Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-19 00:00:00

позивач звернувся до суду із позовом, яким просив розірвати шлюб зареєстрований з відповідачем 21.09.2018 Личаківським районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис 249. Позовні вимоги мотивує тим, що сімейне життя з відповідачем не склалося, між ними втрачено почуття любові та взаєморозуміння, спільного господарства вони фактично не ведуть та не підтримують шлюбних відносин. У шлюбі у них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які на час подання позову є малолітнім. У судове засідання від позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Від відповідача у судове засідання надійшла заява про визнання позову та розгляд справи без її участі. Дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Як вбачається зі свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , шлюб між сторонами зареєстровано 21.09.2018 Личаківським районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис 249 (а.с.3). У шлюбі у сторін народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які на час подання позову є малолітнім, що підтверджується свідоцтвами про їх народження (а.с. 5-6). Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що шлюб існує формально, сторони не підтримують подружніх стосунків, спільного господарства вони не ведуть, примирення та збереження їх сім`ї є неможливим. Крім того, у суду не має сумніву щодо добровільності визнання позову відповідачем. Вказані обставини стверджуються матеріалами позову, заявами сторін. З огляду на вищенаведене, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому шлюб між ними підлягає розірванню. При цьому, під час ухвалення рішення суд вирішує питання, як розподілити між сторонами судові витрати. Порядок розподілу судових витрат визначений ст. 141 ЦПК України. Як вбачається з оригіналу квитанції (а.с. 2), позивачем при пред`явленні позовної заяви до суду сплачено судовий збір в розмірі 1\~211,20 грн. Тому з відповідача на користь позивача слід стягнути документально підтверджені судові витрати, зокрема судовий збір в розмірі 1\~211,20 грн.

Outcome: approved