Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-27 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з зазначеним позовом, у якому просить визнати за нею право на завершення приватизації та реєстрації права власності відповідно до\~Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~на земельну ділянку площею 0,31 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, на яку виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), а саме на земельну ділянку площею 0,31 га кадастровий номер 0725082201:01:003:0254, що знаходиться в с. Кримне Ковельського району Волинської області, в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] її чоловіка [PERSON] , якому вказана земельна ділянка безкоштовно передана у приватну власність рішенням Кримненської сільської ради народних депутатів Старовижівського району за № 23 від 22.12.1993 р. Позов мотивований тим, що [INFO] помер чоловік позивача [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина, зокрема, на житловий будинок із надвірними будівлями та спорудами по [ADDRESS] , земельну ділянку площею 0,25 га призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) та на земельну ділянку площею 0,31 га призначену для особистого селянського господарства. За життя [PERSON] заповіту не складав. Позивач прийняла спадщину шляхом подання заяви нотаріусу і оформила частину спадкового майна, а саме житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . З метою оформлення спадкових прав на спадкову земельну ділянку здійснила часткове виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж ділянки в натурі, а саме, на земельну ділянку площею 0,31 га кадастровий номер 0725082201:01:003:0254, проте нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку із тим, що на дану земельну ділянку відсутні правовстановлюючі документи та право власності за спадкодавцем на неї не зареєстроване. За таких обставин реалізація її спадкових прав можлива лише в судовому порядку. Позивач в підготовче засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача Дубечненської сільської ради у підготовче засідання не з`явився, подав заяву, в якій вказує, що з позовом згідний та просить справу розглядати за відсутності представника. Враховуючи, що в підготовче засідання учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України суд розглядає справу без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задоволити з таких підстав. Згідно із копією свідоцтва про смерть [PERSON] помер [INFO] (а.с. 6). Позивач [PERSON] є дружиною спадкодавця [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с. 7), постійно проживала з чоловіком на день його смерті, що підтверджується довідкою Дубечненської сільської ради Ковельського району волинської області (а.с. 8). З копії спадкової справи № 43/2023 до майна померлого [PERSON] вбачається, що позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем за законом, яка прийняла спадщину після смерті [PERSON] . Наявною у спадковій справі інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру від 01.05.2023 р. стверджено, що [PERSON] за життя заповіту не складав. 22.05.2023 р. позивачу видане свідоцтво про право на спадщину за законом, а саме, на належний спадкодавцю [PERSON] житловий будинок із надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] (до зміни адміністративно-територіального поділу України Старовижівський район) Волинської області. Із рішення Кримненської сільської Ради народних депутатів Старовижвського району Волинської області від 22.12.1993 р. №23, уточненого рішенням цієї ж сільської ради від 02.02.2010 р. № 36/89 вбачається, що спадкодавцю [PERSON] безплатно передано у приватну власність відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26.12.1992 року «Про приватизацію земельних ділянок» дві земельні ділянки: ділянка № [NUMBER] площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд в [ADDRESS] ; ділянка № [NUMBER] площею 0,31 га для ведення особистого селянського господарства в [ADDRESS] (а.с. 9-10). На підставі вказаного рішення Кримненської сільської ради позивач як єдиний спадкоємець після смерті [PERSON] виготовила технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж ділянки в натурі (на місцевості)\~на частину земельної ділянки, а саме: на земельну ділянку площею 0,31 га, що знаходяться в с.Кримне Ковельського району Волинської області (а.с. 19-20, 72-85). Зазначена земельна ділянка зареєстрована у Державному земельному кадастрі про земельну ділянку, що підтверджується відповідним витягом № НВ-4600900042023 від 13.12.2023 р. (а.с. 13-18). Постановою від 13.09.2023 р. № 212/02-31 приватний нотаріус Ковельського районного нотаріального округу Волинської області Каганюк О.Ю. відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказані земельні ділянки через відсутність на них правовстановлюючих документів, які б підтверджували право власності спадкодавця [PERSON] (а.с. 11). За змістом ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). Відповідно до положень ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч.1 ст.1268 ЦК України). Ч.3 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. За змістом ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. У справі встановлено, що позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] , спадщину прийняла шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. До складу спадщини після смерті [PERSON] увійшла земельна ділянка площею 0,31 га, яка останньому у встановленому порядку була безплатно передана у приватну власність рішенням Кримненської сільської Ради народних депутатів Старовижвського району Волинської області від 22.12.1993 р. №23, яке уточнено рішенням цієї ж сільської ради від 02.02.2010 р. № 36/89 щодо площ та цільового призначення земельних ділянок. Спадкодавець за життя процедуру приватизації земельної ділянки не завершив та правовстановлюючих документів на неї не отримав. Згідно з ч.1 ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістом ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У п. 1 Перехідних положень Земельного кодексу України установлено, що рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26.12.1992 р. "Про приватизацію земельних ділянок", є підставою для реєстрації права власності на земельні ділянки цих громадян або їх спадкоємців відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Державна реєстрація таких земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). У постанові Верховного Суду від 30.06.2020 р. у справі № 623/633/17 зроблено висновок, що «особливістю звернення до суду з позовом про визнання в порядку спадкування права на завершення приватизації земельних ділянок є те, що позивач вправі порушувати питання про визнання майнового права, набутого спадкодавцем за життя, тобто особистого майнового права спадкодавця». У постанові Верховного Суду від 13.06.2018 р. у справі № 128/1911/15-ц зроблено висновок, що «у разі, коли громадянин, який висловив волю на приватизацію земельної ділянки, помер до прийняття компетентним органом рішення про приватизацію, до його спадкоємців у порядку спадкування переходить право вимагати завершення такої приватизації». У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.03.2019 р. у справі № 350/67/15-ц, а також у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 17.04.2019 р. у справі № 723/1061/17 викладено правовий висновок про можливість визнання в порядку спадкування права на завершення приватизації земельної ділянки, що полягає в наступному. Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст.125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Отже, особливістю звернення до суду з позовом про визнання в порядку спадкування права на завершення приватизації земельних ділянок є те, що позивач вправі порушувати питання про визнання майнового права, набутого спадкодавцем за життя, тобто особистого майнового права спадкодавця. Предметом позову у цій справі є визнання в порядку спадкування права на завершення приватизації земельної ділянки та реєстрації права власності згідно із вимогами чинного законодавства, приватизація якої була розпочата, проте не завершена за життя спадкодавця [PERSON] . Оскільки позивач [PERSON] є спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] , то вважається, що вона набула право на спадкування усіх прав та обов`язків, що належали спадкодавцю. Таким чином, до складу спадщини після смерті [PERSON] входить, у тому числі, право на завершення процедури приватизації земельної ділянки, яку спадкодавець розпочав за життя у встановленому законом порядку та не завершив у зв`язку зі смертю. Згідно із ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з п. «г» ч.1 ст.81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. П. «а» ч.3 ст.152 ЗК України передбачено, що захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання права. Свої спадкові права позивач намагалась реалізувати у встановленому порядку, однак враховуючи законність підстав відмови нотаріусом у видачі їй свідоцтва про право на спадщину захист цього права можливий лише в судовому порядку. Таким чином, зважаючи на встановлені фактичні обставини, відповідні їм правовідносини і наведені положення чинного законодавства, суд з викладених вище підстав та мотивів вважає заявлені вимоги доведеними, обґрунтованими і законними, через що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved