Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-26 00:00:00

Представник позивача звернулася до суду з позовом в інтересах позивача, в якому просила змінити черговість спадкування після смерті [PERSON] , який помер [INFO] та надати [PERSON] , який є рідним братом спадкодавця та спадкоємцем другої черги, право на спадкування разом зі спадкодавцем першої черги. В обгрунтування вимог зазначає, що [INFO] помер [PERSON] . На день смерті [PERSON] на праві власності йому належали: земельна ділянка площею 0,25 га, кадастровий номер 1820386000:02:001:0024; земельна ділянка, площею 0,3586 га, кадастровий номер 1820386000:02:001:0023; земельна ділянка, площею 0,1314 га, кадастровий номер 1820386000:02:001:0022; житловий будинок за адресою : [ADDRESS] ; земельна ділянка, площею 2,4342 га, кадастровий номер 1820387800:05:000:0231; земельна ділянка, площею 4,906 га, кадастровий номер 1820386000:04:000:0113; земельна ділянка, площею 2,3964 га, кадастровий номер 1820387800:05:000:0232. Спадкодавець за життя заповіту не залишив, тому спадкування відбувається за законом. Позивач [PERSON] звернувся до ПН Бердичівського РНО Чистякова А.О. із заявами про прийняття спадщини та про про видачу свідоцтв про право на спадщину на майно, яке залишилося після смерті брата [PERSON] 30.08.2023 року постановою позивачу було відмовлено у видачі свідоцтв про на спадщину. У постанові зазначено, що у відповідності до ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. [PERSON] згідно ст.1262 ЦК України входить до другої черги спадкування. До кола спадкоємців належить [PERSON] - дружина спадкодавця, яка у відповідності до ст.1261 ЦК України має право на спадкування у першу чергу. Відповідно до ч.2 ст.1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Впродовж 2022 року [PERSON] постійно хворів, скаржився братові на хворобливий стан, постійні болі в животі та різке зменшення ваги. Він не міг забезпечити собі належне лікування, оскільки за станом здоров"я не працював та не отримував дохід. Позивач надавав допомогу братові щодо перевезення до лікарні, за власні кошти оплатив обстеження (МРТ, консультативний висновок). 27.10.2022 року [PERSON] було встановлено онкологічний діагноз, у зв`язку з чим він періодично проходив лікування в умовах стаціонару та потребував постійного стороннього догляду. Тому весь свій вільний час та вихідні позивач проводив з братом: надавав йому суттєву моральну підтримку під час хвороби, купував продукти харчування, лі\-кував брата за свій рахунок. Так, в період з листопада 2022 року по 01 лютого 2023 року позивач переказував кошти на рахунок [PERSON] на загальну суму 21227,0 грн. В період з жовтня 2022 року [PERSON] перебував у безпорадному стані, оскільки постійно хворів, потребував допомоги внаслідок тяжкої хворо\-би. При цьому, відповідач не могла забезпечити належних умов проживання та лікування, так як не працювала та не отримувала дохід. Позивач лікував брата за власний рахунок, забезпечував належні умови проживання, надавав суттєву мо\-ральну підтримку, у вільний від роботи час доглядав за ним, тому вважає, що має право на спадкування разом із спадкоємцем першої черги з підстав, визна\-чених статтею 1259 ЦК України. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задоволити. Пояснивши, що в будинку де проживав брат, проживали їхні батьки, за яким він з дружиною доглядали. Після смерті батьків брат - [PERSON] , залишився проживати у батьківському будинку. Також, вони з братом разом купили автомобіль, яким спільно користувалися. Він робив ремонт у батьківському будинку, ще до одруження брата. Коли брат захворів, то він допомагав йому, як той був у лікарні в м.Києві на обстеженні, розраховувався за лікування, доглядав за ним. Також він допомагав коштами. У брата була онкологія. Коли брат лежав у Житомирі, то він не відвідував. Коли брат перебував на лікуванні в м. Андрушівці, то він відвідував його у лікарні три рази. Тому вважав, що має право на спадкування разом із спадкоємцем першої черги. Просив позовні вимоги задовольнити. Представник позивача в судовому засіданні підтримала позов з вищевикладених підстав та пояснила, що позивач після смерті свого брата звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки спадщину прийняла дружина брата, як спадкоємець за законом першої черги. Однак протягом 2022 року позивач надав допомогу братові, супроводжував його в лікарню, возив на обстеження. Позивач лікував брата за власні кошти, забезпечував належні умови проживання, надавав суттєву мо\-ральну підтримку, у вільний від роботи час доглядав за ним, тому вважає, що позивач має право на спадкування разом із спадкоємцем першої черги з підстав, визна\-чених статтею 1259 ЦК України. Крім того, подала клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, яке підтримала в судовому засіданні (а.с. 129-133) відмовити в їх стягненні або та зменшити до нуля. Зазначивши, що ні відзив на позовну заяву від 23.10.2023 року, ні клопотання про долучення доказів від 05.02.2024 року, взагалі не містять будь-яких обґрунтувань і посилань на склад судових витрат; відповідачем не повідомлено позивача про попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, а також станом на 27.02.2024 року не направлено на його адресу документів на підтвердження відповідних вимог; п.3.2 розділу 3 договору № 29 про надання правничої допомоги передбачає гонорар як у фіксованій сумі так і у процентному відношенні залежно від ціни позову, а рішення Ради адвокатів Харківської області носить інформаційний характер. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та пояснила, що вона дружина [PERSON] , яка постійно з ним проживала до дня його смерті та здійснювала догляд за ним. Позивач постійно не допомагав брату, він іноді приїздив на вихідні, брав сумки з продуктами. Коли чоловік захворів в жовтні 2022 року та їздив на обстеження до м.Києва, то там з ним був позивач, так як вона доглядала господарство. Після того, чоловік лежав в м.Житомирі в лікарні, два рази в м.Андрушівці в лікарні, де позивач не відвідував брата та не допомагав. Іноді позивач надавав грошові кошти брату на лікування з власної ініціативи. Чоловік не був у безпорадному стані, він їздив сам за кермом в автомобілі. Один раз чоловіка завозив до лікарні односельчанин [PERSON] .. 01.02.2023 року чоловікові стало погано, швидка приїхала та забрала його до лікарні з ним тоді постійно була вона. [INFO] чоловік помер в лікарні. До останього дня чоловік ходив, вона готувала йому дієтичне харчування, також вони доглядали велике господарство, з якого отримували доходи. Поховання було спільно проведено, позивач також приїздив та приймав участь. Після смерті чоловіка залишилося майно: земельні ділянки, житловий будинок, автомобіль, чоловік заповіт не залишив, у них з позивачем виник спір з приводу спадкового майна. Просила відмовити в позові, стягнути витрати на правову допомогу. Представник відповідача в судовому засіданні підтримав відзив наданий до суду (а.с.42-44) та заперечив проти задоволення позову, пояснивши, що до своєї\~смерті,\~спадкодавець був\~не одиноким,\~проживав у\~власному будинку\~разом із\~своєю дружиною\~-\~відповідачем по\~справі.\~Разом із\~відповідачем мали\~спільний бюджет,\~займалися підсобним\~господарством,\~мали у\~власності три\~земельних ділянки\~для ведення\~товарного сільськогосподарського\~виробництва,\~тримали корів,\~телят,\~свиней та\~іншу домашню\~живність,\~продавали молоко.\~Тобто до\~своєї смерті,\~спадкодавець був\~забезпечений на\~рівні з\~іншими мешканцями\~села.\~Спадкодавець не\~був людиною\~похилого віку\~та не\~перебував у\~безпорадному стані\~через тяжку\~хворобу або\~каліцтво,\~що підтверджуєтеся\~відповідною формою\~МСЕК.\~Відповідач не\~заперечує,\~що брат\~спадкодавця -\~позивач,\~декілька разів\~перераховував йому\~кошти,\~але відповідачу\~невідомо на\~яких підставах\~він йому\~їх надавав\~та для\~яких цілей.\~Позивач,\~під час\~хвороби спадкодавця,\~розмовляв з\~ним по\~телефону,\~однак приїжджав\~до нього\~тільки один\~раз.\~Оплата лікування\~спадкодавця здійснювалась\~за рахунок\~коштів з\~сімейного бюджету\~та коштів,\~які надавали\~близькі люди.\~Сам факт\~перерахунку коштів,\~не дає\~позивачу права\~на спадкування\~разом із\~спадкоємцями тієї\~черги,\~яка має\~право на\~спадкування,\~відповідно до\~ч.\~2\~ст.\~1259\~ЦК України.\~З наведених підстав просив відмовити у задоволенні позову. Клопотання про стягненя витрат на просійну правову допомогу підтримав та просив стягнути з позивача на користь відповідача понесені витрати в розмірі 13400 грн., які є обгрунтованими та підтверджені належними доказами. Доводи представника позивача щодо відмови в стягненні витрат на правову допомогу вважав безпідставними. Відповідно достатті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями 12,13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно дост. