Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-18 00:00:00

Представник позивачки [PERSON] - адвокат Пилипчук Л.М., звернувшись в Рівненський районний суд Рівненської області з позовом 01.12.2023 р. до відповідача [PERSON] , просить розірвати шлюб, зареєстрований між сторонами 30.04.2004 р. у Відділі реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, актовий запис №372. В обґрунтування позовних вимог позивачка вказує, що з 30.04.2004 р. перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають дітей [PERSON] , [INFO] , який досяг повноліття, та [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Спільне життя між ними не склалося. Подружніх стосунків вони не підтримують вже більше року, спільного господарства не ведуть. Позивачка вважає, що шлюб носить лише формальні ознаки. Ухвалою суду від 22.22.2023 р. відкрито спрощене позовне провадження у справі, призначено судове засідання у справі з викликом учасників. Представник позивачки - адвокат Пилипчук Л.М. подала до суду заяву вх.2356 від 08.02.2024 р. про розгляд справи без участі позивача та її як представника, позовні вимоги підтримала та просить їх задоволити. Відповідач подав заяву вх. 1274 від 22.01.2024 р. про визнання позовних вимог, просить розгляд справи провести без його участі. Дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як вбачається з матеріалів справи, шлюб між сторонами був зареєстрований 30.04.2004 р. у Відділі реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, актовий запис №372. (Свідоцтво про одруження серія [NUMBER] , видане 30.04.2004 р). Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження. Відповідно до ч.2\~ст.112 СК України\~суд постановляє\~рішення про\~розірвання шлюбу,\~якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із\~ст.24 СК України\~шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка. При з`ясуванні фактичних взаємин подружжя встановлено, що їхня сім`я розпалась остаточно, оскільки вони не проживають разом протягом тривалого часу, спільного господарства не ведуть, отже шлюб існує формально, суперечить інтересам сторін. Судом встановлено, що наміру відновлювати подружні стосунки сторони не мають. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.1\~ст.142 ЦПК України\~у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Отже, позивачу підлягає повернення з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову за позовну вимогу про розірвання шлюбу. Враховуючи те, що позов задоволено, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 50 відсотків понесених нею документально підтверджених судових витрат на сплату судового збору за позовну вимогу про розірвання шлюбу.

Outcome: approved