Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-14 00:00:00

ТзОВ «Фінансова компанія «Фінтраст України», від імені якої діє адвокат Столітній М. М., звернулось із позовом до [PERSON] , у якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 35096,00 грн, інфляційні втрати - 11125,44 грн, три відсотки річних - 2177,88 грн. В обґрунтування позову зазначено, що 26.04.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи укладено електронний договір № 4063400 про надання споживчого кредиту. Відповідно умов договору відповідачу шляхом зарахування коштів на картковий рахунок надано 10700,00 гривень із строком повернення 26.05.2021 із можливістю його продовження, із зниженою процентною ставкою 0,57 % на день. 26.05.2021, 25.06.2021, 25.07.2021 у зв`язку із сплатою відповідачкою нарахованих відсотків договір пролонговувався на 30 днів. 24.08.2021 відповідачка свої зобов`язання за кредитом не виконала, а також угоду про пролонгацію не уклала, у зв`язку із чим договір було автоматично пролонгований на підставі п. 4.3 договору на 90 днів. Надалі відповідачка оплату по договору не здійснювала. Станом на дату звернення із позовом до суду заборгованість складає 35\~096,00 гривень, 11\~125,44 грн інфляційні витрати, 2\~177, 88 грн три відсотки річних. 03.05.2022 між ТзОВ « Фінансова компанія «Фінтраст України» та ТзОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» укладено договір факторингу № 03-05/2022, згідно умов якого до ТзОВ « Фінансова компанія «Фінтраст України» перейшло право грошової вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором. 27.12.2023 відкрито провадження у справі, вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, просив про розгляд справи за відсутності представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце розгляду справи, повідомлялась належним чином.\~ Відповідно до ухвали суду від 15.02.2024 вирішено провести заочний розгляд справи. Згідно з ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та правовідносини. 26.04.2021 між ТзОВ « АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] укладено договір № 4063400 про надання споживчого кредиту ( а.с. 10-13). Договір укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи товариства та підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором ( п.10 Договору). \~ \~ \~ \~Згідно з п.п. 1.3, 1.4. Договору сума кредиту ( загальний розмір) складає 10 700,00 гривень, строк 30 днів. \~ \~ \~ \~Строк кредиту може бути пролонгований ( розділ 4 Договору). Відповідно до п. 1.5 Договору, стандартна процентна ставка становить 1,90% в день та знижена процентна ставка 0,57 % в день. Положеннями п. 2.1 Договору, кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] або іншої платіжної картки, реквізити якої надані споживачем Товариству з метою отримання кредиту. Згідно з п. 5.4 Договору, споживач зобов`язаний, зокрема, у встановлений Договором строк, повернути кредит, сплатити проценти, штрафи та пеню (у разі наявності) та інші платежі, передбачені Договором. Того ж дня [PERSON] підписано електронним підписом Графік платежів до договору про надання споживчого кредиту №4063400 від 26.04.2021 та Паспорт споживчого кредиту Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит ( стандартизована форма), умови якого збігаються з умовами договору ( а.с.14, 16-18). Відповідно до договору №087/20-П про надання послуг з переказу платежів від 08.07.2020, укладеного між ТОВ «ФК «Контрактовий дім» та ТОВ «Авентус Україна», ТОВ «Авентус Україна» доручає ТОВ «ФК «Контрактовий дім» за відповідну плату здійснювати платежі з використанням реєстру виплат на користь отримувачів відповідно до правил МПС для сервісів Visa Direct\Card Money Send ( пункт 1.1 Договору) ( а.с. 63-65). Зарахування кредитних коштів на картковий рахунок [PERSON] підтверджується випискою ТОВ «ФК «Контрактовий дім» про успішність наступної операції, згідно договору з ТОВ «Авентус Україна» №087/20-П від 08.07.2020, зокрема зарахування 26.04.2021 коштів у сумі 10700 на картку № [NUMBER] ( а.с 59-60). Згідно з розрахунком заборгованості по кредитному договору № 4063400 від 26.04.2021, здійсненого ТВА «Авентус Україна», [PERSON] частково вносила кошти на погашення процентів, у зв`язку з чим договір був неодноразово пролонгований, в останнє 24.08.2021 відповідно до п. 4.3 Договору до 23.11.2021, але вподальшому припинала сплату та станом на 02.05.2022 має заборгованість в сумі 35\~096, 00 гривень, з яких сума заборгованості за основною сумою 10700,00 гривень, сума заборгованості за відсотками 24396,00 гривень ( а.с. 19-28). Відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію фінансової установи, виданого 21.01.2022, Витягу з Державного реєстру фінансових установ про видачу ліцензій для здійснення діяльності з надання фінансових послуг від 24.01.2022, статуту ТзОВ « Фінансова компанія « Фінтраст Україна», виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ТзОВ « Фінансова компанія « Фінтраст Україна» зареєстроване як фінансова установа, яка надає кошти у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, надання послуг факторингу (а.с.41, 51,52). \~ \~ \~ \~03.05.2022 між ТзОВ « Фінансова компанія « Фінтраст України» та ТзОВ « АВЕНТУС УКРАЇНА» укладено договір факторингу № 03-05/2022, згідно умов якого до ТзОВ « Фінансова компанія « Фінтраст України» перейшло право грошової вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором ( а.с. 53-57). Відповідно до реєстру боржників від 03.05.2022 заборгованість [PERSON] становить 35\~096,00 гривень, з яких сума заборгованості за основною сумою 10700,00 гривень, сума заборгованості за відсотками 24396,00 гривень ( а.с. 69). Відповідно до повідомлення про відступлення прав вимоги від 03.05.2022, яке було направлено на електронну адресу [PERSON] , її було повідомлено про те, що ТОВ «Авентус Україна» передало ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» персональні дані [PERSON] на підставі Договору факторингу №03-05/2022 від 03.05.2022 ( а.с. 68). Згідно з п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. За нормою\~ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України). Відповідно до\~ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми ( ч.1 ст. 1047 ЦК України). Із дослідженого судом Договору № 4063400 від 26.04.2021 про надання споживчого кредиту встановлено, що останній укладено в електронній формі. Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом ( ч.1 ст. 205 ЦК України). Положеннями ч.ч.\~1,3\~ст.\~207\~ЦК України\~визначено,\~що правочин\~вважається таким,\~що вчинений\~у письмовій\~формі,\~якщо його\~зміст зафіксований\~в одному\~або кількох\~документах (у\~тому числі\~електронних),\~у листах,\~телеграмах,\~якими обмінялися\~сторони,\~або надсилалися\~ними до\~інформаційно-телекомунікаційної\~системи,\~що використовується\~сторонами.\~У разі\~якщо зміст\~правочину зафіксований\~у кількох\~документах,\~зміст такого\~правочину також\~може бути\~зафіксовано шляхом\~посилання в\~одному з\~цих документів\~на інші\~документи,\~якщо інше\~не передбачено\~законом ; використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. Загальні правила щодо форми договору визначено\~ст. 639 ЦК України, згідно з якою зокрема договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та\~Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію»\~визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис»\~за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. \~ \~ \~ \~Таким чином, договір між ТОВ « Авентус Україна» та [PERSON] не суперечить вимогам наведених норм матеріального права. Згідно\~ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Положеннями ч.1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Нормами \~ст.\~611\~ЦК\~України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно наданого розрахунку заборгованості, який не спростований відповідачем, остання свої зобов`язання не виконала і не повернула суму позики та відсотки за користування кредитом у встановлених договором розмірі та строк. Нормами п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, підставою заміни кредитора у зобов`язанні є передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Тобто, підставою для заміни сторони, а саме процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, у наслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах. У відповідності до ст. 513 ЦК України, правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч.1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ч.1 ст.1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Отже, позивач відповідно до умов договору факторингу № 03-05/2022 є правонаступником у відносинах за договором кредиту №4063400 від 26.04.2021, а тому має право вимоги до відповідача. Як убачається з представленого позивачем та не спростованого відповідачем розрахунку заборгованості, у зв`язку з порушенням боржником узятих на себе зобов`язань за договором, загальна сума боргу становить 35\~096,00 гривень. Отже, виходячи з вищевказаних норм закону, умов кредитного договору, суд уважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в частині стягнення заборгованості за кредитним договором. Щодо інфляційних витрат та 3% річних. Крім заборгованості за договором позивач просить стягнути з відповідача суму інфляційних витрат та 3% річних навівши у позовній заяві розрахунок таких витрат. За розрахунками позивача, загальна сума інфляційних витрат складає 11125,44 грн нараховані за період з грудня 2021 по червень 2023, та 3% річних\~2177,88 грн нараховані за період з 23.11.2-21 по 18.12.2023. У відповідності до ч. 2ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справі № 646/14523/15-ц, від 18 березня 