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановленихст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, вислухавши учасників справи, свідків, оцінивши всі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд доходить висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. В ході судового розгляду судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Андрушівськм відділом ДРАЦС у Бердичівському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) 07.02.2023 року (а.с.8). Позивач [PERSON] , [INFO] є рідним братом [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.13-14). Відповідач [PERSON] , [INFO] , є дружиною [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.80). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно: земельну ділянку площею 0,25 га, кадастровий номер 1820386000:02:001:0024; земельну ділянку, площею 0,3586 га, кадастровий номер 1820386000:02:001:0023; земельну ділянку площею 0,1314 га, кадастровий номер 1820386000:02:001:0022; житловий будинок за адресою: [ADDRESS] ; земельну ділянку, площею 2,4342 га, кадастровий номер 1820387800:05:000:0231; земельну ділянку площею 4,906 га, кадастровий номер 1820386000:04:000:0113; земельну ділянку, площею 2,3964 га, кадастровий номер 1820387800:05:000:0232, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об"єктів нерухомого майна щодо суб"єкта (а.с.9-12). Із постанови ПН Бердичівського РНО Житомирської області Чистякова А.О. вих.№175 від 30.08.2023 року вбачається, що на підставі ст. 49 Закону України «Про нотаріат», [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно, яке залишилась після смерті [PERSON] , що помер [INFO] , оскільки [PERSON] , згідно ст. 1262 Цивільного кодексу України входить до другої черги спадкування. До кола спадкоємців належить [PERSON] - дружина спадкодавця, яка у відповідності до ст. 1261 Цивільного кодексу України має права на спадкування в першу чергу (а.с.15). Із матеріалів спадкової справи № 44/2023 до майна померлого [INFO] видно, що з заявою про прийняття спадщини звернулася дружина померлого, відповідач [PERSON] та позивач [PERSON] , як брат померлого (а.с.72-83). Довідкою Андрушівської міської ради від 18.10.2023 року № 248 підтверджується, що [PERSON] постійно проживала без реєстрації з 27.08.2016 року по даний час за адресою: [ADDRESS] (а.с.47). Із довідки ТОВ "Андрушівськй маслосирзавод" видно, що [PERSON] було нараховано та виплачено кошти за здане молоко коров"яче незбиране за період з 01.01.2022 року по 31.12.2022 рік (а.с.65). Із оглянутої в судовому засіданні медичної карти стаціонарного хворого № 388 [PERSON] видно, що він хворів онколічним захворювання, перебував на лікуванні, де його супроводжувала дружина [PERSON] , та [INFO] помер (а.с.126-128). Із копій квитанцій видно, що позивачем здійснювалися перерахування грошових коштів, проте прізвище отримувача не вказано, а лише зазначено номер банківської картки (а.с.18-24). Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що позивача [PERSON] та його брата [PERSON] він знає з дитинства, вони разом виросли та проживали в одному селі. Про хворобу [PERSON] він знав за рік до його смерті. Він часто не був в [PERSON] . Як заходив, то бачив, що [PERSON] хворий. Не знає на скільки часто його брат бував у нього, але іноді бував. Він сам особисто возив [PERSON] на електричку, та останній їхав на лікування в Київ. Там [PERSON] перебував у брата [PERSON] . [PERSON] проживав в с.Грушках з дружиною [PERSON] , вони тримали велике господарство, з якого отримували кошти. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що з позивачем [PERSON] та його братом [PERSON] знайома з дитинства, виросли та проживали в одному селі. Вона та односельці бачили , що [PERSON] схуд, думали, що він хворий, рекомендували обстежитися. Вона часто була у [PERSON] , допомагали їм по господарству. Від них вона живе трохи далі. Коли були живі батьки, то позивач часто приїздив до них з сім"єю, допомагав батькам. Коли брат позивача [PERSON] одружився з [PERSON] , то [PERSON] рідко приїздив. Як дізналися про хворобу [PERSON] , то односельці збирали гроші на його лікування. Вона навідувала [PERSON] за два дні до того, як він в лікарні помер. Тоді [PERSON] вставав, йому допомагала по господарству його дружина [PERSON] . Вони жили дуже добре, один без одного не могли. Їм також допомагали діти [PERSON] . Брат [PERSON] доглядав пасіку, якою він займався. Позивач рідко приїздив до брата [PERSON] після смерті батьків, [PERSON] проживав з дружиною вдвох. Їй відомо, що позивач допомагав коштами на лікування брата [PERSON] . Щоб позивач був постійно біля [PERSON] , то вона не бачила. