Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із вище зазначеним позовом, посилаючись на те, що [PERSON] , являється мамою [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідач [PERSON] в шлюбі не перебувала, з дітьми не проживає, участі у їх вихованні не приймає, не піклується про них, не цікавиться їхнім життям, не дбає про стан їхнього здоров`я, кошти які отримує на дітей, витрачає не за призначенням, ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, хоча має можливість їх виконувати. В квітні 2023 року [PERSON] залишила своїх дітей на позивача [PERSON] , з того часу діти повністю перебувають на її утриманні. Оскільки [PERSON] навмисно ухиляється від виконання свого батьківського обов`язку, зловживає спиртними напоями, виникла необхідність у вирішенні питання про позбавлення останньої батьківських прав. Сторони в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце його проведення були повідомлені належним чином. У поданій до суду заяві позивач вказала про підтримання позовних вимог, не заперечувала проти винесення заочного рішення. Представник служби у справах дітей Теплицької селищної ради Гижко О.Г. в судовому засіданні підтримала висновок виконавчого комітету про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав. Відповідач в судове засідання не з`явилася, відзив на позов не подала, із заявами, клопотаннями до суду не зверталася. Згідно з відповіддю з ЄДДР № 345695 від 04.12.2023 року, відповідач [PERSON] зареєстрована з 24.02.2011 року за адресою: [ADDRESS] (а.с. 29). Відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Тому судом здійснено оголошення про виклик [PERSON] у судове засідання шляхом розміщення його на офіційному веб-сайті судової влади України. Таким чином, відповідач є належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи. У відповідності до положень ст.ст. 223 ч. 4, 280-284 ЦПК України суд за згодою позивача вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних в ній доказів в порядку заочного розгляду. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд вважає, що є достатньо доказів для розгляду справи у відсутності відповідача [PERSON] . Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Положення частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789ХІІ (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, передбачають, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до вимог частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до ч. 2 ст. 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Статтею 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Тобто перелік підстав позбавлення батьківських прав є вичерпним. Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (далі - Постанова) роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. В абзаці 2 пункту 16 Постанови роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Судом встановлено, що [PERSON] є матір`ю трьох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Вказані обставини підтверджуються: свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 25.11.2014 року (а.с. 10); свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 20.06.2017 року (а.с. 13), свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 24.09.2021 року (а.с. 16). Відповідно до витягів з реєстру територіальної громади № 2023/008628876, № 2023/008629096 та №2023/008628585 від 24.10.2023 року діти [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстровані та проживають по [ADDRESS] (а.с. 12, 15, 18). Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов в будинку, який не введено в експлуатацію, за адресою: [ADDRESS] проживають [PERSON] , 1974 року народження, її чоловік [PERSON] , 1971 року народження, сини: [PERSON] , 2010 року народження, [PERSON] , 2014 року народження, онуки: [PERSON] , 2014 року народження, [PERSON] , 2017 року народження та [PERSON] , 2021 року народження (а.с. 23). Відповідно до довідки № 207/01/2023 від 23.10.2023 року виданої т.в.о. начальника ВП №1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницької області майором поліції Сергієм Поліщуком, [PERSON] , [INFO] , в період з 01.01.2023 року по 25.10.2023 року притягалася до адміністративної відповідальності за ч. 1, ч. 2 ст. 178 КУпАП та ч. 1, ч. 2 ст. 184 КУпАП (а.с. 19). Згідно висновку про доцільність позбавлення батьківських прав громадянки [PERSON] , [INFO] , жительки смт. Теплик Гайсинського району Вінницької області, наданого виконавчим комітетом Теплицької селищної ради Гайсинського району Вінницької області 27.10.2023 року, виконком Теплицької селищної ради вважає за доцільне позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав, оскільки остання самоусунулася від виконання батьківських обов`язків відносно своїх дітей, не дбає про їх догляд та матеріальне забезпечення, не цікавиться їх долею, не піклується про їх фізичний і духовних розвиток, як це встановлено ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», що вказує на її байдужість та свідоме нехтування як своїми батьківськими обов`язками, так і правами (а.с. 25-27). Враховуючи викладене, суд вважає доцільним позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно трьох дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, зокрема, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. З огляду на встановлені судом обставини справи, суд вважає доведеним факт ухилення від виконання відповідачем батьківських обов`язків по вихованню дітей, що є підставою для позбавлення його батьківських прав. Згідно ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину, що передбачено ч. 3 ст. 166 Сімейного кодексу України. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст. 180 СК України). Частиною 1 статті 183 СК України встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. З огляду на викладене, оскільки в матеріалах справи відсутні докази незадовільного стану здоров`я або непрацездатності відповідача, відомості про перебування на її утриманні інших осіб, тяжкого матеріального становища, докази на підтвердження інших обставин, які мають істотне значення при визначенні розміру аліментів, суд дійшов висновку про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/2 частини всіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01.12.2023 і до досягнення ними повноліття. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову (ч. 1 ст. 191 СК України). Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 1073 грн 60 коп. (за позовну вимогу про позбавлення батьківських прав), а також з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1211 грн 20 коп. (за позовну вимогу про стягнення аліментів), від сплати якого позивач звільнений при зверненні до суду. Суд роз`яснює, що мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав у разі зміни поведінки особи, позбавленої батьківських прав, та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав (ст. 169 СК України).

Outcome: approved