Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-26 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до Харківської міської ради про визначення додаткового строку на прийняття спадщини після смерті [PERSON] (батька позивача), який помер [INFO] , терміном у три місяці. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на транспортний засіб «Ford Mondeo» 1997 року випуску, реєстраційний номер: [NUMBER] , VIN: [NUMBER] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] . Право користування транспортним засобом передано позивачу. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що на початку\~повномасштабного збройного\~вторгнення РФ\~значна кількість\~населених пунктів\~Харківської області\~були тимчасово\~окупована.\~Харківська міська\~територіальна громада\~24.02.2022\~року включена\~до території\~активних бойових\~дій,\~а 15.09.2022\~року \~до переліку\~територій можливих\~бойових дій,\~що підтверджується\~положеннями переліку\~територій,\~на яких\~ведуться (велися)\~бойові дії\~або тимчасово\~окупованих Російською\~Федерацією від\~22.12.2022\~року №\~309.\~В результаті\~тривалих обстрілів,\~а також\~істотної вірогідності\~подальшого ведення\~бойових дій\~на відповідних\~територіях,\~відновлення сполучення\~та роботи\~органів державної\~влади,\~органів нотаріату,\~а також\~операторів поштового\~зв`язку на\~території Харківської\~області відбувалось\~надзвичайно повільно.\~При цьому,\~систематичні масовані\~ракетні обстріли\~Харківської області\~та міста\~Харкова продовжуються\~по цей\~час.\~Зазначені обставини\~та моральні\~страждання,\~спричинені смертю\~батька позивача,\~бойовими діями\~та хвилюваннями,\~а також\~істотні та\~непередбачувані зміни\~у побуті\~позивача,\~повномасштабним вторгненням\~РФ на\~територію України,\~позбавили позивача\~реальної можливості\~здійснити необхідні\~дії для\~прийняття спадщини.\~Здійснення необхідних\~нотаріальних дій\~було ускладнено\~вимушеними обмеженнями\~у роботі\~органів нотаріату,\~які мали\~місце на\~початку вторгнення.\~Вищенаведені побоювання\~позивача мали\~обґрунтований характер . Представник позивача зазначає, що [PERSON] звертався до нотаріуса з метою оформлення спадщини, проте, 06 вересня 2023 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Шахматовою І.В. позивачу відмовлено у вчиненні необхідної нотаріальної дії. Ухвалою суду від 10 січня 2024 року по справі відкрито спрощене позовне провадження. У судове засідання позивач не з`явилася, представник подав через канцелярію суду заяву, в якій позов підтримав, просив задовольнити та слухати справу без участі сторони позивача. Представник Харківської міської ради до суду не прибув, заяв, клопотань, заперечень по суті спору до суду не надав. У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Питання про заочний розгляд справи вирішено ухвалою суду від 27 лютого 2024 року. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов наступних висновків. Згідно\~зі ст. 12 ч. 3 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особо, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Статтею 81 ЦПК України\~передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами і іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, обов`язок доказування покладається на сторони, що є одним із принципів змагальності сторін. Суд не може збирати докази за власною ініціативою. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на транспортний засіб «Ford Mondeo» 1997 року випуску, реєстраційний номер: [NUMBER] , VIN: [NUMBER] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] . Право користування транспортним засобом передано позивачу. На початку повномасштабного збройного вторгнення РФ значна кількість населених пунктів Харківської області були тимчасово окупована. Харківська міська територіальна громада 24.02.2022 року включена до території активних бойових дій, а 15.09.2022 року до переліку територій можливих бойових дій, що підтверджується положеннями переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією від 22.12.2022 року № 309. В результаті тривалих обстрілів, а також істотної вірогідності подальшого ведення бойових дій на відповідних територіях, відновлення сполучення та роботи органів державної влади, органів нотаріату, а також операторів поштового зв`язку на території Харківської області відбувалось надзвичайно повільно. При цьому, систематичні масовані ракетні обстріли Харківської області та міста Харкова продовжуються по цей час. Зазначені обставини та моральні страждання, спричинені смертю батька позивача, бойовими діями та хвилюваннями, а також істотні та непередбачувані зміни у побуті Позивача, повномасштабним вторгненням РФ на територію України, позбавили позивача реальної можливості здійснити необхідні дії для прийняття спадщини. Позивач звертався до нотаріуса з метою оформлення спадщини, проте, 06 вересня 2023 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Шахматовою І.