Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-11 00:00:00

У вересні 2023 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача\~про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог, позивач вказує, що\~ 07 вересня 2013 року між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що підставою для розірвання шлюбу є відсутність взаєморозуміння, погіршення стосунків. Будь-які спроби примиритися бажаних результатів не дали. Сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини фактично припинені. Дитина проживає разом з нею. Подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам, вважає, що шлюб необхідно розірвати. Додатково позивач вказує, що бажає змінити прізвище на дошлюбне [PERSON] . Ухвалою судді від 09 жовтня 2023 року відкрито провадженняу справі, ухвалено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою суду від 22 листопада 2023 року задоволено заяву відповідача про надання строку для примирення, надано подружжю строк для примирення два місяці, провадження у справі зупинено. Ухвалою судді від 23 січня 2024 року поновлено провадження у справі, призначено судове засідання. Позивач у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву в якій вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила їх задовольнити та розглядати справу у її відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін за наявними матеріалами справи. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши зібрані в справі письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити з огляду на наступне. Відповідно до\~ст. 1 Сімейного Кодексу України\~побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки. Відповідно до положень\~ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За змістом положень частини 2 статті\~36\~та статті\~51 Сімейного кодексу України, шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені\~Конституцією України. Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. (ст. 55 Сімейного кодексу України). За правилом частини 2\~статті 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 3\~ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Проголошена\~Конституцією України\~охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, згідно з свідоцтвом про шлюб, сторони зареєстрували шлюб 07 вересня 2013 року, про що складено відповідний актовий запис № 84, місце реєстрації Відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Носівського районного управління юстиції (а. с. 7). Від подружнього життя сторони мають дитину сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а. с. 8). Відповідно до ч. 1 ст.\~110, ст.\~112 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Відповідно до\~ст. 111 Сімейного кодексу України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Як роз`яснено у п. 10\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року за №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена\~Конституцією України\~охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що\~шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено,\~що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні\~уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу,\~повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу,\~враховувати наявність малолітньої дитини,\~дитини-інваліда та інші обставини\~ життя подружжя,\~забезпечувати участь у судовому засіданні,\~як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Наданий судом строк на примирення не дав результатів, примирення не відбулося. Судом встановлено, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що спільне життя позивача з відповідачем не склалося та припинено. Подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2\~ст. 114 Сімейного Кодексу України\~у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3\~ст. 115 Сімейного кодексу України\~- документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Стосовно судових витрат по справі суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 141\~ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. В той же час, враховуючи вимоги ч. 1 ст. 142\~ЦПК України (визнання позову відповідачем) в даній справі з відповідача на користь позивача слід стягнути половину судового збору в розмірі 536 грн. 80 коп., а іншу половину судового збору в розмірі 536 грн. 80 коп. компенсувати позивачу за рахунок державного бюджету. Враховуючи наведене та

Outcome: approved