2020 року у справі № 902/417/18 сформульовано правові висновки про те, що нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної\~статтею 625\~цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Отже, розрахунок інфляційних витрат має бути за грудень 2021 року, січень 2022 року та лютий 2022 року до 23.02 включно. Розрахунок здійснюється на наступною формулою: За грудень 2021 року = ((100,6*35096):100) 35096=210,58 грн; За січень 2022 року = ((101,3*35096):100)-35096=456,24 грн; За лютий 2022 року ( по 23.02) = ((101,6*35096):100)-35096=561,53 грн. Загалом інфляційні витрати складають 1\~228,35 грн. \~ \~ \~ \~Розрахунок 3% річних: За період з 23.11.2021 по 23.02.2022 ( 103 дні прострочення) становить: (35096*3)6100:365*103= 297,11 грн. Отже, з урахуванням наведених норм матеріального права та розрахунку, суд дійшов висновку, що вимоги в частині стягнення інфляційних втрат та 3% річних підлягають частковому задоволенню. Щодо судових витрат. Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати в справі. Оскільки позов задоволено частково, з відповідача підлягає стягненню сума судового збору, сплаченого позивачем у розмірі 2147,20 грн, пропорційно до задоволених вимог у розмірі 1623,28 ( 75,6%). Відповідно до\~норм\~ч.2\~ст.\~141\~ЦПК\~України\~інші судові\~витрати,\~пов`язані\~з\~розглядом справи,\~покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Іншими витратами є зокрема витрати на професійну правничу допомогу ( п. 1 ч.3 ст. 133 ЦПК України). Нормами ч.ч.\~2,3,4\~статті\~137\~ЦПК\~України встановлено,\~що за\~результатами розгляду\~справи витрати\~на правничу\~допомогу адвоката\~підлягають розподілу\~між сторонами\~разом із\~іншими судовими\~витратами.\~Для цілей\~розподілу судових\~витрат: 1)\~розмір витрат\~на правничу\~допомогу адвоката,\~в тому\~числі гонорару\~адвоката за\~представництво в\~суді та\~іншу правничу\~допомогу,\~пов`язану зі\~справою,\~включаючи підготовку\~до її\~розгляду,\~збір доказів\~тощо,\~а також\~вартість послуг\~помічника адвоката\~визначаються згідно\~з умовами\~договору про\~надання правничої\~допомоги та\~на підставі\~відповідних доказів\~щодо обсягу\~наданих послуг\~і виконаних\~робіт та\~їх вартості,\~що сплачена\~або підлягає\~сплаті відповідною\~стороною або\~третьою особою; 2)\~розмір\~суми,\~що\~підлягає\~сплаті в\~порядку\~компенсації\~витрат адвоката,\~необхідних\~для\~надання правничої\~допомоги,\~встановлюється\~згідно\~з умовами\~договору\~про\~надання правничої\~допомоги\~на\~підставі відповідних\~доказів,\~які\~підтверджують\~здійснення відповідних\~витрат; для\~визначення\~розміру\~витрат на\~правничу\~допомогу\~з метою\~розподілу\~судових\~витрат учасник\~справи\~подає\~детальний опис\~робіт\~(наданих\~послуг),\~виконаних\~адвокатом,\~та\~здійснених\~ним витрат,\~необхідних\~для\~надання правничої\~допомоги; розмір\~витрат на\~оплату послуг\~адвоката має\~бути співмірним\~із: 1)\~складністю справи\~та виконаних\~адвокатом робіт\~(наданих\~послуг); 2)\~часом,\~витраченим адвокатом\~на виконання\~відповідних робіт\~(надання\~послуг); 3)\~обсягом наданих\~адвокатом послуг\~та виконаних\~робіт; 4)\~ціною\~позову\~та (або)\~значенням\~справи\~для сторони,\~в\~тому\~числі впливом\~вирішення\~справи\~на репутацію\~сторони\~або\~публічним інтересом\~до\~справи; у\~разі\~недотримання \~вимог\~частини \~четвертої\~цієї \~статті\~суд \~може,\~за\~клопотанням\~іншої сторони,\~\~зменшити розмір\~\~витрат на\~правничу\~допомогу,\~які\~підлягають\~розподілу між\~\~сторонами; обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. На підтвердження витрат на правову допомогу позивачем надані : договір про надання правової допомоги № 10/07-2023 між ТОВ « Фінансова компанія « Фінтраст Україна» та адвокатом Столітнім М.М., свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС №9422/10 від 18.09.2020, виданого на ім`я [PERSON] , ордер від 18.12.2023 адвоката Столітнього М.М. на надання правничої ( правової) допомоги, звіт від 18.12.2023 про надання правової допомоги згідно Договору № 10/07-2023 від 10.07.2023, відповідно якого адвокатом Столітнім М.М. надана правова допомога щодо подання позовної заяви за кредитним договором № 4063400 між ТОВ « Авентус Україна» та [PERSON] на суму 10\~000,00 грн, рахунок на оплату по замовленню № 1670/18/12 від 18.12.2023 на суму 10\~000,00 гривень, платіжна інструкція в національній валюті від 19.12.2023 № 2174, відповідно до якого ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» сплатило адвокату Столітньому М.М. 10\~000,00 гривень відповідно до договору про надання правової допомоги № 10/07-2023 від 10.07.2023. Ураховуючи наведене, з відповідача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу, які понесені та належним чином підтверджені позивачем, у розмірі пропорційному задоволеним вимогам 7 560, 00 гривень ( 75,6%).

Outcome: partial