Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-18 00:00:00

Процедура (рух справи): У жовтні 2023 року [PERSON] звернулась до суду із заявою, у якій просить встановити факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу її, [PERSON] , [INFO] із [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини після померлого [INFO] [PERSON] Відповідно до ст.ст. 315, 318 ЦПК України ухвалою суду від 16 жовтня 2023 року заяву прийнято до розгляду та відкрито окреме провадження у справі. Представник заявника подав до суду заяву про розгляд заяви без його участі та заявника, заяву підтримує та просить її задовольнити. Позиція заявника, [PERSON] : Заявлені вимоги заявник мотивує тим, що [INFO] помер [PERSON] , з яким вони проживали однією сім`єю як чоловік та дружина з початку 2018 року по час його смерті. Похованням [PERSON] займалась заявниця особисто. На момент смерті [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , проте останні п`ять років вони проживали за місцем проживання заявниці, що мало місце до повномасштабного вторгнення військ рф було: м. Скадовськ, Скадовський район, Херсонська область та періодично перебували в м. Світловодську Кіровоградської області. На початку 2018 року вони почали проживати із [PERSON] за його місцем проживання, а потім переїхали жити до заявниці за моїм її проживання. За життя із [PERSON] спільних дітей вони не мали, але прийняли рішення проживати в м. Скадовськ де і проживали як чоловік та дружина, вели спільне господарство, турбувались одне про одного, мандрували Україною, заявниця, в свою чергу, приймала участь у лікуванні [PERSON] .. [PERSON] та [PERSON] вважали себе подружжям, мали спільний сімейний бюджет. В результаті окупації м. Скадовська Херсонської області ми виїхали до м. Світловодська Кіровоградської області, де у власності [PERSON] є квартира [ADDRESS] , належна йому на праві власності на підставі спадкового договору від 04.03.2016 р. У даній квартирі вони почали проживати, де заявниця мешкає і тепер. Із виписки з історії хвороби [PERSON] від 08.07.2022 вбачається наявність хронічного захворювання у останнього, опис періодичного лікування та наявність заявниці як дружини. Актом обстеження житлово-побутових умов проживання від 17.11.2020 м. Скадовська підтверджується, що за адресою: [ADDRESS] проживають [PERSON] і [PERSON] . За життя [PERSON] дітей не мав, був не одружений, батьки його померли, тому заявниця я є єдиною спадкоємицею після його смерті, але в зв`язку з тим, що шлюбні відносин між нами не були зареєстровані, вона звертається до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. В обґрунтування своїх вимог [PERSON] надала суду такі докази: копія свого паспорта та РНОКПП; копія довідки ВПО; копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] ; копія довідки про склад сім`ї; копія акту про проживання від 31.03.2023 року; копія спадкового договору; копія декларації про вибір лікаря з надання первинної медичної допомоги; копія виписки з історії хвороби; копія акту обстеження житлово-побутових умов проживання; копія трудової книжки [PERSON] ; фотографії, та інші докази. Позиція заінтересованої особи, Першої Світловодської державної нотаріальної контори.: Заінтересована особа до суду не з`явилася, про дату, час і місце судового розгляду повідомлена належним чином. Надала заяву про розгляд справи без їх участі, письмових пояснень на підтримку або заперечення проти заяви від заінтересованої особи до суду не надходило. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] повідомили, що [PERSON] та [PERSON] дійсно протягом останніх п`яти років проживали як чоловік і жінка однією сім'єю, вели спільне господарство, піклувалися один про одного, мали спільних друзів. Дослідивши матеріали справи та зміст заяви по суті справи, допитавши свідків, оцінивши у єдності та в сукупності надані заявником докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, суд дійшов наступного висновку. Встановлені судом обставини справи: Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] встановлено, що [PERSON] помер [INFO] . На момент смерті [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією довідки про склад сім`ї. [PERSON] проживала за вказаною адресою. З 2018 року [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім`єю, як чоловік і дружина по день смерті [PERSON] в [ADDRESS] , вели спільне господарство, піклувалися один про одного, що підтверджується: - актом про проживання від 31 березня 2023 року складеним сусідами заявниці; - сімейними фото [PERSON] та [PERSON] датовані 30.09.2018р; - поясненнями свідків. Відповідно до копії акту обстеження житлово-побутових умов проживання від 17.11.2020 року [PERSON] та [PERSON] проживали разом у [ADDRESS] . Також факт проживання разом [PERSON] та [PERSON] із 2018 року, є декларація про вибір лікаря № 0001-Е8ХР-1Е00 від 08.10.201 р., укладена між [PERSON] , де довіреною особою є [PERSON] ; декларація № 0001- 5Р4М-8ТОО про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу, де місце проживання [PERSON] є: [ADDRESS] , довірена особа - [PERSON] . У жовтні 2023 року заявник звернулась до суду із заявою, у якій просить встановити факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу [PERSON] , [INFO] , із [PERSON] , [INFO] , не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини після померлого [INFO] [PERSON] . Оцінка суду (джерела права): Статтею 293 ЦПК України передбачено, що суд, серед інших, розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно ст. 4 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. В силу ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Згідно зі статтею 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно з частиною другою статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Пленум Верховного Суду України у пункті 21 постанови від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснив судам, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки. Тлумачення вказаних норм права дає підстави для висновку, що для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів, а саме: 1) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; 2) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю. Статтею 3 Сімейного кодексу України встановлено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. В пункті 6 рішення Конституційного Суду від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 зазначено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім факту спільного проживання, є наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Зазначене узгоджується з правовим висновком, викладеним Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 22 серпня 2018 року у справі N 644/6274/16-ц (провадження N 14-283цс18), та Верховним Судом у постановах: від 21 березня 2019 року у справі N 461/4689/15-ц (провадження N 61-43735св18); від 10 жовтня 2019 року у справі N 520/8495/17 (провадження N 61-7058св19); від 17 жовтня 2019 року у справі N 712/1294/17 (провадження N 61-34351св18); від 09 січня 2020 року у справі N 186/421/17 (провадження N 48280св18); від 09 червня 2021 року у справі N 346/5702/18 (провадження N 61-17111св20). При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України). Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України). Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). За змістом частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Висновок суду: Враховуючи викладене та оцінюючи надані заявником докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, вважає доведеними обставини на які посилається заявник як на підставу своїх вимог про встановлення факту його спільного проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] . Встановлення в судовому порядку даного факту необхідно заявниці для вирішення питання щодо прийняття спадщини після смерті [PERSON] , а отже, від його встановлення залежить виникнення особистих прав заявника, діючим законодавством не передбачений інший порядок його встановлення, воно не пов`язано з наступним вирішенням спору про право і встановити його іншим шляхом неможливо. Таким чином, встановлені у судовому засіданні, на підставі належних та допустимих доказів, фактичні обставини справи переконують суд у тому, що заяву [PERSON] слід задовольнити, та судом встановити факт проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу [PERSON] , [INFO] , із [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини після померлого [INFO] [PERSON] У відповідності до ч.7 ст.294 ЦПК України судові витрати понесені заявником на сплату судового збору не відшкодовуються. На підставі викладеного,

Outcome: approved