В. позивачу відмовлено у вчиненні необхідної нотаріальної дії. Приписами ч. 1, 2\~ст. 1220 ЦК України\~встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя\~статті 46 цього Кодексу). Частиною 1\~ст. 1268 ЦК України\~встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до\~ст. 1270 ЦК України\~для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ч. 3\~ст. 1272 ЦК України\~за позовом спадкоємця, що пропустив строк для прийняття спадщини із поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом вищезазначеної статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до\~ст. 1272 ЦК України, визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого\~ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно п. 24\~Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року, «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої\~статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Отже, правила ч. 3\~ст. 1272 ЦК України\~можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Відповідно до змісту\~ст. 1272 ЦК України\~позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається: 1) у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори; 2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви. Згідно з ч. 5\~ст. 1268 ЦК України\~незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3\~ст. 1296 ЦК, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Статтею 1297 ЦК України\~встановлено обов`язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов`язку у виді втрати права на спадщину. Суд вбачає, що [PERSON] пропустив строк на прийняття спадщини через те, що на території України, зокрема, Харківської області, розпочались військові дії. Так, Указом Президента\~України «Про\~введення воєнного\~стану в\~Україні» №64/2022\~від 24.02.2022 року\~у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Воєнний стан неодноразово продовжувався та триває до теперішнього часу. Від прийняття спадщини після померлого батька [PERSON] не відмовлявся. Норми європейського законодавства щодо прав людини встановлюють, що згідно зі стандартом, розробленим у практиці Європейського суду з прав людини на підставі висновків у його рішеннях, для встановлення відповідності певного заходу принципу правомірності позбавлення володіння слід проаналізувати три критерії: 1) чи є такий захід правомірним (передбачається національним законодавством); 2) чи має позбавлення власності суспільний (громадський) інтерес; 3) чи є такий захід пропорційним поставленій меті (забезпечує справедливу рівновагу між інтересами суспільства та необхідністю додержання фундаментальних прав окремої людини). Якщо хоча б одного із зазначених критеріїв не буде дотримано, то ЄСПЛ констатує порушення державою ст. 1 Першого протоколу до Конвенції. Відповідно до третього критерію, уніфікований підхід ЄСПЛ до оцінки вимог, закріплених у ст. 1 Першого протоколу до Конвенції, ґрунтується також на критерії «справедливої рівноваги (балансу)» між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням у право власності, та інтересами особи, яка так чи інше страждає від такого втручання (рішення від 23.09.1982 року у справі «Спорронг і Льоннрот проти Швеції»). Зазначений критерій передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між поставленою метою та засобами, які використовуються для її досягнення. ЄСПЛ вважає, що будь яке втручання у право власності обов`язково повинне відповідати принципу пропорційності. «Справедливий баланс» має бути дотриманий між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основних прав людини. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа, про яку йдеться, несе «індивідуальний і надмірний тягар» (рішення у справі «Трегубенко проти України»). Питання про те, чи буде досягнута справедлива рівновага між вимогами загального інтересу і захисту фундаментальних прав особи, має значення лише при умові, що таке втручання відповідає вимогам закону і не є безпідставним. З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що позбавлення позивача права на спадщину буде занадто надмірним тягарем, що не є пропорційним меті законодавчого обмеження строку подання заяви про прийняття спадщини, відтак, буде порушено «баланс» між інтересами держави та фізичної особи. Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності. Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду №\~761/42165/17-ц від 28 жовтня 2019 року. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень\~ст. 81 ЦПК України\~докази в їх сукупності, суд вважає за необхідне визнати причини пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини спадкоємцем поважними, і визначити позивачу додатковий строк для подачі заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. На підставі рішення суду про визначення додаткового строку для прийняття спадщини спадкоємець повинен у визначений судом строк звернутися до нотаріальної контори та подати відповідну заяву, після чого він буде вважатися таким, що прийняв спадщину. На підставі викладеного,

Outcome: approved