Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-19 00:00:00

06.01.2021 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] звернулася до позивача з метою отримання банківських послуг та підписала анкету-заяву б/н від 18.10.2010 року, підтвердивши свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами, складає між відповідачем та банком договір про надання банківських послуг. Цією заявою відповідача підтверджується, що він був повністю проінформаний про умови кредитування, які були йому надані в письмовій формі. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п.п. 2.1.1.2.3. Умов та правил надання банківських послуг, на підставі яких відповідач приукладанні договору надав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за ініціативою банку. Позивач виконав свої зобов`язання у повному обсязі надавши відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач зобов`язався повернути витрачену частину кредитного ліміту, відповідно до умов договору, а саме щомісячними платежами у розмірі мінімального платежу від суми заборгованості. В редакції умов та Правил, що почала діяти з 01.03.2019 року згідно п. 2.1.1.2.12 сторони дійшли згоди, що в разі починаючи з 181-го дня з моменту порушення зобов`язань клієнта з погашення кредиту, клієнт зобов`язується сплатити на користь банку заборгованість по кредиту, а також проценти від суми не повернутого кредиту, які у відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України встановлюються за домовленістю сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: 86,4 процентів для картки «Універсальна», 84,0 процентів для картки «Універсальна голд». Відповідач порушив умови договору, у зв`язку з чим станом на 09.11.2020 року заборгованість становить 33530,89 грн., яка складається з: заборгованості за простроченим тілом кредиту 27\~810, 42грн, заборгованість за простроченими відсотками 5720,47 грн. Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя №334/56/21 від 17.02.2021 року позов АТ КБ «Приватбанк» було задоволено повністю, стягнуто з [PERSON] на користь банку заборгованість за кредитним договором у розмірі 33\~530,89 грн. 12.10.2023 року відповідач [PERSON] звернулася з заявою про перегляд заочного рішення, ухвалою від 19.10.2023 року вказана заява була задоволена, заочне рішення скасоване, а справа призначено до судового розгляду. У поданому 23.11.2023 року відзиві представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог позивача, а також застосувати строк позовної давності. Позивач в судове засідання не з`явився, разом з позовною заявою подав письмове клопотання, в якому просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги просить задовольнити з підстав, зазначених у позові, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву надав. Судом встановлено, що відповідач звернувся до ПАТ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 18.10.2010року, згідно якої відповідач погодився, що вказана заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг та тарифами складають між банком та відповідачем договір про надання банківських послуг. На підставі вказаної заяви відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Крім цього, 18.10.2010 року відповідачем було підписано довідку про умови кредитування з використанням Кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» до договору, відповідно до якої базова процентна ставка 2,5 відсотків на місяць, розмір щомісячних платежів 7 відсотків від заборгованості, але не менше 50 грн, строк внесення щомісячних платежів до 25 числа місяця, наступного за звітним, процентна ставка на суму несанкціонованого перевищення кредитного ліміту 3,75 відсотків на місяць, а також передбачено штрафи та пеню за несвоєчасне погашення заборгованості. 14.06.2018 року відбулася державна реєстрація та змінено повне та скорочене найменування позивача з ПАТ КБ «Приватбанк» на АТ КБ «Приватбанк», що підтверджується копією статуту позивача. На підтвердження умов надання кредиту відповідачу та порушення зобов`язання останнім позивач надав суду анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг,довідку про умови кредитування з використанням Кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, розрахунок заборгованості, довідку про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти, оформленої на [PERSON] (договір б/н), згідно якого 18.10.2010 року був встановлений кредитний ліміт в розмірі 500,00 грн,\~який\~у\~подальшому банком\~був\~змінений:15.11.2010\~року \~1000,00\~грн,\~23.12.2010\~року 1200,00\~грн,\~11.02.2011\~року \~1400,00\~грн,\~06.04.2011\~року \~1600,00\~грн,\~07.04.2011\~року \~1600,00\~грн,\~21.06.2011\~року \~1800,00\~грн,\~21.07.2011\~року \~2\~000,00грн,\~21.11.2013\~року \~4000,00\~грн,\~12.05.2017\~року \~7000,00\~грн,\~22.08.2017\~року 9000,00\~грн,\~21.11.2017\~року \~14000,00\~грн,\~22.11.2017\~року \~14000,00\~грн,\~29.11.2017\~року 19000,00\~ грн,\~30.11.2017\~року \~19\~000,00\~грн,\~22.01.2018\~року \~21500,00\~грн,\~28.02.2018\~року 23500,00\~грн,\~12.09.2018\~року \~24000,00\~грн,\~24.09.2019\~року 0,00\~грн; довідка з інформацією про надані [PERSON] кредитні картки, зокрема, їх номер, дату відкриття та термін дії, виписку по рахунку за період з 18.10.2010року по 01.10.2020 року. Згідно з наданим банком розрахунком, у відповідача станом на 09.11.2020 року виникла заборгованість за кредитним договором б/н від 18.10.2010 року в розмірі 33\~530,89 грн., яка складається з: заборгованості за простроченим тілом кредиту 27\~810, 42 грн, заборгованість за простроченими відсотками 5720,47 грн. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. При укладанні договору сторони керувалися ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно з якою договором приєднання є договір, умови якого встановлено однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У даному випадку застосування конструкції договору приєднання його умови розробляв АТ КБ «ПриватБанк». Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Стаття 1054 ЦК України передбачає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. За положеннями ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. З долучених до позовної заяви розрахунків заборгованості за договором №б/н від 18.10.2010 року, виписки по рахунку за період з 18.10.2010 року по 01.10.2020 року вбачається, що відповідач отримував кошти з кредитної картки, однак не надавав своєчасно та в повному обсязі банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, у зв`язку з чим утворилася заборгованість за кредитним договором. Враховуючи, що у заяві від 18.10.2010 року про оформлення кредитної карти та у довідці про умови кредитування з використанням Кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» сторонами було погоджено умови кредитного договору, у тому числі процентну ставку, відповідач належним чином не виконує умови договору, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. У своєму відзиві відповідач не заперечує, що користується послугами позивача, використовує кредитні кошти, періодично погашала заборгованість за кредитом. Відповідач стверджує, що у жовтні - листопаді 2019 року погасила заборгованість за кредитом двома платежами у розмірі 21\~000,00 грн та 5600,00 грн. Згідно виписки по рахунку за період з 18.10.2010 року по 01.10.2020 року зарахування коштів на рахунок у розмірі 5600,00 гр відбулося 27.11.2019 року, тому відсутні підстави вважати, що позивачем не враховані вказані кошти відповідно до копії квитанції поданої відповідачем. Доказів на підтвердження погашення заборгованості у сумі 21000,00 відповідачем не надано жодних, а так само довідку про відсутність заборгованості, яку як стверджує відповідач вона отримала у відділенні банку у листопаді 2019 року. Відповідно до\~ст. 256 ЦК України\~позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність складає 3 роки (ст. 257 ЦК України). Відповідно до\~ст. 264 ЦК України\~перебіг давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання свого боргу або іншого обов`язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Згідно виписки по рахунку за період з 18.10.2010 року по 01.10.2020 року вбачається, що станом на 16.05.2018 року відповідач не мала заборгованості за кредитом. У подальшому виникла заборгованість за кредитним договором, яка станом на 17.04.2019 року становила 22016,89 грн, та відповідачем було здійснено погашення заборгованості у сумі 15\~000,00 грн. Станом на 12.10.2019 року сума заборгованості за кредитом становила 38\~089, 38 грн, відповідач здійснила погашення заборгованості у розмірі 16000,00 грн. Аналізуючи вказані обставини, суд вважає, що вказаними діями відповідач визнала свій борг, тому перебіг позовної давності переривався. Відповідно до\~ст.141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Outcome: approved