Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-13 00:00:00

14 лютого 2024 року заявник [PERSON] звернулась до Жовтневого районного суду міста Запоріжжя в порядку окремого провадження з заявою про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України. В обґрунтування вимог заявник зазначила, що [INFO] у смт Іванівка Генічеського району Херсонської області помер батько заявника - [PERSON] , [INFO] . Зазначене місце смерті [PERSON] - смт Іванівка Генічеського району Херсонської області є тимчасово окупованою територією України, відповідно до Наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 309 від 22 грудня 2022 року (із змінами), де зазначено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією. У переліку зазначено, що вся територія Генічеського району Херсонської області визнана тимчасово окупованою Російською Федерацією. На даний час, внаслідок окупації іноземними військами, в Генічеському районі Херсонської області не працюють органи державної реєстрації актів цивільного стану, тому заявник позбавлена можливості зареєструвати факт смерті [PERSON] . Свої вимоги мотивує тим, що вона є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , [INFO] . Встановлення факту смерті потрібно заявнику для проведення державної реєстрації смерті та отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Посилаючись на зазначені обставини, з метою державної реєстрації смерті, заявник просить суд встановити факт смерті громадянина України [PERSON] , [INFO] , уродженця села Колчанівка Іванівського району Херсонської області, Україна, який помер [INFO] у смт Іванівка Генічеського району Херсонської області. Ухвалою Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 14 лютого 2024 року відкрито провадження у справі за правилами окремого провадження та призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні (а.с.18). У судове засідання заявник [PERSON] не з`явилась, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце судового розгляду справи (а.с.20). Представник заінтересованої особи Олександрівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце слухання справи (а.с.19), до судового засідання також не з`явився, при цьому, представник заінтересованої особи надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі (а.с.21). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, суд дійшов висновку, що вимоги, викладені в заяві, обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. За змістом статті 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Судом встановлено, що громадянин України [PERSON] народився [INFO] у селі Колчанівка Іванівського району Херсонської області, що підтверджується копією паспорта серії [NUMBER] , який видано Іванівським РВ УМВС України в Херсонській області 15 серпня 1997 року (а.с.7-8). Як вбачається із копії паспорта серії [NUMBER] на ім`я [PERSON] , [INFO] , який видано Ленінським РВ УМВС України в Запорізькій області 10 березня 1998 року, заявник являється громадянином України (а.с.3-5). Із змісту заповіту, посвідченого 31 серпня 2010 року секретарем виконкому Фрунзенської сільської ради Персик Л.В., зареєстрованого в реєстрі за № 40, вбачається, що громадянин [PERSON] , [INFO] , заповів [PERSON] , [INFO] , земельну ділянку площею 7,53 га, розташовану на території Фрунзенської сільської ради, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ХС №035450 від 01 листопада 2001 року, та все майно, де б воно не знаходилось, з чого б воно не складалось (а.с.11). Отже, [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] у смт Іванівка Генічеського району Херсонської області. Таким чином, судом встановлено, що заявник [PERSON] дійсно є заінтересованою особою та, в розумінні ч. 1 ст. 317 ЦПК України, є особою, якій надано право звернення до суду з заявою про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, оскільки встановлення даного факту смерті особи впливає на права, обов`язки та законні інтереси заявника. Згідно з п. 8) ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які достовірно свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин. Для встановлення смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті необхідні обставини, які свідчать про реєстрацію цієї події, а також про те, що заінтересована особа не має можливості отримати, відновити втрачені або знищені документи про це. За змістом ч. 2 ст. 317 ЦПК України, справи про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, розглядаються невідкладно з дня надходження відповідної заяви до суду. Відповідно до статті 293 ЦПК України, в порядку окремого провадження судом розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових або майнових прав підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав, зокрема про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до частин 3, 4 статті 49 ЦК України, державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Відповідно до пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Відповідно до п. 1) ч. 1, ч. 6 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого, представників органу опіки та піклування, працівників житлово-експлуатаційних організацій, адміністрації закладу охорони здоров`я, де настала смерть, та інших осіб. Відповідно до частин 2, 3 статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану. Згідно п.п. 1 п. 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року № 52/5, підставою для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України № 545 від 08.08.2006 року, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за № 1150/13024; б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України № 545 від 08.08.2006 року, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Як вбачається із копії медичного свідоцтва про смерть серії № 2 від 02 лютого 2024 року, яке було видано Державною бюджетною установою охорони здоров`я «Іванівська центральна районна лікарня», [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] усмт Іванівка Генічеського району Херсонської області, причина смерті: старість (а.с.12-13). Відповідно довідки про смерть № С-01066 від 13 лютого 2024 року, яка видана (рос.) «Симферопольским районным отделом ЗАГС № 2 Департамента ЗАГС Министерства юстиции Республики Крым», [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] усмт Іванівка Іванівського району Херсонської області, причина смерті: старість R54 (а.с.14). Також факт смерті [PERSON] , [INFO] , підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 13 лютого 2024 року, яке видано (рос.) «Симферопольским районным отделом ЗАГС № 2 Департамента ЗАГС Министерства юстиции Республики Крым» (а.с.15). Відповідно до п. 2) ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Таким чином, законодавством визначено процедуру державної реєстрації смерті особи, у випадку неможливості надання документів, які б за формою та змістом відповідали встановленим законодавством України вимогам, шляхом звернення до суду. Заявником доведено, що встановлення юридичного факту необхідне для проведення державної реєстрації смерті та отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Правова норма статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території» передбачає, що тимчасова окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Оскільки досліджені докази по справі свідчать про те, що [PERSON] , [INFO] , помер у віці 93 років [INFO] у смт Іванівка Генічеського району Херсонської області, Україна, тобто на тимчасово окупованій території України, суд вважає, що для проведення державної реєстрації смерті особи є об`єктивні перешкоди. З метою захисту прав і свобод громадян України, для забезпечення проведення державної реєстрації смерті особи у відповідності до законів України, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви про встановлення факту смерті особи, так як законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість отримати свідоцтво про смерть особи в державному органі України, що виконує функції державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно з п. 8) ч. 1 ст. 430 ЦПК України, у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, суд допускає негайне виконання рішень. На підставі викладеного та

Outcome: approved