Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із позовом до відповідача Жовківської міської ради Львівського району Львівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Львівського районного нотаріального округу Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Кобзар Любов Вікторівна, про визнання за ним в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , права на земельну частку (пай) площею 1,75 га умовних кадастрових гектарів без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, що розташований на території колишньої Туринківської сільської ради Жовківського району Львівської області, а на сьогоднішній день Жовківської міської ради Львівського району Львівської області, право на яку [PERSON] мав на підставі сертифіката на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ № 158654, виданого Туринківською сільською радою 28.05.1997 року та зареєстрованого у книзі записів сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) за № 203. Позовні вимоги мотивує тим, що у Книзі записів (реєстрації) сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) на території Туринківської сільської ради Жовківського району Львівської області зроблено запис № 203 від 28.05.1997 року про те, що його батькові, [PERSON] , видано сертифікат ЛВ № 158654 на право приватної власності на землю в розмірі 1,75 га, з них 1,51 га ріллі та 0,24 га кормових угідь. Після смерті батька, [PERSON] , який помер [INFO] , відкрилася спадщина на право на земельну частку (пай). Так як заповіт від імені [PERSON] не посвідчувався, а тому спадкування після його смерті відбувається за законом. Позивач стверджує, що він прийняв спадщину як спадкоємець за законом першої черги після смерті свого батька, [PERSON] , оскільки був зареєстрований та проживав з ним на день його смерті, не відмовився протягом шестимісячного строку після смерті спадкодавця від прийняття спадщини, враховуючи норму ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Внаслідок його звернення приватним нотаріусом Кобзар Л. В. 27.12.2023 року після смерті [PERSON] було зареєстровано спадкову справу № 125/2023, однак листом за вихідним No 64/01-16 від 27.12.2023 року приватний нотаріус Львівського районного нотаріального округу Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Кобзар Любов Вікторівна відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай), площею 1,75 га, що розташована на території с. Туринка Туринківської сільської ради Львівського (колишнього Жовківського) району Львівської області та належала [PERSON] , померлому [INFO] , через неподання оригіналу правовстановлюючого документа нового взірця на вищевказаний земельний пай та роз`яснено, що у разі відсутності такого документа, необхідно звернутися в судові органи для оформлення права на вищевказаний земельний пай в порядку спадкування. Позивач зазначає, що сертифікат нового зразка на земельну частку (пай), виданий на ім`я [PERSON] нового зразка у нього відсутній, батько за життя не обміняв сертифікат на земельну частку (пай) старого зразка на новий зразок сертифіката. А тому, він не може оформити спадщину, так як відсутній правовстановлюючий документ на право на дану земельну частку (пай) нового зразка, який водночас не може бути виданий на ім`я померлого [PERSON] , оскільки він втратив цивільну правоздатність та дієздатність внаслідок смерті. Вважає, що його право на земельну частку (пай) в порядку спадкування підлягає захисту в судовому порядку, як наслідок просить задовольнити позовні вимоги. Ухвалою Жовківського районного суду Львівської області від 30.01.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Витребувано у приватного нотаріуса Львівського районного нотаріального округу Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Кобзар Любов Вікторівни копію спадкової справи № 125/2023, яка зареєстрована після смерті спадкодавця, а саме [PERSON] , який помер [INFO] . Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак подав на адресу суду письмову заяву, у якій просить справу розглядати у його відсутності. Зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить такі задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. Представник відповідача, Жовківської міської ради Львівського району Львівської області, в підготовче судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак з Жовківської міської ради на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі їх представника, зазначили, що не заперечують проти задоволення позовних вимог, при вирішенні справи покладаються на думку суду. Третя особа, яка не заявляє самостійний вимог на предмет спору, приватний нотаріус Львівського районного нотаріального округу Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Кобзар Любов Вікторівна, в підготовче судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином, однак від неї на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутності. Зазначила, що при вирішенні справи покладається на думку суду. Крім того на виконання вимог ухвали суду нотаріусом на адресу суду надіслано належним чином завірену копію спадкової справи № 125/2023, яка зареєстрована після смерті спадкодавця, а саме [PERSON] , який помер [INFO] . А тому, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без участі позивача, представника відповідача, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, які не з`явилися в підготовче судове засідання, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце проведення такого, зважаючи на подані ними заяви про розгляд справи у їх відсутності, висловлені позиції у справі. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Ч. 3 ст. 200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Так як відповідач фактично не заперечує проти позовних вимог, покладається при вирішенні справи на думку суду, суд вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Ч. 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що позивач [PERSON] народився [INFO] у селі Туринка Жовківського району Львівської області, що підтверджується викладеним у паспорті громадянина України серії [NUMBER] , який виданий Жовківським РВ УМВС України у Львівській області 22.11.1999 року. Його батьком є [PERSON] , матір`ю- [PERSON] , що підтверджується викладеним у свідоцтві про моє народження серії [NUMBER] , яке видане Туринківською сільською радою Львівської області 23.09.1983 року. З довідки № 1022, яка видана виконавчим комітетом Жовківської міської ради Львівського району Львівської області 14.12.2023 року, вбачається, що у Книзі записів (реєстрації) сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) на території Туринківської сільської ради Жовківського району Львівської області зроблено запис № 203 від 28.05.1997 року про те, що [PERSON] видано сертифікат ЛВ № 158654 на право приватної власності на землю в розмірі 1,75 га, з них 1,51 га ріллі та 0,24 га кормових угідь. [PERSON] помер [INFO] , про що 17.08.2017 року Туринківською сільською радою Жовківського району Львівської області було складено відповідний актовий запис No 34, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , яке видане 17.08.2017 року виконавчим комітетом Туринківської сільської ради Жовківського району Львівської області 17.08.2017 року. Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. А тому після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на право на земельну частку (пай). Відповідно до ч. 1 ст. 1222 Цивільного кодексу України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. З довідки № 1049, яка видана виконавчим комітетом Жовківської міської ради Львівського району Львівської області 22.12.2023 року, вбачається, що заповіт від імені громадянина [PERSON] не посвідчувався. Не посвідчувався заповіт також і нотаріусом, що підтверджується інформаційною довідкою зі спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 75294921 від 27.12.2023 року. Ч. 2 ст. 1223 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Так як заповіт від імені [PERSON] не посвідчувався, а тому спадкування після його смерті відбувається за законом. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкоємця, у тому числі зачаті за життя спадкоємця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Позивач [PERSON] як син [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом після його смерті. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, яким є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, що передбачено ч. 2 ст. 1220 ЦК України. Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Ч. 3 ст. 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. З довідки № 1047, яка видана виконавчим комітетом Жовківської міської ради Львівського району Львівської області 22.12.2023 року, вбачається, що громадянин [PERSON] був зареєстрований та проживав до дня смерті, [INFO] , у [ADDRESS] . Викладеним у довідці № 1048, яка видана виконавчим комітетом Жовківської міської ради Львівського району Львівської області 22.12.2023 року, стверджується про те, що громадян [PERSON] був зареєстрований та проживав разом з батьком, громадянином [PERSON] , до дня його смерті, [INFO] , в [ADDRESS] і вели спільне господарство. Факт зареєстрованого мого місця проживання позивача за даною адресою підтверджується штампом в його паспорті громадянина України, а саме на сторінці 11 паспорта. Як наслідок, суд констатує, що [PERSON] прийняв спадщину як спадкоємець за законом першої черги після смерті свого батька, [PERSON] , оскільки був зареєстрований та проживав з ним на день його смерті, не відмовився протягом шестимісячного строку після смерті спадкодавця від прийняття спадщини, враховуючи норму ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Суд враховує, що [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Львівського районного нотаріального округу Львівської області Кобзар Л. В. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] . Внаслідок його звернення приватним нотаріусом Кобзар Л. В. 27.12.2023 року після смерті [PERSON] було зареєстровано спадкову справу No 125/2023, номер у Спадковому реєстрі 71797807, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 75295117 від 27.12.2023 року. З листа за вихідним No 64/01-16 від 27.12.2023 року вбачається, що приватний нотаріус Львівського районного нотаріального округу Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Кобзар Любов Вікторівна відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай), площею 1,75 га, що розташована на території с. Туринка Туринківської сільської ради Львівського (колишнього Жовківського) району Львівської області та належала [PERSON] , померлому [INFO] , через неподання оригіналу правовстановлюючого документа нового взірця на вищевказаний земельний пай та роз`яснено, що у разі відсутності такого документа, необхідно звернутися в судові органи для оформлення права на вищевказаний земельний пай в порядку спадкування. Як зазначає позивач у позовній заяві, сертифікат на земельну частку (пай), виданий на ім`я [PERSON] , нового зразка у нього відсутній, батько за життя не обміняв сертифікат на земельну частку (пай) старого зразка на новий зразок сертифіката. Відповідно до статті 8 Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720 (720/95) "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" постановою Кабінет Міністрів України від 12 жовтня 1995 року № 801 «Про затвердження форми сертифіката на право на земельну частку (пай) і зразка Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай)» затверджено відповідну форму сертифіката на право на земельну частку (пай) і зразка Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай). Сертифікати саме такої форми слід подавати до нотаріальної контори. Тобто, [PERSON] ще за життя необхідно було обміняти сертифікат на земельну частку (пай) старого зразка на новий, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1995 року № 801 «Про затвердження форми сертифіката на право на земельну частку (пай) і зразка Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай)» , однак цього ним не зроблено. Згідно ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, а відтак суд враховує, що позивачем не може бути пред`явлено для оформлення спадщини належної форми документів, оскільки батько позивача помер, а тому втратив цивільну правоздатність та дієздатність, а за життя не зробив необхідних дій. В той же час як встановлено судом інших спадкоємців за законом першої черги, осіб, які б мали право на обов`язкову частку, прийняли спадщину після смерті [PERSON] немає. З матеріалів справи не вбачається та судом не встановлено під час розгляду справи наявність малолітніх, неповнолітніх, повнолітніх непрацездатних дітей у [PERSON] на час його смерті. Викладеним у свідоцтві про укладення шлюбу серії [NUMBER] , яке видане Туринківською сільською радою Львівської області 13.07.1974 року, стверджується, що [PERSON] та [PERSON] 13 липня 1974 року уклали шлюб у Туринківській сільській раді, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу 13.07.1974 року було зроблено запис за № 10. Після укладення шлюбу присвоєні прізвища чоловікові [PERSON] , дружині- [PERSON] . Тобто, [PERSON] , перебувала у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] . З матеріалів справи не вбачається, що даний шлюб був розірваний між ними і на час смерті [PERSON] . З свідоцтва про народження серії [NUMBER] , яке видане Туринківською сільською радою Львівської області 14.08.1976 року, вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] , її батьком є [PERSON] , матір`ю- [PERSON] . Тобто, [PERSON] є рідною сестрою, а дочкою померлого [PERSON] . Однак, суд враховує, що як [PERSON] , так і [PERSON] , звернулися до приватного приватному нотаріусу Львівського районного нотаріального округу Кобзар Л. В. із заявами, з яких вбачається, що їм відомо, що вони є спадкоємцями після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . У даних заявах обоє зазначили, що строк для прийняття спадщини ними пропущено, в суд за продовженням строку звертатися не будуть, на оформлення спадкових прав не претендують та претендувати не будуть. Перебуваючи при здоровому розумі, ясній пам`яті, усвідомлюючи наслідки своїх дій та діючи добровільно повідомили, що відмоляються від спадщини. Отже судом встановлено, що позивач є спадкоємцем за законом першої черги після смерті батька, [PERSON] , який помер [INFO] , прийняв після його смерті спадщину, оскільки був зареєстрований та проживав разом із ним на час його смерті, не відмовився від прийняття спадщини. Інших спадкоємців першої черги за законом, осіб, які б мали право на обов`язкову частку у спадщині після смерті [PERSON] та які б прийняли спадщину немає. Однак, спадщини на право на земельну частку (пай) в розмірі 1,75 га умовних кадастрових гектарів, яке належало [PERSON] згідно сертифіката на право приватної власності на землю (середню земельну частку) старого зразка позивач не може оформити, так як відсутній правовстановлюючий документ на право на дану земельну частку (пай) нового зразка, який водночас не може бути виданий на ім`я померлого [PERSON] , оскільки він втратив цивільну правоздатність та дієздатність внаслідок смерті. Водночас, право [PERSON] на дану земельну частку (пай) підтверджується сертифікатом на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ № 158654, який виданий Туринківською сільською радою 28.05.1997 року та зареєстрований у книзі записів сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) за № 203. Враховуючи встановлені обставини та досліджені докази суд приходить до висновку, що право позивача на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] підлягає захисту в судовому порядку, як наслідок позовні вимоги підлягають задоволенню. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог позивача.

Outcome: approved