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що [PERSON] знає з дитинства. На хутір Грушки вона прїздила до рідні. Після початку війни, в березні 2022 року, вона приїхала до села та шість місяців проживала там. [PERSON] заробляв кошти трактором. Також родина отримували кошти від паїв та від господарства, яке тримала. З лютого 2022 року вона не бачила позивача [PERSON] в селі. Проте [PERSON] повідомляв, що приїздив брат [PERSON] . З того часу, як у [PERSON] з"явилася дружина [PERSON] , то позивач рідко приїздив у село до брата. Родині допомагали діти [PERSON] . Вона спілкувалися з родиною [PERSON] та [PERSON] , які завжди були разом. Як захворів [PERSON] , то з ним постійно була дружина. Позивач іноді приїздив, однак постійно не був біля брата [PERSON] . Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що він товаришував з родиною [PERSON] та [PERSON] . Коли [PERSON] перебував в м.Житомирі на лікуванні, то він навідувався до нього, [PERSON] з [PERSON] зупинялися у нього, так як він проживав у м.Житомирі. Він також гостював в с.Грушки у [PERSON] , їздив до села 1-2 рази на рік. [PERSON] та [PERSON] були гарною родиною, жили добре, робили все разом, працювали по господарству, він був радий за них. Коли [PERSON] перебував на лікуванні, то він не був у безпорадному стані, розсудливо відносився до того, що лікарі казали щодо його діагнозу. Йому відомо, що у м.Києві позивач [PERSON] був з братом [PERSON] . Проте дружина [PERSON] постійно була з [PERSON] . Щодо того, що брат [PERSON] постійно доглядав за братом [PERSON] , то йому такі обставини невідомі. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що після початку війни навесні 2022 року вона приїхала в с.Гарапівку, де проживала з родиною, у будинку [PERSON] , яка надала їм житло. Вони товаришували та постійно спілкувалися. Вона була знайома з [PERSON] , їй відомо, що [PERSON] перебував у лікарні та з ним постійно була дружина [PERSON] . 01.02.2023 року вона була присутня коли [PERSON] забирала швидка до лікарні, з ним також була дружина [PERSON] . Увечері він помер у лікарні. [PERSON] , незважаючи на хворобу не був у безпорадному стані, він сам себе обходив. [PERSON] проживав разом з дружиною [PERSON] , вони тримали велике господарство, у них були гарні відносини та нормальні умови проживання. За період проживання в селі позивача вона бачила декілька разів. На [PERSON] приходив в гості та до бджіл на пасіку приїздив восени. Більше вона [PERSON] не бачила. Щоб позивач [PERSON] проживав в с.Грушках вона не бачила. Коли помер [PERSON] , то брат [PERSON] приїхав на поховання. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Нормами ст. 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст.1259 цього Кодексу. За статтею 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Частиною 2 статті 1259 ЦК України передбачено, що фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Відповідно до п.5.2. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" черговість одержання права на спадкування може бути змінена шляхом договору між спадкоємцями, які прийняли спадщину (ч. 1 ст. 1259 ЦК), або на підставі рішення суду (ч. 2 ст. 1259 ЦК). Судовий порядок зміни черговості застосовується на підставі задоволення позову спадкоємця наступних черг до спадкоємців тієї черги, які безпосередньо закликаються до спадкування. Право на пред`явлення позову про зміну черговості спадкування мають лише спадкоємці за законом. Підставами для задоволення такого позову є сукупність наступних юридичних фактів, встановлених у судовому порядку: 1) здійснення опіки над спадкодавцем, тобто надання йому нематеріальних послуг (спілкування, поради та консультації, поздоровлення зі святами); 2) матеріальне забезпечення спадкодавця; 3) надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тобто такої допомоги, яка має матеріалізоване вираження, - прибирання приміщення, приготування їжі, ремонт квартири; 4) тривалий час здійснення дій, визначених у пунктах 1-3; 5) безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом. Для задоволення позову необхідна наявність всіх п`яти вищезазначених обставин. Під безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Суд вислухавши сторони, свідків, дослідивши письмові докази, оцінивши всі докази в їх сукупності, вважає, що вимоги позивача про зміну черговості у спадкуванні прав та обов`язків після смерті [PERSON] , який [INFO] помер, шляхом визнання за позивачем права на спадкування за законом, як спадкоємця першої черги після смерті останнього, не підлягають задоволенню з огляду на наступне. