Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-18 00:00:00

Позивач Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Універсальна" звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення шкод завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Просить суд стягнути з [PERSON] на користь ПрАТ «СК «Універсальна» завдані збитки у розмірі 9 113, 66 грн. та судові витрати з підстав зазначених у позові. Представник позивача в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак у п. 3 прохальної частини позовної заяви просить суд розглядати справу у його відсутності. Позовні вимоги підтримує повністю. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, за адресою його реєстрації та додатко шляхом оголошення на офіційному вебсайті судової влади. Від нього будь-яких клопотань на адресу суду не надходило. Відзиву на позовну заяву не подано. На підставі частини 3 статті 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Враховуючи відсутність заперечень зі сторони позивача, суд проводить заочний розгляд справи відповідно до вимог статей 280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Універсальна» та Приватним акціонерним товариством "Концерн Хлібпром" (Страхувальник) було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту (КАСКО) № 3015/215/010476 від 28.05.2021 року. Предметом даного Договору були майнові інтереси Страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом марки "Renault", державний номерний знак [NUMBER] . У відповідності до умов вказаного Договору страхування позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь Приватним акціонерним товариством "Концерн Хлібпром" страхове відшкодування, що видно з копії такого договору та додатку до нього (а.с.5-8). 04.05.2022 року [PERSON] (відповідач), керуючи транспортним засобом PEUGEOT PARTNER, державний номерний знак [NUMBER] скоїв зіткнення з автомобілем Renault д.н.з. [NUMBER] . Внаслідок вищевказаної ДТП транспортним засобам було завдано механічних пошкоджень. Постановою Жовківського районного суду Львівської області від 04.11.2021 року по справі №444/3125/21 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, що видно з копії даної постанови (а.с.23). Судом встановлено, що до ПрАТ «СК «Універсальна» із заявою про настання страхового випадку звернувся Страхувальник. ПрАТ «СК «Універсальна» здійснило виплату страхового відшкодування потерпілій стороні згідно страхового акту № 11059/1 у розмірі 29 147, 00 грн. Цивільно-правова відповідальність Відповідача на дату ДТП була застрахована у ТОВ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ ,,ГАРДІАН» згідно полісу ОСЦПВВНТЗ № ЕР-205200951. ТОВ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ ,,ГАРДІАН» здійснило виплату страхового відшкодування відповідно до лімітів у розмірі 20 003,34 грн. Отже, різниця між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням становить: 9 113,66 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст. 993 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи відповідальної за заподіяні збитки. За частиною 1 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частина 2 статті 1187 ЦК України визначає, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до пункту 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно зі статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до роз`яснень викладеними в пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків). Згідно до ст. 1194 особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Таким чином, в розумінні ст.ст. 993, 1187, 1194 ЦК України у відповідача виникло зобов`язання перед позивачем відшкодувати завдані збитки в межах сплаченого позивачем страхового відшкодування страхувальнику останнього. Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. До збитків п. 1 ч. 2 вказаної статті відносить втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). На підставі\~викладеного,\~суд вважає\~за необхідне\~стягнути з\~відповідача на\~користь позивача\~ завдані збитки у розмірі 9 113, 66 грн. Таким чином, позовні вимоги є підставними та підлягають задоволенню в повному обсязі. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог позивача у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 2684,00 грн..

Outcome: approved