Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-12 00:00:00

У жовтні 2023 року [PERSON] звернувся до Дарницького районного суду міста Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що шлюбні відносини між сторонами припинені, подальше сумісне проживання неможливе, спільне господарство сторони не ведуть, шлюбні відносини фактично припинені, а подальше примирення та збереження шлюбу є неможливим. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05 жовтня 2023 позовну заяву було передано для розгляду судді Якусику О.В. 16 жовтня 2023 року на запит суду у порядку ч. 6 ст. 187 ЦПК України надійшла інформація щодо зареєстрованого місця проживання відповідача. Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 19 жовтня 2023 року витребувано у Державної міграційної служби України наявну інформацію щодо останнього зареєстрованого місця проживання/перебування, фактичного або повідомленого: [PERSON] , [INFO] , РНОКПП не відомий. 17 листопада 2023 року від Державної міграційної служби України надійшла відповідь на запит. Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 28 листопада 2023 року відкрито провадження у справі, за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, розгляд справи призначено на 20 грудня 2023 року. 20 грудня 2023 року розгляд справи відкладено на 17 січня 2024 року. 17 січня 2024 року розгляд справи відкладено на 13 лютого 2024 року. У судове засідання сторони не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, позивач у позовній заяві просив розглядати справу без його участі, відповідач про причини неявки суд не повідомила, відзиву на позовну заяву не подала. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими такі обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 17 квітня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 525, на підтвердження чого позивачем надано копію свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 17 квітня 2015 року. Відповідно до частини першої статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно із статтями 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Як передбачено частиною першою статті 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. За приписом частини другої статті 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам спільної дитини, що мають істотне значення. Перешкод для розірвання шлюбу, визначених частиною другою статті 110 Сімейного кодексу України, судом не встановлено. Беручи до уваги викладені норми законодавства, оцінивши доводи позивача, суд дійшов висновку, що примирення сторін неможливе, позивач не бажає продовжувати шлюбні відносини з відповідачем, шлюб фактично припинено, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, заява про розірвання шлюбу відповідає його дійсній волі, а отже наявні підстави для задоволення позову та розірвання шлюбу між сторонами. Згідно з частиною другою статті 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили (абзац 2 частини 3 статті 115 Сімейного кодексу України). Судові витрати відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Outcome: approved