Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-19 00:00:00

І. Суть спору Позивач через свого представника звернувся до суду із даним позовом до відповідачки, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що він та відповідачка [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 28.10.2021 року. До цього часу з 26.07.2007 року відповідачка перебувала у зареєстрованому шлюбі з іншим чоловіком - [PERSON] , який було розірвано рішенням Іваничівського районного суду Волинської області від 12.01.2021 року. [INFO] [PERSON] народила дитину [PERSON] . У свідоцтві про народження дитини серії [NUMBER] від 10.06.2008, виданим Виконавчим комітетом Мишівської сільської ради Іваничівського району Волинської області, актовий запис №10, батьком дитини записаний [PERSON] . [INFO] [PERSON] народила дитину [PERSON] . У свідоцтві про народження дитини серії [NUMBER] від 14.03.2013, виданим Виконавчим комітетом Грядівської сільської ради Іваничівського району Волинської області, актовий запис №06, батьком дитини записаний [PERSON] . [INFO] [PERSON] народила дитину [PERSON] . У свідоцтві про народження дитини серії [NUMBER] від 07.11.2016, виданим Виконавчим комітетом Грядівської сільської ради Іваничівського району Волинської області, актовий запис №13, батьком дитини записаний [PERSON] . Згідно з рішенням Іваничівського районного суду Волинської області від 12.01.2021 року, яке набрало законної сили 12.02.2021 року, розірвано шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] . Крім цього, рішенням Іваничівського районного суду Волинської області від 08.09.2023року, яке набрало законної сили 19.10.2023 року, виключено відомості про батька, [PERSON] , [INFO] щодо актових записів про народження дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Так, згідно заяви 22.11.2022 року [PERSON] , діючи добровільно, без будь-якого примусу, враховуючи наявні теплі стосунки з дітьми, визнав себе батьком зокрема, [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Як стверджує позивач, в період часу з кінця 2007 року і до сьогодні він мав і має близькі стосунки з відповідачкою [PERSON] . Позивач [PERSON] , дійсним заявляє те, що вкінці грудня 2022 року (а точніше 25 числа) йому стало відомо від [PERSON] , що саме він являється батьком [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . [PERSON] дуже прикро, що відповідачка повідомила йому про ці обставини лише зараз. У зв`язку з тим, що відповідачка [PERSON] на момент народження дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , батьком дитини вказано саме його, а не позивача - [PERSON] . На даний час діти проживають з ним та [PERSON] , вважають його батьком. Також у подружжя народилася спільна дочка [PERSON] , у свідоцтві про народження якої [PERSON] вказаний батьком. Позивач [PERSON] вважає доцільним набути юридичного статусу батька дітей [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] у зв`язку з чим звернувся в суд із цією позовною заявою. ІІ. Позиція учасників справи Представник позивача адвокат Білецька І.М. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі з мотивів, викладених у позовній заяві. Додатково зазначила, що, після повідомлення [PERSON] [PERSON] про той факт, що він є батьком дітей [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , сторони ( [PERSON] та [PERSON] ) подали до органу ДРАЦС спільну заяву про визнання [PERSON] батьківських прав щодо [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Спочатку працівники органів ДРАЦС повідомляли їм, що на підставі такої заяви зможуть внести відповідні зміни до відомостей про батька дітей [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , оскільки відомості про позивача, як про батька, щодо найменшої дочки [PERSON] було внесено працівниками ДРАЦС без зауважень. Однак згодом в усній формі неодноразово категорично відмовляли і сторонам, і представнику. Працівники порадили звернутися з відповідним позовом до суду. У зв`язку із матеріальною неспроможністю сторони не отримували повторні Свідоцтва про народження дітей [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] із змінами, внесеними відповідно до рішення Іваничівського районного суду Волинської області про виключення відомостей про [PERSON] , як про батька. Також з цієї ж причини сторонами не заявлено клопотання про призначення генетичної експертизи у даній справі. Такі обставини стали підставою для звернення до суду з даним позовом. Звертаючись до суду з даною позовною заявою [PERSON] керувався виключно інтересами його дітей. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позицію свого представника та зазначив, що його найменша дочка [PERSON] запитувала у нього чому у неї з іншими братами і сестрами різні прізвища. Відтак, позивач бажає набути юридичного статусу батька дітей [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що у 2007 році вони з [PERSON] посварилася і припинили стосунки. Згодом вона вийшла заміж за [PERSON] . [PERSON] знав, що [PERSON] не його син, однак признавав його за сина. Після народження дочки [PERSON] , [PERSON] почав висловлювати докори та сумніви з приводу батьківства щодо дітей. [PERSON] та [PERSON] припинили стосунки, роз`їхалися по будинках своїх батьків та деякий час не проживали разом, однак у зареєстрованому шлюбі перебували. Не розлучилися, бо батьки [PERSON] були категорично проти. А вона в той час продовжила спілкуватися та підтримувати близькі відносини з [PERSON] . Згодом вона дізналася, що вагітна. [PERSON] вимагав перервати вагітність. Після народження [PERSON] , вона просила [PERSON] відмовитися від дитини, щоб записати на своє прізвище. [PERSON] виявив бажання бути записаним батьком [PERSON] , з метою набуття права на відстрочку, як багатодітний батько, оскільки на момент народження [PERSON] вже почалася війна і він підлягав призову. Після смерті батьків [PERSON] , подружжя розлучилося і фактично проживало окремо. Через певний час вона подала позов про стягнення з [PERSON] на утримання дітей аліментів. Однак, [PERSON] відмовився сплачувати аліменти мотивуючи тим, що діти не від нього. Через деякий час [PERSON] почав помічати схожіть між ним на дитячих світлинах та [PERSON] . Тоді [PERSON] зізналася, що діти [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] від [PERSON] . Раніше [PERSON] вона про це не повідомляла через гордість. З 2020 року по даний час вона, [PERSON] та діти: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] проживають разом однією сім`єю; [PERSON] проживає то з ними, то з батьком [PERSON] . Діти запитують чому у [PERSON] одне прізвище, а у [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] - інше. Відповідачка стверджує, дочка [PERSON] - дитина [PERSON] , що підтверджено тестом ДНК, а [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] - діти [PERSON] . Позов визнала у повному обсязі та просила такий задовольнити, оскільки батьком [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] є [PERSON] . Представник Володимирський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Володимирському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції у судове засідання не з`явився. У матеріалах справи міститься заява начальника Володимирський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Володимирському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції Куницької А. від 31.01.2024 року про здійснення розгляду справи без уачсті представника відділу та відсутність заперечень проти визнання батьківства (а.с.39). Представник Органу опіки і піклування виконавчого комітету Нововолинської міської ради у судове засідання також не з`явився. У матеріалах справи наявна заява начальника служби у справах дітей виконавчого комітету Нововолинської міської ради Думич І.О. від 16.01.2024 року про здійснення розгляду справи без її участі. Додатково зазначає, що ознайомившись з даною позовною заявою встанволено, що позов не суперечить інтересам [PERSON] , [INFO] [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , а тому не заперечує щодо його задоволення (а.с.29). ІІІ. Процесуальні дії у справі Ухвалою від 29.12.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цій справі, розгляд справи проводиться за правилами загального позовного провадження. 25.01.2024 року закрито підготовче провадження в даній справі, справу призначено до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. У судове засідання, призначене на 20.02.2024 року представники Володимирський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Володимирському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції та Органу опіки і піклування виконавчого комітету Нововолинської міської ради не з`явилися. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Треті особи скористалися наданим їм правом та, відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, заявили клопотання про розгляд справи без їхньої участі. Відтак, підстави для відкладення розгляду справи відсутні. ІV. Обставини справи, встановлені судом З 26.07.2007 року відповідачка [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] . Із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 10.06.2008 року встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] зазначено [PERSON] та [PERSON] (а.с.9). Із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 14.03.2013 року встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] зазначено [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). Із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 07.11.2016 року встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] зазначено [PERSON] та [PERSON] (а.с.8). Рішенням Іваничівського районного суду Волинської області від 12.01.2021 року у цивільній справі № 156/1256/20, яке не скасоване та набрало законної сили, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.12-14). Відповідно до рішення Іваничівського районного суду Волинської області від 08.09.2023 року у цивільній справі № 156/576/22, яке не скасоване та набрало законної сили, відомості про [PERSON] , як про батька дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] виключено з відповідних актових записів про народження (а.с.15-18). Як заявила у судовому засіданні представник позивача, у зв`язку із скрутним матеріальним становищем сторони не зверталися в органи ДРАЦС з метою отримання повторних Свідоцтв про народження дітей [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] із змінами, внесеними відповідно до рішення Іваничівського районного суду Волинської області про виключення відомостей про [PERSON] , як про батька, адже такі послуги платні. Ціна повторної видачі одного Свідоцтва про народження дитини становить 700 гривень. Із Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 28.10.2021 року судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON] з 28.10.2021 року перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с.6). Відповідно до копії акту обстеження житлово-побутових умов проживання від 02.11.2023 року [PERSON] зареєстрований у буд. [ADDRESS] , однак фактично проживає у буд. [ADDRESS] в одноповерховому будинку належному його тещі - [PERSON] . Склад сім`ї [PERSON] такий: [PERSON] - дружина, пасинок - [PERSON] , [INFO] , падчериця - [PERSON] , [INFO] , пасинок - [PERSON] , [INFO] , падчериця - [PERSON] , [INFO] та дочка [PERSON] , [INFO] (а.с.11). У матеріалах справи також наявна копія заяви [PERSON] та [PERSON] від 22.11.2022 року про визнання [PERSON] свого батьківства щодо [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.10). Позивач в обґрунтування позовних вимог посилався на те, що є біологічним батьком дітей. На підтвердження того, що у позивача [PERSON] та дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] наявні родинні стосунки, як батька та його рідних дітей, позивач визнає їх своїми дітьми, а вони у свою чергу - його своїм батьком, до матеріалів справи долучено світлини в кількості 10 штук, які досліджені судом в судовому засіданні під час розгляду справи по суті. Також позивач надав суду показання двох свідків, які були допитані в судовому засіданні. Так із показів свідка [PERSON] слідує, що вона була односельчанкою [PERSON] , коли остання проживала у с. Мишів з [PERSON] . [PERSON] вона давно і добре знає. Перебуваючи у шлюбі з [PERSON] , коли почали запитувати інші, [PERSON] їй говорила, що [PERSON] - дитина не [PERSON] , а [PERSON] . У 2012 році [PERSON] приїжджала до неї і розповідала, що з чоловіком [PERSON] посварилися, і той казав, щоб [PERSON] забирав [PERSON] собі. Вона була свідком відносин [PERSON] та [PERSON] : коли [PERSON] був на роботі, [PERSON] приїжджав та допомагав [PERSON] обробляти городи. Діти [PERSON] та [PERSON] схожі на [PERSON] . [PERSON] дітей доглядає та дбає про них, як батько. Зі слів [PERSON] їй відомо, що [PERSON] та [PERSON] однозначно є дітьми [PERSON] . Допитана у судовому засіданні як свідок [PERSON] суду показала, що діти [PERSON] схожі до [PERSON] . [PERSON] дітей виховує, глядить, матеріально забезпечує і ставиться до них, як до рідних. Також раніше в селі люди говорили, що діти схожі з [PERSON] . Неодноразово чула, що чоловік [PERSON] говорив, що діти не його. Періодами [PERSON] з [PERSON] сварилися, мали суперечки. У період тяжких стосунків та конфліктних ситуацій [PERSON] з [PERSON] , [PERSON] приїжджав до [PERSON] . Коли [PERSON] була вагітна, то говорила їй, що сама не знає від кого саме носить дитину. При цьому не визнавала ні що дитина від [PERSON] , ні що від [PERSON] . Згодом свідок вже сама бачила візуальну схожість дітей з [PERSON] . Відповідачка в судовому засіданні визнала позов та просила такий задовольнити. V. Застосоване судом законодавство За змістом ст. ст. 3-4, 213-215 ЦПК України судовому захисту шляхом задоволення позову підлягають наявні в особи, яка звернулася до суду, права, свободи чи інтереси, що порушуються, не визнаються або оспорюються іншими особами. Згідно статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Частиною третьою статті 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Вимогами статті 51 Конституції України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Нормативними правилами частини 2 та 3 статті 5 Сімейного кодексу України закріплено, що Держава створює людині умови для материнства та батьківства, забезпечує охорону прав матері та батька, матеріально і морально заохочує і підтримує материнство та батьківство. Держава забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини. Згідно із ч. 2 ст. 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Відповідно до ч. 1 ст. 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. За відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду (ч.1 ст.128 Сімейного кодексу України). Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини (ч.3 ст.128 Сімейного кодексу України). Згідно ч. 1 ст. 129 Сімейного кодексу України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. Згідно ч. 2 ст. 128 Сімейного кодексу України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по-батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено), відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Як передбачено частиною першою статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах реєстрації актів цивільного стану (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Щодо предмету доказування у даній категорії справі (встановлення походження дитини від певної особи), то Сімейний кодекс України будь-яких особливостей не визначає. У постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 591/6441/14-ц зазначено, що доказами у зазначеній категорії справ можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Одночасно суд враховує те, що жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, останній оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Згідно з висновками, викладеними у Постанові Верховного Суду від 15 квітня 2021 року у справі № 361/2653/15-ц доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства. Батьківство може бути визнано як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини. Спільне проживання та ведення спільного господарства в зазначених випадках може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо). Припинення цих відносин до народження дитини може бути підставою для відмови в позові лише у випадках, коли це сталося до її зачаття. Подібні висновки викладені також у постанові Верховного Суду від 17 лютого 2021 року у справі № 373/2257/18 (провадження № 61-15136св20). Спільне виховання дитини має місце, коли вона проживає з матір`ю та особою, яку остання вважає (або яка вважає себе) батьком дитини, або коли ця особа спілкується з дитиною, проявляє батьківську турботу щодо неї. Під спільним утриманням дитини слід розуміти як перебування її на повному утриманні матері й особи, яку остання вважає (або яка вважає себе) батьком дитини, так і, як правило, систематичне надання цією особою допомоги в утриманні дитини незалежно від розміру допомоги. Такі правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 21 березня 2018 року в справі № 543/738/16-ц (провадження № 61-4163св18), від 29 серпня 2018 року в справі № 641/9147/15-ц (провадження № 61-26210св18), від 21 листопада 2018 року в справі № 225/6301/15-ц (провадження № 61-30047св18), від 12 грудня 2019 року в справі № 562/1155/18 (провадження № 61-11709св19). У Постанові Верховного Суду від 08 березня 2023 року у справі № 205/5698/21 також вказано, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі сукупності доказів. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК України, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Доказами у зазначеній категорії справ можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: dismissed