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Так, під час розгляду справи судом з пояснень сторін, показань свідків, встановлено, що померлий [PERSON] не був у безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво. Наявність онкологічного захворювання у [PERSON] , яке підтверджене належним доказом - медичною картою хворого № 388, однак суд враховує, що ніким із учасників процесу не був спростований даний факт, не дає підстави вважати про безпорадний стан останнього. Крім того, жодний із свідків не підтвердив наявність перебування померлого у такому стані, як не підтвердив і необхідність постійного стороннього догляду за ним. Крім того, в ході судового розгляду судом встановлено, що зі спадкодавцем [PERSON] постійно проживала його дружина, [PERSON] , яка допомагала чоловікові утримувати домашнє господарство, готувала, прибирала у будинку, допомага та доглядала за чоловіком у період його перебування у лікарні до дня його смерті. Вказані обставини підтвердили в судовому засіданні свідки та вони не спростовані позивачем. Як зазначає у своїх численних постановах Верховний Суд, та з аналізу вимог ст. 1259 ЦПК України, у справах данної категорії зміна черговості у спадкуванні спадкоємцями за законом права на спадкування має місце лише тоді, коли є сукупність наступних юридичних факторів, вставлених у судовому порядку: 1) здійснення опіки над спадкоємцем, тобто надання йому нематеріальних послуг (спілкування, поради та консультації, поздоровлення зі святами, тощо); 2) матеріальне забезпечення спадкодавця; 3) надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тобто такої допомоги, яка має матеріалізоване вираження - прибирання приміщення, приготування їжі, ремонт квартири; 4) тривалий час здійснення дій, визначених у пунктах 1-3; 5) безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом. Проте та участь, яка була надана спадкодавцю позивачем, а саме: допомога під час перебування [PERSON] на обстеженні в медичному закладі в м.Києві, відвідування його кілька разів за місцем проживання, періодичне надання коштів, не є такими, які можуть надати позивачу право на зміну черговості у спадкуванні спадкоємцями за законом права на спадкування, оскільки не становлять сукупність юридичних фактів, визначених ст.1259 ч.2 ЦК України. З огляду на наведене, суд доходить висновку про відмову у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] , третя особа: приватний нотаріус Бердичівського районного нотаріального округу Чистяков Андрій Олександрович про зміну черговості одержання права на спадкування. Щодо стягнення на користь відповідача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 13400,00 грн., суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 133 ч. 3 п. 1 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 137 ч.1, ч.2 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно до ст.141 ч.2 ЦПК України - Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи відмову в задоволенні позову, вирішуючи питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в сумі 13400,00 грн. на користь відповідача, суд вважає, що повноваження представника відповідача у справі підтверджені належними документами: договором про надання правничої допомоги, актом виконаних робіт (надання послуг), копією квитанції, однак враховуючи підстави визначені ч.4, ч.5 ст. 137 ЦПК України, заперечення представника позивача, яка просила відмовити в стягненні вказаних витрат або зменшити їх, та виходячи з фактично підтверджених та узгоджених з матеріалами справи наданих послуг адвоката, співмірності із складністю справи, витраченого часу та обсягу виконаних робіт, засад розумності, виваженості та справедливості, приходить до висновку про необхідність зменшення розміру витрат на правову допомогу з 13400,00 грн. до 5000,00 грн., які підлягають стягненню з позивача на користь відповідача.

Outcome: approved