Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-18 00:00:00

01 грудня 2023 року [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON] про визнання угоди дійсною. В обґрунтування позовних вимог позивачі посилаються, що 24 травня 1999 року вони та [PERSON] уклали з відповідачкою [PERSON] договір купівлі-продажу частини будинку, а саме 1/2 ч. житлового будинку [ADDRESS] . Вказаний договір був укладений на Кременчуцькій товарній біржі і 24.05.1999 зареєстрований в журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю за № 2-293 та не був посвідчений нотаріально, бо на той час цього не вимагалося. Рішенням виконавчого комітету Потоківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області від 11.05.2000 «Про оформлення права власності на житлові будинки жителів сіл сільської ради» вказаній частині будинку присвоєно № 21 , кв. 2. [INFO] [PERSON] помер, вони є його спадкоємцем за законом та для оформлення спадкових прав звернулися до приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Сапко О.Б. та отримали відмову в зв`язку з тим, що правовстановлюючий документ на 1/2 ч. житлового будинку не відповідає чинному законодавству, а саме не посвідчений нотаріально. Просили визнати дійсним договір купівлі-продажу 1/2 частини житлового будинку [ADDRESS] та в цілому складається з житлового будинку літ. А,а,ап.,ап1, житловою площею 35,5 кв м, сараю літ. В, вбиральні літ. Г, вбиральні літ. Д, літнього душу літ. Е, колодязю літ. К, укладений між [PERSON] - продавцем та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] - покупцями, укладений на Кременчуцькій товарній біржі №2-293 від 24.05.1999 та зареєстрованим в КП «Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації» 24.05.1999 за реєстровим № 28 та зареєстрованим в Потоківській сільській раді 24.05.1999 під №31. Позивач [PERSON] , її представник та представник позивачів [PERSON] , [PERSON] адвокат Лашко О.О. в судовому засіданні позов підтримали та просили задовольнити, про обставини та підстави якого пояснили так, як це викладено в заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала заяву, де позов визнала та просила розглянути справу у її відсутність. Заслухавши пояснення позивача та її уповноваженого представника, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Кожна особа, як слідує зі змісту ч. 1 ст. 4 ЦПК України, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З огляду на викладене, суд розглянув справу в межах позовних вимог та за наявними в ній доказами, які надані сторонами. Згідно ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР (в редакції 1963 року, чинної на час виникнення правовідносин) якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Аналогічне положення містить ч. 2 ст. 220 Цивільного кодексу України (в редакції 2003 року, який набрав чинності з 1 січня 2004 року), а саме: якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Частина друга ст. 47 ЦК УРСР в редакції 1963 року і частина друга ст. 220 ЦК України застосовується до правовідносин у разі, коли сторони уклали правочин, зміст якого відповідав волі сторін, і лише форма його укладання не відповідала встановленим законом вимогам. Установлено, що 24 травня 1999 року на Кременчуцькій товарній біржі між [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу 1/2 частини житлового будинку [ADDRESS] та в цілому складається з житлового будинку літер. А,а,ап.,ап1, житловою площею 35,5 кв м, сараю літ.В, вбиральні літ.Г, вбиральні літ. Д, літнього душу літ.Е, колодязю літ. К, який зареєстрований в Кременчуцькому міжміському бюро технічної інвентаризації, що підтверджується довідкою № 61/1267 від 28.03.2023. Як слідує з архівного витягу із рішення виконавчого комітету Потоківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області від 11.05.2000 «Про оформлення права власності на житлові будинки жителів сіл сільської ради» присвоєно порядковий номер будинок [ADDRESS] та на підставі Рішення Потоківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області від 28.01.2016 «Про перейменування назв вулиць та провулків в селах Потоківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області» назву геоніму вулиця Орджонікідзе змінено на [ADDRESS] , що підтверджується довідкою №1337 Департаменту «Центр надання адміністративних послуг» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області. Сторони договору при його укладенні на товарній біржі досягли згоди по усім суттєвим умовам і зобов`язанням. Також факт купівлі-продажу будинку і виконання умов укладеного договору ніким не оскаржено і ніким не оспорюється. При цьому продавець будинку засвідчила своїм підписом, що відчужувана нею частина житлового будинку на момент укладення угоди не продана, не подарована, не заставлена, в спорі та під арештом не знаходиться (п. 6 Договору). Відповідно до п. 2 вказаного Договору правовстановлюючим документом на частину житлового будинку у продавця був договір дарування, посвідчений Третьою кременчуцькою державною нотаріальною конторою 17.12.1996, зареєстрований в реєстрі за № 4923 та зареєстрований у Потоківській сільській Раді під особистим №94. Так, вказаний договір купівлі-продажу укладено сторонами під час дії Цивільного кодексу Української РСР 1963 року, ст. 227 якого передбачено нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу житлового будинку, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Статтею 15 Закону України «Про товарну біржу» №1954-12 від 10.12.1991 (в редакції чинної на час укладення договору) передбачалось, що угоди, зареєстровані на біржі, не підлягали нотаріальному посвідченню. При укладанні договору купівлі-продажу від 13.04.1999 сторони керувались ч. 2 ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», а тому вважали, що договір купівлі-продажу будинку укладено згідно вимог чинного на той час законодавства. Отже, оскільки договір купівлі-продажу частини житлового будинку з надвірними будівлями укладений 24 травня 1999 року між [PERSON] з однієї сторони, та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , з другої сторони, на Кременчуцькій товарній біржі за № 2-293 відповідав волі сторін, умови договору ними виконані в повному обсязі, договір пройшов відповідну державну реєстрацію, та враховуючи те, що на даний час провести нотаріальне посвідчення правочину неможливо, бо [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим повторно 28.10.2021 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерста юстиції (м. Суми), актовий запис № 05, то суд вважає, що є підстави для визнання його дійсним. Статтею 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Пунктом 21 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Федоренко проти України» від 30 червня 2006 року визначено, що відповідно до прецедентного права органів, що діють на підставі Конвенції, право власності може бути «існуючим майном» або коштами, включаючи позови, для задоволення яких позивач може обґрунтовувати їх принаймні «виправданими очікуваннями» щодо отримання можливості ефективного використання права власності.

Outcome: approved