Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-15 00:00:00

4 січня 2024 року, [PERSON] звернувся до суду з вказаною заявою, предмет якої в подальшому змінив та в остаточній редакції якої від 13.02.2024 р., просив суд, встановити юридичний факт в тому, що він здійснює постійний сторонній догляд за своєю бабусею [PERSON] , [INFO] , з якою вони разом, однією сім?єю проживають за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою виданою КП «Великодолинське», від 03.01.2024 р. № 0006 та депутатським актом № 251 від 29.12.2023 р. Великодолинською селищною радою Одеського району Одеської області, та яка є інвалідом ІІ-ої групи через загальне захворювання опорно рухового апарату згідно довідки до Акту огляду МСЕК серії 12 ААГ № 879828 виданої 04.12.2023 р. безстроково та згідно висновку КНП «Чорноморський МЦПМСД» ЧМР Одеського району Одеської області № 1064 від 19.12.2023 року «Про наявність у [PERSON] , [INFO] порушення функцій організму через які, вона, як невиліковно хвора особа не може самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребує соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі». В судове засідання заявник не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив, заявивши в резолютивній частині своєї уточненої заяви про розгляд справи за його відсутності, підтримавши доводи своєї заяви (а.с. 43). Представниця заінтересованої особи Великодолинської селищної ради Одеського району Одеської області в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, про дату, час та місце судового розгляду повідомлялася належним чином, отримавши уточнену заяву 13.02.2024 року, про що свідчить штамп з вхідним № 564/03-21/24, письмових пояснень чи заперечень до суду не надала (а.с. 44-46). Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. В розумінні статті 1 Закон України «Про реабілітацію інвалідів в Україні» № 2961-IVвід 06.10.2005 року (далі - Закон № 2961-IV), медико-соціальна експертиза - встановлення ступеня стійкого обмеження життєдіяльності, групи інвалідності, причини і часу їх настання, а також доопрацювання та затвердження індивідуальної програми реабілітації особи з інвалідністю (дитини з інвалідністю) в рамках стратегії компенсації на основі індивідуального реабілітаційного плану та комплексного реабілітаційного обстеження особи з обмеженням життєдіяльності. Відповідно до частини третьої статті 8 Закону № 2961-IV, рішення медико-соціальних експертних комісій є обов`язковими для виконання органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями, реабілітаційними закладами незалежно від типу і форми власності. Постійний сторонній догляд - вид догляду, яким забезпечуються інваліди із вираженими порушеннями в організмі, зумовленими професійними та загальними захворюваннями, травмами, що призводять до значного обмеження життєдіяльності, надзвичайною залежністю від постійного догляду, допомоги або нагляду інших осіб, неспроможні до самообслуговування (не можуть самостійно приймати їжу, забезпечувати гігієнічні потреби, потребують допомоги на прогулянках). Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 та ч. 2 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо згідно закону вони породжують юридичні наслідки. Відповідно до ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності не оспорюваних прав. Перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення визначено в ст. 315 ЦПК України, відповідно до якої, суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що суд вправі розглядати справи про встановлення факту, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Тобто, від встановлення такого факту залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян та встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. У вказаній Постанові зазначено вичерпний перелік заяв, які не можуть розглядатися судами, серед яких не вказано про факт здійснення догляду за інвалідом або за престарілим, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду або досяг 80-річного віку. Статтею 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачено, що не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані, опікуни особи з інвалідністю, визнаної судом недієздатною; особи, зайняті постійним доглядом за особою з інвалідністю I групи; особи, зайняті постійним доглядом за особою з інвалідністю II групи або за особою, яка за висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров?я потребує постійного догляду, у разі відсутності інших осіб, які можуть здійснювати такий догляд. Судом встановлено, що заявник є онуком [PERSON] , [INFO] , які постійно, удвох, однією сім?єю проживають разом за адресою : [ADDRESS] , що підтверджується довідкою виданою КП «Великодолинське», від 03.01.2024 р. № 0006 та депутатським актом № 251 виданого 29.12.2023 р. Великодолинською селищною радою Одеського району Одеської області та яка є інвалідом ІІ-ої групи через загальне захворювання опорно рухового апарату згідно довідки до Акту огляду МСЕК серії 12 ААГ № 879828 виданої 04.12.2023 р. безстроково та згідно висновку КНП «Чорноморський МЦПМСД» ЧМР Одеського району Одеської області № 1064 від 19.12.2023 року «Про наявність у [PERSON] , [INFO] порушення функцій організму через які, вона, як невиліковно хвора особа не може самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребує соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі» (а.с. 4,6,10-13,47). Відповідно до довідки до акту огляду медико - соціальною експертною комісією серії 12ААГ № 879828, [PERSON] , [INFO] є інвалідом Другої групи безстроково (через загальне захворювання опорно рухового апарату) (а.с. 10). Актом обстеження житлово-побутових умов громадянки України [PERSON] від 14.02.2024 року № 110, складеним Великодолинською селищною радою Одеського району Одеської області, встановлено, що [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] разом з онуком [PERSON] , [INFO] (а.с. 47). Суд встановив, що заявник здійснює постійний догляд за своєю хворою бабусею [PERSON] , [INFO] , виконуючи усю хатню роботу з прибиранням житла, купівлі необхідних ліків, продуктів харчування, оплачуючи комунальні послуги, забезпечуючи її всім необхідним для життя. Згідно висновку ЛКК № 325 від 15.02.2024 року виданого КНП «Чорноморський міський центр первинної медко - санітарної допомоги» за станом здоров`я [PERSON] , за станом здоров`я може здійснювати догляд за хворою бабусею [PERSON] , [INFO] (а.с. 48). З заяви вбачається, що інших осіб, які можуть здійснювати догляд за [PERSON] , [INFO]., окрім заявника - немає, так як вони мешкають лише удвох, що підтверджується актом обстеження житлово-побутових умов громадянки України [PERSON] від 14.02.2024 року № 110, складеним Великодолинською селищною радою Одеського району Одеської області, довідкою КП «Великодолинське» № 0006 від 03.01.2024 року, актом перевірки квартири [ADDRESS] від 29.12.2023 року (а.с. 12,13,47). Отже, заявник є єдиною особою, який на даний час здійснює догляд та піклується про хвору бабусю, а саме допомагає у самообслуговуванні, прибирає житло, допомагає у веденні підсобного господарства, забезпечуючи її всім необхідним, в тому числі ліками, продуктами харчування, одежею, тощо. Догляд здійснює добровільно, на безоплатній основі. Проти здійснення ним постійного догляду, його бабуся [PERSON] , [INFO]. не заперечує, що свідчить з її письмової заяви на адресу суду (а.с. 37). Від встановлення факту здійснення заявником постійного стороннього догляду за особою, яка цього потребує, залежить виникнення його прав та обов?язків, визначених Законом України від 19 червня 2003 року № 966-ІV «Про соціальні послуги», Законом України від 21 жовтня 1993 року № 3543-ХП «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Постановою Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2004 року № 588 «Про затвердження Порядку призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги» та інших. З матеріалів справи випливає, що заявник має бажання та можливість дбати про свою рідну бабусю, доглядати її, створювати їй всі необхідні побутові умови, забезпечувати її доглядом та лікуванням й надалі, посилаючись на те, що факт здійснення заявником догляду за бабусею, яка потребує постійного догляду, породжує для заявника юридичні наслідки та виникнення прав та обов?язків щодо отримання соціальних пільг і виплат, а також виникнення прав та обов?язків, визначених Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Законом України «Про військовий обов?язок і військову службу». На підставі викладеного, суд вважає заяву обґрунтованою, підтвердженою документально і такою, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved