Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, в обґрунтування якого вказав, що 25 квітня 2015 року він зареєстрував з відповідачем шлюб, у якому [INFO] народилася донька [PERSON] . З кінця червня 2023 року сімейні стосунки з відповідачем були припинені у зв`язку з різними поглядами на життя, вирішення побутових проблем, через що в сім`ї панувало непорозуміння і виникали часті сварки. З цього часу спільне господарство вони не ведуть та мешкають окремо. Після намагання відновити сімейні стосунки, відносини з відповідачем стали ще гіршими. Донька проживає разом з матір`ю. На утримання дитини він надає матеріальну допомогу за рішенням суду. Вважаючи примирення та збереження сім`ї неможливим, позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем. Сторони до суду не з`явилися, про час і місце розгляду справи сповіщені належним чином, надали суду заяви про розгляд справи в їх відсутність, зазначивши, що вони наполягають на розірванні шлюбу. Згідно із ухвалою суду від 18.08.2023 у справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін. Згідно із ухвалою суду від 27.10.2023 подружжю було призначено строк для примирення, у зв`язку з чим провадження у справі було зупинено. Згідно із ухвалою суду від 28.02.2024 провадження у справі поновлено. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 25 квітня 2015 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Димитровського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 127, у якому [INFO] народилася донька [PERSON] , яка мешкає разом з відповідачем та на утримання якої з позивача стягнуті аліменти. Сімейні стосунки сторони припинили з кінця червня 2023 року. Вказані обставини встановлені на підставі копій свідоцтв про шлюб, про народження дитини, заяв сторін. Відповідно до ч.1 ст.51 Конституції України та ч.1 ст.24 СК України основною засадою, на якій ґрунтується шлюб, є вільна згода жінки та чоловіка. У шлюбі дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, що передбачено ч.1 ст.55 СК України. Згідно з ч.3 і ч.4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, а примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Частиною четвертою ст.4 СК України закріплено та ст.8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано право на повагу до приватного та сімейного життя, що включає в себе захист права на розірвання шлюбу у спосіб та в порядку, передбачені законодавством. Зокрема, згідно з ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно за ст.112 СК України суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже,\~проаналізувавши \~вищенаведене,\~суд вважає,\~ що\~позов підлягає\~задоволенню,\~оскільки сторони\~створити міцної\~сім`ї за\~час спільного\~проживання не\~змогли, внаслідок чого їх шлюб фактично розпався, у наданий судом чотирьохмісячний строк для примирення за клопотанням відповідача сторони не поновили свої сімейні стосунки, за сплином цього строку наполягають на розірванні шлюбу, вважають примирення та збереження сім`ї неможливим. З огляду на приведене суд вважає, що подальше сумісне життя сторін і збереження їх сім`ї не відповідало б їх інтересам та суперечило б моральним засадам суспільства, а тому шлюб сторін підлягає розірванню. Спір майнового характеру сторонами не заявлений, місце проживання дитини та її матеріальне забезпечення визначено сторонами самостійно. За приписами ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач не заявила про відновлення її дошлюбного прізвища. На підставі ст.110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved