Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-26 00:00:00

02 січня 2024 року в суд надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] , треті особи, яка не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Сокирянський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Дністровському районі Чернівецької області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції та Новодністровський відділ виконавчої служби у Дністровському районі Чернівецької області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про виключення з актового запису відомостей про батька дитини та припинення стягнення аліментів. Позивач зазначає, що коли познайомився із [PERSON] , вона вже була вагітна на ранніх термінах, однак приховала це від нього. Після припинення спільного проживання та розірвання шлюбу, відповідачка зізналась, що [PERSON] не є біологічним батьком [PERSON] , [INFO] . У шлюбних відносинах сторони перебували до липня 2019 року. Вказує, що на даний час проживає в цивільному шлюбі, виховує трьох дітей, а тому не хоче рахуватись батьком дитини, якої не являється та сплачувати аліменти на утримання не своєї дитини, тому просить виключити з актового запису про народження [PERSON] відомості про батька та припинити стягнення аліментів з нього на утримання дитини [PERSON] . Ухвалою суду від 03.01.2024р. відкрито загальне позовне провадження в даній справі, та призначено підготовче засідання на 30.01.2024р. о 10 год. 00 хв., яке відкладено на 13.02.2024р. о 14 год. 00 хв. Ухвалою суду від 13.02.2024р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 27.02.2024р. о 14 год. 30 хв. Сторони по справі, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце проведення судового засідання, в таке засідання не з`явилися. При цьому, позивач 27.02.2024 року подав заяву про розгляд справи за йоговідсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, проте подали заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги визнали у повному обсязі, підтвердили, що позивач не являється біологічним батьком дитини. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Сокирянський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Дністровському районі Чернівецької області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції подали заяву про розгляд справи без їх участі, щодо розгляду справи по суті покладались на розсуд суду. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Новодністровський відділ виконавчої служби у Дністровському районі Чернівецької області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, яка була належним чином повідомлена про дату, час та місце судового засідання, жодних заяв чи клопотань не подавала, явку представника не забезпечила. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Враховуючи вищенаведене, беручи до уваги положення ст.ст. 223, 240 ЦПК України, суд дійшов висновку про проведення судового засідання у відсутності сторін по справі. У зв`язку з неявкою в судове засідання сторін по справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. З`ясувавши обставини справи, дослідивши письмові докази, суд встановив, що 17 листопада 2018 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, зареєстрований Новодністровським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, про що 17.11.2018 р. складено відповідний актовий запис №38. Відповідно до рішення Новодністровського міського суду Чернівецької області у справі №719/458/23 від 20.11.2023р. шлюб між сторонами розірвано. Згідно зі ч. 1 ст. 122 СК України дитина, яка зачата і народжена у шлюбі, походить від подружжя, тому згідно ст. 133 СК України в актовому записі про народження [PERSON] записаний як батько [PERSON] . Рішенням Новодністровського міського суду Чернівецької області від 28.03.2023 року у справі №719/40/23 [PERSON] та [PERSON] позбавлено батьківських прав по відношенню до їх малолітнього сина, над яким опікуном призначено бабусю [PERSON] . Окрім того, даним рішенням ухвало стягувати із [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 1100,50 грн. щомісячно, починаючи з 23.01.2023 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів Новодністровського відділу виконавчої служби у Дністровському районі Чернівецької області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, сукупний розмір заборгованості позивача перед [PERSON] станом на 01.10.2023 року складає 9123,50 грн. Згідно з ч.1 ст. 136 СК України, особа, яка записана батьком дитини відповідно до ст.ст. 122, 124, 126 та 127 СК України, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього, як батька з актового запису про народження дитини. Оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття. У ч. 6 ст. 136 СК України зазначено, що до вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № З «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», особа, яка записана батьком дитини, має право оспорювати своє батьківство, пред`являти позов про виключення запису про нього, як батька з актового про народження дитини. Відповідно до цієї ж постанови, при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів предметом доказування у справах про оспорювання батьківства є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд ухвалює рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Згідно до п. п. 20 п. 1 Розділу III Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. У відповідності до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року №55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. Отже, підставою для внесення до актових записів цивільного стану, зокрема, є рішення суду, що набрало законної сили. Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №З «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них. Згідно з ч. 2 ст. 136 СК України, у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Обставини, які створюють фактичну підставу позову (відсутність кровного споріднення між позивачем та дитиною, батьківство відносно якої оспорюється), визнаються сторонами. Суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. 19 лютого 2024 року позивач заявив клопотання про проведення судово-генетичної експертизи з метою перевірки біологічного походження [PERSON] від [PERSON] , який записаний батьком дитини, та зупинення провадження у справі. Проте, 22.02.2024 року [PERSON] та 26.02.2024 року [PERSON] подали заяви про визнання позову, у яких підтвердили, що [PERSON] не являється біологічним батьком [PERSON] . Частиною 1 ст. 82 ЦПК України передбачено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Оскільки обставина щодо біологічного походження дитини [PERSON] визнається сторонами по справі, зокрема, відповідачі підтвердили, що позивач не є біологічним батьком дитини, відпала необхідність у проведенні судово-генетичної експертизи, а відтак у клопотанні про призначення генетичної експертизи слід відмовити. Визнання відповідачами позову є безумовним та таким, що не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Доведення відсутності кровного споріднення є підставою для виключення відомостей про особу позивача як батька з актового запису про народження [PERSON] . Щодо позовної вимоги про припинення стягнення аліментів на утримання [PERSON] суд зазначає наступне. Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим із батьків, хто проживає окремо від дитини. Згідно з ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Позивач мотивує заявлені позовні вимоги тим, що він не є батьком дитини, а відповідачі згідно поданих заяв про визнання позову, не заперечують проти того, що батьком дитини [PERSON] не є позивач [PERSON] . З врахуванням встановлених судом обставин, враховуючи вимоги ст. 180 СК України про те, що утримувати неповнолітніх дітей зобов`язані саме батьки, оскільки позивач не є батьком [PERSON] , у позивача відсутній обов`язок щодо сплати аліментів на користь відповідачки [PERSON] на утримання дитини відповідно до рішення Новодністровського міського суду Чернівецької області від 28.03.2023 року у справі №719/40/23, що є підставою для припинення стягнення аліментів із позивача. Припинення аліментів здійснюється за загальними принципами стягнення аліментів, враховуючи, що аліменти є поточними місячними платежами для поточного забезпечення потреб дитини, а також з метою необґрунтованого перерахування відповідачці [PERSON] аліментів за той період, коли позивач звернувся до суду з позовною заявою про виключення з актового запису про народження дитини, то припинення стягнення аліментів з позивача має бути з дати подання позову до суду, тобто з 02.01.2024 року. За таких обставин, позовні вимоги [PERSON] в частині припинення стягнення аліментів також підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судовий збір солідарно в розмірі 1073, 60 грн., при цьому позивачу слід повернути судовий збір в розмірі 1073, 60 грн. з державного бюджету.

Outcome: approved