Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-20 00:00:00

У вересні 2023 до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшла вищевказана заява, в якій заявник просить суд встановити факт постійного проживання [PERSON] на час відкриття спадщини зі спадкодавцем [PERSON] , яка померла [INFO] за адресою: [ADDRESS] . Заява обґрунтована тим, що [INFO] померла мати заявника [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина на належне їй майно, а саме 1/4 частину квартири [ADDRESS] . Заявник є спадкоємицею за законом першої черги, однак отримати спадщину не має змоги, оскільки зареєстровані з померлою за різними адресами. Окрім заявника спадкоємицею першої черги є рідна сестра заявника [PERSON] . Посилаючись на необхідність встановлення даного факту, заявник просить суд встановити факт проживання однією сім`єю зі своєю матір`ю. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану цивільну справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю. 10.10.2023 ухвалою судді відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження, справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні 16.11.2023, витребувано від приватного нотаріуса Білоцерківського районного нотаріального округу Зінченко О.А. копію спадкової справи щодо майна померлої [PERSON] . 16.11.2023 представник заявника - адвокат Шевчук Ю.І., в судовому засіданні заяву підтримав та просив задовольнити, зазначив, що квартира по [ADDRESS] є власністю заявника та померлої матері. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні 16.11.2023 заяву підтримала, надала свідчення, а також підтвердила, що дійсно заявник [PERSON] проживала з чоловіком, дітьми і матір`ю у трьохкімнатній квартирі дев`ятиповерхового будинку по [ADDRESS] . Цю квартиру отримала мати від консервного заводу, однак зареєстрована була з батьком у квартирі по [ADDRESS] . 17.01.2024 в судовому засіданні судом оглянуто оригінал свідоцтва на квартиру (копія а.с. 13), згідно з яким заявник є співвласником квартири по [ADDRESS] , здійснено допит свідка за клопотанням заявника та повторно витребувано від приватного нотаріуса Білоцерківського районного нотаріального округу Зінченко О.А. копію спадкової справи щодо майна померлої [PERSON] 02.02.2024 на адресу суду надійшли витребувані докази. 21.02.2024 представник заявника подав заяву суду, в якій просив здійснювати розгляд справи за відсутності заявника та її представника, заяву підтримав та просив задовольнити в повному обсязі. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу 21.02.2024 за допомогою технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. [PERSON] , [INFO] є донькою [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копіями свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 17.05.1972, актовий запис № 767 та свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 27.06.1995, актовий запис № 805. Згідно з копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 21.02.2008, актовий запис № 337, [PERSON] помер [INFO] . [INFO] [PERSON] померла, що вбачається з копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 20.01.2016, актовий запис № 143. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй майно. Померлій за життя належала 1/4 частина квартири [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва про приватизацію № [NUMBER] від 07.02.1996. Згідно з інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру № 75644980 від 31.01.2024, спадкова справа після померлої [INFO] [PERSON] не заводилась. [PERSON] , [INFO] станом на день смерті була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується витягом з Білоцерківської міської територіальної громади № 15.2-03/12101 від 26.06.2023. Відповідно до витягу з Білоцерківської міської територіальної громади № 2023/004562761 від 19.06.2023, заявник [PERSON] з 08.02.1984 зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Постановою приватного нотаріуса Білоцерківського районного нотаріального округу Зінченко О.А. від 23.09.2023, заявнику [PERSON] відмовлено в оформленні спадкових прав на майно, що залишилось після смерті [PERSON] з підстави того, що спадкоємець не прийняла спадщину у встановлений законом строк. Свідок [PERSON] в судовому засіданні надав покази, що заявник є його дружиною. Він разом з дружиною, двома синами та тещею [PERSON] спільно проживали в квартирі [ADDRESS] . Ця квартира належала тещі, яка з 2008 року проживала в окремій кімнаті, допомагала по квартирі та платила за комунальні послуги, жили дружно. Дружина доглядала матір до смерті. При вирішенні справи суд виходить з наступного. Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 55 Конституції України кожному гарантовано право на судовий захист оспорюваних або не визнаних прав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення факту, що має юридичне значення. Згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно з ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 217 ЦК України). За правилом ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені цим Законом. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] , хоч і була зареєстрована за іншою адресою, але фактично разом зі своєю донькою [PERSON] проживала за однією адресою: [ADDRESS] , в тому числі на час відкриття спадщини після [PERSON] 16 січня 2016. При вирішенні вказаного юридичного факту, суд приймає до уваги фактичні свідчення про постійне проживання заявника з померлою та визнання даного факту заінтересованою особою [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. За таких обставин, суд дійшов висновку про доведеність у справі юридичного факту постійного проживання [PERSON] разом з [PERSON] за однією адресою на час відкриття спадщини. Таким чином, подана заява знайшла своє підтвердження під час розгляду справи в судовому засіданні, тому підлягає задоволенню. Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, оскільки від цього залежить оформлення спадщини, при цьому дана справа не пов`язана з вирішенням спору про право.

Outcome: approved