Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-25 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та відповідача. [PERSON] звернувся до Кіцманського районного суду Чернівецької області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В якій просить розірвати шлюб зареєстрований 26.08.2017 року у Головному територіальному управлінні юстиції у Чернівецькій області, актовий запис №1714. Крім того, просить встановити факт самостійного виховання малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , її батьком. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 26 серпня 2017 року у Чернівецькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, а/з №1714. Від шлюбу у них народилася донька [PERSON] , [INFO] , яка проживає з ним та знаходиться на його утриманні. Подружнім життям з відповідачкою проживали разом до початку 2023 року, після чого припинили стосунки. Спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки, різні погляди на життя і часто виникали сварки. З вини обох сторін сумісне життя та збереження сім`ї стали неможливими. Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені, подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим, суперечить їх інтересам. Спору про поділ майна немає. Миритись із відповідачкою не бажає. Вказує, що він разом із сином проживає в [ADDRESS] , здійснює самостійно за нею догляд, утримує доньку. Після фактичного припинення сімейних відносин, дитина залишилась проживати разом із батьком і знаходяться на його утриманні та вихованні. Спору між сторонами щодо місця проживання дитини немає, оскільки досягнуто згоди, 16.01.2024 між ним та відповідачкою укладено Договір про визначення місця проживання дітей, участь в їх утриманні та вихованні, здійснення батьківських прав та виконання обовязків, який посвідчено приватним нотаріусом Чернівецького районного нотаріального округу Троянським В.М.. На підставі викладеного, позивач просив суд, шлюб між ним та відповідачкою розірвати, встановити факт самостійного виховання малолітньої доньки батьком. Заяви, клопотання учасників справи інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 07.02.2024 було прийнято зазначену вище позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження. Судове засідання призначено на 26.02.2023 (а.с.10). У судове засідання позивач [PERSON] не прибув, однак скерував до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав повністю та просив розглядати справу без його участі.(а.с.16) Відповідач [PERSON] у судове засідання також не прибула, однак на адресу суду 26.02.2024 надійшла її заява, у якій остання визнала позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу та встановлення факту самостійного виховання малолітньої дитини, її батьком в повному обсязі. Крім того, просить суд справу розглянути без її участі. Частиною 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних в суду матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.1. ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Крім того, ч.3 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи подані до суду заяви, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Фактичні обставини справи, встановлені судом З матеріалів справи судом встановлено, що згідно з свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого Чернівецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , 26.08.2017 року зареєстрували шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 1714. Прізвище чоловіка після реєстрації шлюбу [PERSON] , прізвище дружини - [PERSON] (а.с.5) Згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 20.11.2021 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), [PERSON] , народилася [INFO] , про що складено актовий запис №2501. Батьком записаний [PERSON] , матір`ю - [PERSON] (а.с.6) Відповідно до Акту про фактичне місце проживання особи від 16.01.2024 підписаного комісією в складі: старости с.Киселів - [PERSON] , спеціаліста відділу соціального захисту та у справах дітей [PERSON] , депутата с/р - [PERSON], встановлено, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] фактично проживають за адресою: [ADDRESS] . (а.с.7) Згідно копії Договору між батьками щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дитини від 16.01.2024, засвідченого приватним нотаріусом Чернівецького районного нотаріального округу Троянським В.М., визначено місце проживання та утримання спільної малолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , спільно із батьком за адресою: [ADDRESS] (а.с.14) Норми права, які застосував суд, мотиви з яких виходив суд та оцінка суду. З позовної заяви вбачається, що шлюбні та сімейні відносини між сторонами припинені. Таким чином, судом встановлено, що фактичні взаємовідносини подружжя припинені, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та він не бажає примирення з відповідачем. Відповідно до ч. 3 ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберігати шлюб з відповідачем. За таких обставин суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Щодо встановлення факту самостійного виховання батьком [PERSON] доньки - [PERSON] , [INFO] . У постанові від 15 січня 2020 року у справі № 200/952/18 (провадження № 61-14859св19) Верховний Суд зазначив, що за загальним правилом за відсутності спору щодо того, з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти, суд може вирішити питання про залишення проживання дитини разом із матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. У разі наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Відповідно до ч. 4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків або одного з них, з ким вона проживає. Місце проживання дитини цього віку визначається за згодою батьків. При цьому не має значення, чи знаходяться батьки у шлюбі між собою, чи проживають вони спільно. Крім того, питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватися не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все з урахуванням прав та законних інтересів дитини - її права на належне батьківське виховання, яке повною мірою може бути забезпечене тільки обома батьками; права на безперешкодне спілкування з кожним з батьків, здійснення обома батьками якого є запорукою нормального психічного розвитку дитини. Проживання дитини разом із батьками є водночас правом дитини та обов`язок батьків утримувати дитину. Відповідно до ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Судом встановлено, що сторони бажають розірвати шлюб. Від шлюбу мають доньку - [PERSON] , [INFO] . Після фактичного припинення шлюбно-сімейних відносин в 2023 року, донька - [PERSON] залишилася проживати разом із батьком, в с.Киселів, Чернівецького району, який самостійно займається її вихованням. Таким чином, з матеріалів справи убачається, що батьки малолітньої [PERSON] , якай не досягла десятирічного віку, добровільно між собою визначили місце проживання дитини із батьком [PERSON] , що не суперечитиме інтересам дитини, а тому суд вважає, що вимога в частині встановлення факту проживання дитини разом з батьком знайшла своє підтвердження в судовому засіданні.

Outcome: approved