присутності [PERSON] та замовлений звіт № 3005589/2022 від 01.08.2022. Огляд пошкодженого автомобіля страховико проведено із дотриманням строку, визначеного п. 34.2 ст. 34 Закону, тобто в межах 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про ДТП, та складено акт технічного огляду, з яким ознайомлено позивача. Відповідно до звіту №3005589/2022 про оцінку автомобіля від 01.08.2022, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «CITROЕN C1», держ. номер [NUMBER] , з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу 0,361 та без врахування ПДВ, складає 63 967,57 гривень. Так, відповідно до тверджень сторони відповідача, сума страхового відшкодування за вирахуванням франшизи у сумі 2\~500,00 гривень (відповідно до абз. 2 п. 12.1 ст. 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів») (далі Закон) підлягає сплаті [PERSON] . До страховика на підставі ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» переходить право вимоги потерпілого, що отримав страхове відшкодування, в межах сум, зазначених у страховому полісі, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу, а саме, у розмірі витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Тобто, у правовідносинах відбувається заміна кредитора. Представник відповідача також зазначає, із посиланням на п. 32.7 ст. 32 Закону, що страховик не відшкодовує шкоду, пов`язану із втратою товарного вигляду транспортного засобу. Тобто, заявлена до стягнення стороною позивача вартість відшкодування у сумі 61 467,57 гривень, є обґрунтованою, охоплюється лімітом страхової відповідальності і визнається відповідачем, адже у страховика у зв`язку з настанням страхового випадку дійсно виник обов`язок відшкодувати позивачу шкоду, виходячи з вартості відновлювального ремонту автомобіля з урахуванням коефіцієнта зносу деталей, ПДВ та з вирахуванням франшизи. Щодо вимог про стягнення пені за порушення грошового зобов`язання, у відзиві зазначено, що, із врахуванням ст.2, 36.5.Закону, дійсно за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. За аналогією закону представник відповідача вважає, що п.15,18 перехідних положень ЦК (період поширення на території України коронавірусної хвороби COVID-19 та воєнного стану) звільняє страховика від обов`язків сплатити неустойку, штраф, пеню за прострочення. Крім того, у відповідності до ст.617 ЦК України, страховик, як особа, що порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, адже вказані форс-мажорні обставини унеможливлюють виконання зобов`язання в цілому. Крім того, щодо відшкодування 3% річних та інфляційних втрат, позов у дані частині стороною відповідача не визнається. Так, відповідно до доводів, викладених у відзиві, відшкодування шкоди є відповідальністю, а не борговим (грошовим) зобов`язанням, тому на завдану шкоду не повинні нараховуватись проценти за користування чужими грошовими коштами, що теж є відповідальністю. Отже, нарахування процентів на суму шкоди є фактично подвійною мірою відповідальності (лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10-74/0/4-13 від 16 січня 2013, п. 4 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року N 4 "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки"). Спростовуючи настання відповідальності ТДВ СК «Кредо» у виді сплати неустойки в розмірі, встановленому договором або законом (ст.992 ЦК України), представник відповідача зауважує, що спеціальним Законом передбачено лише нарахування пені, а дія ч. 2 ст. 625 ЦК України не поширюється на правовідносини, що виникають у зв`язку із завданням шкоди. Відповідач наголошує на тому, що попри подібність правової природи п. 3 ст. 549 ЦК України (щодо сплати пені) та ст.625 ЦК України (щодо сплати трьох процентів річних), які в обох випадках застосовуються як відповідальність за порушення грошового зобов`язання, ці правові норми є різними за своєю правовою природою (у порівнянні договору особистого страхування та договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, адже розмір страхової виплати за першим різновидом договорів чітко врегульовується його умовами та не залежить від збитків). З приводу стягнення витрат на правову допомогу, стороною відповідача за змістом відзиву висловлено заперечення проти їх розміру. Так, відповідно до тверджень представника відповідача, адвокатка, при пред`явленні позовної заяви не надала договору про надання правової допомоги та не вказала переліку послуг, які надавались/будуть надаватися під час виконання ним такого договору. Також не надано платіжного доручення, яке б підтверджувало понесені позивачем витрати на правничу допомогу. Разом з цим, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Так, відповідач заявляє, що підготовка відповідної справи до розгляду в суді не вимагала значного обсягу юридичної та технічної роботи, оскільки вказана справа є малозначною та розглядається судом у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. При виготовленні позовної заяви не вимагалося проводити додатковий аналіз великої кількості законів та підзаконних актів, адже нормативно-правове регулювання спірних правовідносин регулюються нормами ЦК України та Законом. Таким чином, враховуючи вищевикладене, витрати на правничу допомогу, на переконання відповідача, підлягають задоволенню у розмірі 1 000,00 гривень. Інших процесуальних дій у справі судом вчинено не було за відсутності клопотань сторін, зустрічної позовної заяви відповідачем не подано. Сторони та треті особи, їх представники в судове засідання не з`явились, повідомлялись про час та місце розгляду справи належним чином засобами поштового зв`язку. Представник позивача адвокатка Шпіньова О.М. відповідно до заяви, вх.№ від 07.06.2023, просить розглянути справу за відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. Представник відповідача К. Грицина за змістом відзиву просить розглянути справу за відсутності представника. Судове засідання неодноразово відкладено у зв`язку із неявкою третьої особи [PERSON] , який на даний час письмових ппояснень у визначені судом строки, жодних заяв та клопотань до справи не скерував, поважність причин неявки не повідомляв. Крім того, рішення суду про відкладення було зумовлено відсутністю відомостей про своєчасне повідомлення третьої особи про дату, час та місце розгляду справи, адже поштові повідомлення повертались із суттєвою затримкою, що унеможливлювало здійснення судом висновку про обізнаність [PERSON] зі справою та, відповідно, судовий розгляд. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, не здійснюється згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України. Суд, враховуючи належне повідомлення сторін про розгляд справи, клопотання представників сторін про розгляд справи за їх відсутності, визначений процесуальний строк для розгляду, належне повідомлення третьої особи, за відсутності підстав для відкладення судового розгляду у відповідності до приписів ст.223, 240 ЦПК України, вважає за доцільне розглянути справу за наявними матеріалами. Розглянувши позовну заяву, дослідивши письмові докази у справі, вивчивши заяви сторін по суті спору (відзив), суд встановив фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини, які склалися між сторонами, та дійшов висновку про те, що позовна заява підлягає задоволенню у повному обсязі у зв`язку із таким. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] від 18.02.2020, автомобіль марки «Citroen C1», д.н.з. [NUMBER] , номер шасі [NUMBER] , 2018 р.в., червоного кольору, належить [PERSON] , адреса реєстрації: [ADDRESS] . Згідно з довіреністю, посвідченою приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Нескородовою О.А., за р.№1644 від 26.04.2021, дійсною до 26.04.2024, [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , уповноважує [PERSON] , [INFO] , представляти її інтереси в усіх необхідних установах і організаціях незалежно від форми власності, галузевої належності та підпорядкування з усіх питань, пов`язаних з експлуатацією (управлінням) та розпорядженням (продажем, орендою, наймом, позичкою, страхуванням тощо) на умовах на його розсуд, транспортним засобом автомобілем марки «Citroen C1», 2018 р.в., д.н.з. [NUMBER] , номер шасі [NUMBER] , червоного кольору, належним їй на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засоюу [NUMBER] , виданого ТСЦ 6350 18.02.2020, перша реєстрація 15.08.2018; серед іншого представляти інтереси у судах та судових установах зі всіма правами стосовно цього транспортного засобу тощо (засвідчена копія досліджена судом). Даною довіреністю не обумовлено обмежень правомочностей позивача й у зв`язку зі вчиненням всіх необхідних дій з отримання страхового відшкодування у зв`язку із настанням страхового випадку. Постановою Ленінського районного суду м.Полтави у справі про адміністративне правопорушення №553/2292/22, пр.3/553/1507/2022, - 27.09.2022 винесено постанову, яка набрала законної сили 08.10.2022 (веб-посилання на постанову: https://reyestr.court.gov.ua/Review/106488646), відповідно до якої 30.06.2022 близько 11 год. 45 хв. у м.Харків, по просп. Гагаріна, 159, [PERSON] керуючи транспортним засобом марки «Mercedes-benz», д.н.з. [NUMBER] не вибрав безпечної дистанції внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем марки «Citroen C1», д.н.з. [NUMBER] . У результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Будучи належно повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, [PERSON] в судове засідання не прибув, із клопотаннями про відкладення розгляду справи не звертався. Оцінивши досліджені в судовому засіданні докази з точки зору їх належності та допустимості, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши всі обставини справи у їх сукупності, суд вважає доведеною вину [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення. Його дії суд кваліфікує за ст.124 КУпАП, оскільки він, будучи учасником дорожнього руху, допустив порушення вимог п.13.1 ПДР України, у результаті чого сталась дорожньо-транспортна пригода. Винуватість [PERSON] , як встановлено судом під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами: даними схеми місця ДТП з переліком видимих (зовнішніх) пошкоджень транспортних засобів, письмовими поясненнями учасників дорожньо-транспортної пригоди. Так, суд встановив, що, виходячи із змісту Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила (пункти 1.3, 1.4). Згідно із п.13.1 ПДР України, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу. Вказаних вимог Правил дорожнього руху [PERSON] не дотримався, внаслідок чого відбулось зіткнення, що спричинило пошкодження транспортних засобів. Відповідно, вказаною постановою суду [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 гривень, а також судовий збір. За змістом ч.6 ст.82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Судом також встановлено, що [PERSON] 18.07.2022 звернувся до ТДВ СК «Кредо» із заявою про виплату страхового відшкодування у зв`язку із настанням страхового випадку, який стався 30.06.2022 згідно з договором страхування (полісом ОСЦПВВНТЗ ТДВ СК «Кредо» №205550934 від 22.08.2021, внаслідок якого пошкоджено автомобіль марки «Citroen C1», д.н.з. [NUMBER] та просив виплатити страхове відшкодування у безготівковому порядку на рахунок в АТ «Універсал банк» (картка Monobank), із зазначенням IBAN та інших необхідних для здійснення платежу реквізитів. Повторно заява про виплату страхового відшкодування подана позивачем 21.11.2022. Дане відправлення відповідачем отримано 28.11.2022, відповідно, 90-денний строк виплати страхового відшкодування, яке на час звернення до суду не перераховано на реквізити [PERSON] , сплинув 26.02.2023. Порядок розрахунку суми страхового відшкодування та копія звіту про оцінку автомобіля від 01.08.2022 надісланий відповідачем адвокатці Бабій Л.В., яка діє в інтересах [PERSON] , за вих.№547 від 20.03.2023. За змістом відповіді ТДВ СК «Кредо» на адвокатський запит адвоката Бабій Л.В., яка діє в інтересах [PERSON] , вих.№ 3160 від 14.11.2022, 18.07.2022 від представника потерпілої особи надійшла заява про виплату страхового відшкодування внаслідок настання страхового випадку 30.06.2022. Оскільки згідно полісу страхування ТДВ СК «Кредо» №ЕР-205550934 від 22.08.2021, застрахованим є транспортний засіб марки «Mercedes-benz» 814, д.н.з. [NUMBER] , який не був учасником ДТП, враховуючи відсутність вини водія, забезпеченого за цим полісом транспортного засобу в події ДТП 30.06.2022, на підставі ст.6, п.32.1 ст.32, п.36.2 ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідач не визнає дану подію страховим випадком, передбаченим ст.6, відтак, прийнято рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування. Вже після прийняття відповідачем рішення на електронну адресу страхової компанії (страховика) надійшов лист із наданням інформації щодо Vin-кода транспортного засобу марки «Mercedes-benz» 814, д.н.з. [NUMBER] . Так, відповідно до ст.35 Закону для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про ДТП подає страховику відповідну заяву. Отже, заявнику роз`яснено відповідне право власника транспортного засобу або його законного представника. Із врахуванням даних звіту про оцінку автомобіля та франшизи (2\~500 гривень) згідно з полісом, сума страхового відшкодування власнику автомобіля марки «Citroen C1», д.н.з. [NUMBER] , за попереднім розрахунком становить 61\~467,57 гривень. Судом також за даними МТСБУ (https://policy-web.mtsbu.ua/Search/ByPolicyNum?md=C7AECAA78237D9013CA0E2478BC2E17B9E6C9EB5CD8D64D359619638FD4662F6BF8D187892E29C5D5DBE7C427FE7F44AFA7BD7D0DE58691A7E34CC74632847C6) встановлено, що відповідальність страхувальника та інших осіб, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом, д.н.з. [NUMBER] , VIN-код [NUMBER] , тип C2: вантажні автомобілі вантажопідйомністю понад 2 т, марка та модель: «Mercedes-Benz 814» станом на 30.06.2022 відповідно до полісу № 205550934 застрахована, страховик - ТДВ "СК "КРЕДО", що визнається сторонами у справі, не потребує доведення. Так, за приписами ч.1 ст.82 ЦПК України Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Крім того, до позовної заяви додано засвідчену копію посвідчення водія [NUMBER] на ім`я [PERSON] , [INFO] , виданого 06.12.2006. [PERSON] , яка керувала застрахованим транспортним засобом «CITROЕN C1», держномер [NUMBER] , повідомила про настання події, що має ознаки страхового випадку, 18.07.2022. Відповідно до звіту суб`єкта оціночної діяльності ФОП [PERSON] №3005589/2022 про оцінку автомобіля «CITROЕN C1», держномер [NUMBER] , від 01 серпня 2022 року (сертифікат № 1152/20 суб`єкта оціночної діяльності, виданий 31 грудня 2020 р. Фондом Державного майна України. Термін дії до 31 грудня 2023 р.), вартість матеріального збитку, завданого власнику вказаного автомобіля без урахування втрати товарної вартості становить 70 279,33 гривень, ПДВ 6\~311,76 гривень. Згідно з розрахунком, наданим стороною позивача, інфляційне нарахування на суму боргу (61\~467,57 гривень) згідно зі ст. 625 ЦК України, дорівнює 922,01 гривні, 3% річних 358,70 гривень (з 27.02.2023 по 08.05.2023 за 71 день). Інші докази в матеріалах справи відсутні. Предметом позову є матеріально-правова вимога законного представника власника транспортного засобу, пошкодженого внаслідок ДТП 30.06.2022 (страхового випадку), до страховика забезпеченого транспортного засобу, яким керував [PERSON] , про стягнення страхового відшкодування за полісом №205550934,\~у розмірі, що відповідає вартості відновлювального ремонту належного [PERSON] транспортного засобу, без урахування втрати товарної вартості та франшизи, в межах ліміту відповідальності для відшкодування майнової шкоди згідно з полісом, а також вимога про застосування наслідків порушення грошового зобов`язання у виді стягнення 3% річних та інфляційних втрат. Підставою для звернення до суду стало порушення строку регламентної виплати та нездійснення перерахування вказаної суми страхового відшкодування у 90-денний строк. При розгляді справи суд виходить з таких норм чинного законодавства. Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються ЦК України, Законом України «Про страхування» від 18.11.2021, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», іншими законодавчими актами. Статтею 129 Конституції України визначено принципи рівності усіх учасників процесу перед законом і судом, змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості, як одні з основних засад судочинства. Згідно з п.1,3 ч.2, 3, 6 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини; завдання майнової (матеріальної) шкоди та моральної шкоди іншій особі. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події. За нормою ч.1 ст.14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства та має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Розглядаючи вимоги про стягнення матеріальної шкоди, спричиненої внаслідок ДТП, суд виходить з такого. За нормою ч.1,2 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). За змістом ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Обов`язковість договору для виконання сторонами передбачена ст. 629 ЦК України. За змістом ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Разом з цим, положення ч.2 ст.1187 ЦК України чітко передбачають, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особливості відшкодування шкоди, завданої внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки визначені ст.1188 ЦК України. Натомість положеннями ч.1 ст.1194 ЦК України врегульовано, що особа, яка застрахувала свою відповідальність, лише у разі недостатності страхової виплати (відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (відшкодуванням). Інститут страхування є одним із засобів, покликаних мінімізувати ризики, пов`язані з можливим знищенням або пошкодженням такого майна. Економічне призначення майнового страхування полягає у відшкодуванні збитків, заподіяних внаслідок пошкодження чи знищення майна при настанні страхових випадків, визначених законодавством або обумовлених договором. Отже, мета такого страхування - компенсування шкоди. Як передбачено ст.979-981 ЦК України, договір страхування укладається відповідно до цього Кодексу, Закону України "Про страхування", інших законодавчих актів. Законом може бути встановлено обов`язок фізичної або юридичної особи укласти договір страхування (обов`язкове страхування). Вимоги щодо укладення договорів страхування за окремими класами страхування/категоріями страхових ризиків для врегулювання правовідносин, за якими вимагається обов`язкова наявність договору, можуть бути визначені законодавством. Предметом договору страхування є передача страхувальником за плату ризику, пов`язаного з об`єктом страхування, страховику на умовах, визначених договором страхування або законодавством України. Об`єктом страхування можуть бути: життя, здоров`я, працездатність та/або пенсійне забезпечення; майно на праві володіння, користування і розпорядження та/або можливі збитки чи витрати; відповідальність за заподіяну шкоду особі або її майну. Договір страхування укладається в письмовій формі з дотриманням вимог до письмової форми правочину, встановлених цим Кодексом. Факт укладення договору страхування може посвідчуватися страховим полісом (сертифікатом). Його істотні умови закріплено у ст. 982 ЦК України. Відповідно до ст. 3, п. 9.1 ст.9, п.10.1 ст.10 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон) обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Відповідно до цього Закону передбачено, зокрема, укладання внутрішнього договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (далі - внутрішній договір страхування). Необхідною умовою виникнення обов`язку страховика за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності осіб, які на відповідній правовій підставі володіють транспортними засобами, є настання страхового випадку (події, внаслідок якої завдано шкоди третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, цивільно-правова відповідальність якої застрахована за договором) (п. 17 Постанови Пленуму ВССУ від 01.03.2013 №4 Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки). Згідно зі ст.6, п.22.1 ст.22 Закону страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно з ч.2 ст.1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Ст.29 Закону передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються, зокрема, витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Згідно з пунктом 34.2 статті 34 Закону протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Розмір шкоди, пов`язаної з пошкодженням чи фізичним знищенням дороги, дорожніх споруд та інших матеріальних цінностей, визначається на підставі аварійного сертифіката, рапорту, звіту, акта чи висновку про оцінку, виконаного аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства (стаття 31 Закону). Відповідно до\~п.36.1,\~36.2 ст.36 Закону страховик,

Outcome: approved