Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-27 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідачів про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Свої вимоги обґрунтував тим, що його батьку [PERSON] , на праві власності належали дві земельні ділянки для ведення товарного виробництва на території Гостівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області, загальною площею 1,02 гектарів в межах згідно з планом. [INFO] батько помер. Ще за життя він заповів йому на випадок смерті все своє майно. Він є єдиним спадкоємцем за заповітом. Сестра [PERSON] спадщину за законом не прийняла і на неї не претендує. Мати [PERSON] в шлюбі із спадкодавцем не перебувала, інших спадкоємців немає. Однак, у встановлений законом строк до нотаріальної контори про прийняття спадщини не звернувся, оскільки помилково вважав, що в умовах воєнного стану, строк для прийняття спадщини встановлено 10 місяців та продовжується на час дії в державі воєнного стану і пропущений ним строк для подання заяви про прийняття спадщини є незначним. Вважає, що це є вагомою причиною пропущеного ним строку для подання заяви у нотаріальну контору про прийняття спадщини. У зв`язку з вищевказаним, просив суд визначити йому додатковий тримісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . Позивач, [PERSON] , в судове засідання не з`явився, однак у позовній заяві просив розглядати справу без його участі. Відповідач, [PERSON] , в судове засідання не з`явилася, однак 05.02.2024 року на адресу суду від неї надійшла заява, в якій вказала, що позов визнає та просила розгляд справи здійснювати без її участі (а.с. 22). \~ \~ \~ \~ Відповідач, [PERSON] , в судове засідання не з`явилася, однак 05.02.2024 року на адресу суду від неї надійшла заява, в якій вказала, що позов визнає та просила розгляд справи здійснювати без її участі (а.с. 28). \~ \~ \~ \~ 08.01.2024 року Тлумацьким районним судом Івано-Франківської області постановлено ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду, відкриття провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Дослідивши матеріали справи та зібрані по ній докази, суд приходить до переконання, що позовна заява підлягає до задоволення з наступних підстав. У відповідності до ст. 1216, 1218 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Судом встановлено, що згідно копії державного акта на право приватної власності на земелю серії IV-IФ № 042565, виданого [PERSON] , на підставі рішення Гостівської сільської ради народних депутатів IV сесії 13 демократичного скликання від 25.08.1995 року державної адміністрації № 206 від 25.05.2006 року, передано у приватну власність земельну ділянку площею 1,02 гектарів в межах згідно з планом, яка знаходиться на території Гостівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області, для ведення\~товарного виробництва,\~акт зареєстровано\~в книзі\~записів державних\~актів на\~право приватної\~власності на\~землю за\~№ 63 (а.с. 6). Згідно копії повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] , позивач [PERSON] народився [INFO] , де в графі батько зазначений « [PERSON] », а в графі мати « [PERSON] » (а.с. 3, на звороті). Батько позивача, [PERSON] , помер [INFO] , що зазначено у копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 3). З копії дублікату заповіту від 20.01.2012 року встановлено, що [PERSON] склав та посвідчив у Гостівській сільській раді Тлумацького району Івано-Франківської області заповіт, яким все майно, де б воно не знаходилось і з чого б не складалося заповів позивачу [PERSON] (а.с. 4). Довідкою виданою Гостівським старостинським округом Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області від 04.01.2024 року № 9 встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що був постійним жителем села Гостів, Івано-Франківського району, Івано-Франківської області та на день смерті зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] . За вказаною адресою зареєстровані та проживали: [PERSON] , [INFO] співмешканка. Заповіт від імені [PERSON] посвідчувався в сільській раді по реєстру за № 5 від 20.01.2012 року (а.с. 5). 02.01.2024 року листом приватного нотаріуса Івано-Франківського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Водославської Н.В., відмовлено [PERSON] у прийнятті заяви про прийняття спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, яке належить [PERSON] , оскільки позивачем не було подано до нотаріальної контори в установлений законом строк заяви про прийняття спадщини та на момент його смерті зареєстрованим за адресою померлого не був (а.с. 7). Отже,\~позивачем не\~подано заяву\~про прийняття\~спадщини після\~смерті [PERSON] в строк, встановлений ст. 1270 Цивільного кодексу України. Для прийняття спадщини встановлюються строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст. 1270 ЦК України). Відповідно до ст. 1220-1221,1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно із ст. 1268-1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому прийняття спадщини з умовою чи із застереженням не допускається. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Позивач та спадкодавець були зареєстровані за різними адресами. Разом з тим, позивач наведених вище вимог закону не дотримався та після відкриття спадщини у встановлений законом шестимісячний строк не подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. У разі відсутності такої згоди, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст. 1272 ЦК України). Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30. 05. 2008 «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власної волі. Вчинення або не вчинення спадкоємцем дій, з якими законодавець пов`язує прийняття спадщини, має визначальне значення для висновку про дотримання ним процедури входження у спадкування і кінцево дає відповідь на питання про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Пропуск такого строку, позбавляє спадкоємця можливості прийняти спадщину через нотаріальну контору і потребує пред`явлення ним позову про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Отже, прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власного волевиявлення. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. У вищевказаному Пленумі Верховного Суду України роз`яснено, що вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності. Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Вжиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. Аналогічні за змістом висновки викладені у постановах Верховного Суду України від 23.08.2017 року у справі № 6-1320цс17, від 06.09.2017 року у справі № 6-496цс17, від 17.10.2018 року у справі № 681/203/17-ц. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Згідно з частиною четвертою статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст. 76 ЦПК України докази в їх сукупності, судом встановлено, що оскільки позивач пропустив строк прийняття спадщини у зв`язку з тим, що він помилково вважав, що в умовах воєнного стану, строк для прийняття спадщини встановлено 10 місяців та продовжується на час дії в державі воєнного стану і пропущений ним строк для подання заяви про прийняття спадщини є незначним, то суд вважає за необхідне визнати дані причини пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини спадкоємцем поважними, що є підставою для задоволення позовних вимог. Факт пропуску\~строку для\~прийняття спадщини\~не є\~підставою для\~усунення від\~спадкування,\~тому суд\~дійшов висновку,\~що позов\~підлягає задоволенню\~та визначенню\~позивачу додаткового\~строку в\~три місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті спадкодавця [PERSON] . У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачем в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює судове рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. На підставі наведеного, відповідно до ст. 1216, 1218, 1261, 1268, 1272 ЦК України,

Outcome: approved