Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Ізюмської міської ради Харківської області, в якому просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , терміном 2 місяці. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що [INFO] помер син позивача [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина. Яка складається з частки квартири за адресою: [ADDRESS] , належна померлому відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 23.12.1997. На момент смерті син був зареєстрований один. Він був одружений, дітей не мав. Спадкова справа після смерті [PERSON] не відкривалась. При зверненні до нотаріуса з приводу відкриття спадкової справи і видачі спадщини на вищезазначене майно після смерті [PERSON] , померлого [INFO] їй було повідомлено, що згідно ст.1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину за заповітом або за законом, повинен в 6-ти місячний строк з дня смерті спадкодавця подати заяву про прийняття спадщини. Видати свідоцтво про право на спадщину за законом нотаріус не має можливості, так як нею пропущений строк для прийняття спадщини. Своєчасно для отримання спадщини вона не змогла звернутись з заявою до нотаріуса у зв`язку з тим, що син тяжко хворів, серцева недостатність, після його смерті вона була пригнічена горем як фізично так і морально, на той час вона не міркувала про спадщину сина, а була вбита втратою сина при житті матері. У зв?язку із збройною агресією Російської Федерації проти України м.Ізюм, Харківської області в 2022 році знаходилось постійно під обстрілами, квартира за адресою: [ADDRESS] , яка належить ним на праві сумісній власності (1/4 частка належить померлому сину - [PERSON] ), була зруйнована і потребує відновлення за рахунок держави, але для цього потрібно оформити долю померлого сина. Іншого житла вона не має, це єдине житло, на сьогоднішній час з чоловіком знімають квартиру по [ADDRESS] . У зв`язку з чим, вважає, що пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин. Ухвалою судді Дзержинського районного суду м. Харкова Теслікової І.І. від 03 листопада 2023 року прийнято до розгляду та\~відкрито провадження\~у справі\~за позовною\~заявою в порядку загального позовного провадження. Запропоновано позивачу та відповідачу скористатися вимогами ст. 178-180, 193 ЦПК України. Ухвалою суду від 20 грудня 2023 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду. Ухвалою суду від 22 лютого 2024 року вирішено про заочний розгляд справи. У судове засідання позивач не з`явився. Позивач надав суду заяву, в якій позов підтримала, просила його задовольнити та слухати справу без її участі. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Представник Ізюмської міської ради Харківської області до суду не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчать матеріали справи. Відзиву на позовну заяву не надав. У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд встановив. Згідно ст. 12 ч. 3 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особо, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами і іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, обов`язок доказування покладається на сторони, що є одним із принципів\~\~змагальності сторін. Суд не може збирати докази за власною ініціативою. Відповідно до ст.ст.1217, 1223 ЦК України,\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Судом встановлено, що [PERSON] , відповідно до повторного свідоцтва серії [NUMBER] від 15.09.2023, помер [INFO] , про що 01.07.2016 складено відповідний актовий запис №502. Факт родинних відносин із спадкодавцем підтверджується: повторним свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 15.09.2023, згідно якого [PERSON] , народився [INFO] , батьками якого є [PERSON] та [PERSON] . Маючи намір прийняти спадщину позивач звернулась до приватного нотаріуса, проте, листом приватного нотаріуса ХМНО №1089/01-16 від 13.10.2023 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з пропущенням строку для прийняття спадщини. Відповідно до ст.1268 ЦК України,\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.\~Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно позовної заяви [PERSON] не зареєстрована за адресою, за якою постійно проживав спадкодавець [PERSON] . Таким чином, відомостей про те, що позивач фактично прийняла спадщину після смерті свого сина матеріали справи не містять. У зв`язку з вищевикладеним, позивач у шестимісячний строку після смерті сина повинна була звернутися до нотаріуса з відповідною заявою про прийняття спадщини. При цьому, з урахуванням положень ч.2 ст.1220 ЦК України, останнім днем для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] було [INFO] . Визнаючи, що строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] сплинув 28 грудня 2016 року, суд керується наступним. Відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦПК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно із п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для припиняння спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Достатніх та належних доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку для звернення із заявою про прийняття спадщини позивач не надав та не довів наявності об`єктивних, непереборних, істотних труднощів, які перешкоджали поданню заяви про прийняття спадщини у встановлений законом строк. Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, проживання у спадковому майні після відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо. Крім того, аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 17 вересня 2020 року у справі № 656/399/19 (провадження № 61-633св20)., від 13 березня 2020 року у справі № 314/2550/17 (провадження № 61-41480св18), від 26 липня 2021 року у справі № 405/7058/19 (провадження № 61-18000св20), від 01 червня 2022 року у справі № 148/1805/20( провадження № 61-16005св21. Постановою Верховного суду від 26.06.2019 по справі №565/1145/17 розширено перелік поважних причин пропуску прийняття спадщини. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. У постанові Верховного Суду від 17 грудня 2021 року у справі №369/6254/19-ц зазначено, що оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду. В обґрунтування поважності причин пропуску на звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини позивач посилається на те, що була пригнічена горем після смерті сина, як фізично так і морально. Разом з тим позивачем взагалі не надано доказів, що її пригнічення горем не надавало можливості звернутися до нотаріуса з відповідною заявою у встановлений строк, у зв`язку з чим воно не може бути визнаним поважною причиною пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини, після спливу зазначеного шестимісячного строку, оскільки до моменту звернення 12 жовтня 2023 року позивачем до нотаріуса минуло майже сім років. Таким чином, суд, оцінюючи відповідно до ст.89 ЦПК України докази, надані позивачем [PERSON] , приходить до висновку про те, що її доводи про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини після смерті її сина є недостатніми та не можуть бути визнані судом як поважні. Отже, правові підстави для задоволення позовних вимог та поновлення строку для прийняття спадщини [PERSON] відсутні у зв`язку з чим у задоволенні позову слід відмовити за його необґрунтованості.

Outcome: dismissed