Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-26 00:00:00

В грудні 2023 року [PERSON] , від імені якого на підставі договору про надання правової допомоги діє адвокат Козак І.О., звернувся до суду з позовом до Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області про визнання права власності в порядку спадкування за законом: після смерті баби [PERSON] , померлої [INFO] , на частки житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд та після смерті діда [PERSON] , померлого [INFO] , на частки житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд по [ADDRESS] . Заявлене домоволодіння було побудоване дідом та бабою в період шлюбу в 1991 року. Свідоцтво про право особистої власності на даний житловий будинок видане виконавчим комітетом Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області 18 березня 1991 року на ім`я [PERSON] . Спадкоємцями після смерті [PERSON] були дружина [PERSON] за законом та він, як спадкоємець за заповітом. При цьому [PERSON] заявила право на частку домоволодіння належного подружжю на праві спільної сумісної власності подружжя, а також мала право на обов`язкову частку на частку. Таким чином [PERSON] мала право на частки домоволодіння, а він на частку. Він являється єдиним спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] , так як його батько і відповідно син померлої [PERSON] відмовився від спадщини на його користь. Однак нотаріус відмовила йому в оформленні спадкових прав, тому що згідно матеріалів спадкової справи після смерті [PERSON] була подана заява дружини останнього [PERSON] про виділення частки в спільному майні подружжя, проте за життя вона не отримала свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя. Представник позивача [PERSON] адвокат Козак І.О. подав до суду заяву, де підтримав позовні вимоги за обставин на їх обґрунтування та просив розглянути справу за відсутності сторони позивача. Представник відповідача також направив до суду заяву, якою визнав позов та просив розглянути справу без його участі. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.ст.\~1216-1218\~ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частиною 1 статті 1222\~ЦК України передбачено, що спадкоємцями за заповітом можуть бути, зокрема, фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ст.1233 ЦК України). Відповідно до положень ч.1 та ч.2 ст.1223\~ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно чинного на час відкриття спадщини законодавства, спадкоємцем, що прийняв спадщину, вважається особа, яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, ця особа не заявила про відмову від спадщини, а також спадкоємцем, що прийняв спадщину, є особа, яка на час відкриття спадщини не проживала постійно із спадкодавцем, однак у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.3 ст.1268, ч.1 ст.1269 ЦК України). Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] в м. Старокостянтинові Хмельницької області, про що складено відповідний актовий запис №387 згідно даних свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , виданого 29 листопада 2017 року Старокостянтинівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області. Зі змісту копій матеріалів спадкової справи № 128/2018, заведеної Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою Хмельницької області 15 березня 2018 року вбачається, що єдиним спадкоємцем до майна померлого [INFO] [PERSON] являється позивач [PERSON] , як спадкоємець за заповітом. Дружина померлого [PERSON] заявою від 15 березня 2018 року за № 482 повідомила про виділення частки в спільному майні подружжя, а саме домоволодіння по [ADDRESS] . Також [PERSON] заявою від 15 березня 2018 року за №483 відмовилась від обов`язкової частки, право на яку мала як непрацездатна особа. [PERSON] померла [INFO] в м. Старокостянтинові Хмельницької області, про що складено відповідний актовий запис №30 відповідно до свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , виданого 13 січня 2023 року Старокостянтинівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). У відповідності до копій матеріалів спадкової справи №252/2023, заведеної Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою Хмельницької області 27 травня 2023 року слідує, що єдиним спадкоємцем за законом до майна померлої [INFO] [PERSON] є її онук [PERSON] . Син померлого і відповідно батько позивача [PERSON] заявою від 27 травня 2023 року за №777 відмовився від прийняття спадщини за законом. Перебування в шлюбі [PERSON] та [PERSON] слідує із свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого 14 січня 1969 року Старокостянтинівським бюро ЗАГС Хмельницької області. Факт родинних відносин між [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , як між дідом/бабою та онуком підтверджується: свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] , повторно виданого 06 жовтня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Старокостянтинівського районного управлінням юстиції Хмельницької області; свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] , виданого 30 грудня 1969 року Старокостянтинівським райбюро ЗАГС Хмельницької області. Відповідно до\~ст. 60 СК України\~майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу), окрім майна, що є особистою приватною власністю дружини та чоловіка відповідно до\~ст. 57 СК України. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу (ст. 69 СК України). Статтею 70\~СК України\~передбачено,\~що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. У відповідності\~до ч.\~1\~ст.\~71\~Закон України\~«Про нотаріат»\~у разі смерті одного з подружжя (колишнього з подружжя) свідоцтво про право власності на частку в їхньому спільному майні видається нотаріусом на підставі письмової заяви другого з подружжя (колишнього з подружжя) з наступним повідомленням спадкоємців померлого, які прийняли спадщину. Таке свідоцтво може бути видано на половину спільного майна. Спадкова\~трансмісія\~ це перехід права на прийняття\~спадщини\~від померлого спадкоємця, який не встиг реалізувати своє право на прийняття\~спадщини\~до його спадкоємців, тобто перехід права, а не виникнення права на спадкування після смерті першого спадкодавця. До складу спадкового майна увійшов: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , який на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок виданий на ім`я [PERSON] виконавчим комітетом Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області 18 березня 1991 року на підставі рішення виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області за №149 п. 3 від 16 серпня 1989 року. Право власності зареєстроване за [PERSON] в Хмельницькому обласному об`єднаному бюро технічної інвентаризації 18 березня 1991 року в реєстрову книгу №19 під реєстровим №3671. Листом державного нотаріуса Старокостянтинівської державної нотаріальної контори Хмельницької області Заворотної Т.В. за №2193/02-14 від 21 грудня 2023 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на заявлену нерухомість в зв`язку з тим, що [PERSON] заявила про намір виділення частки в спільному майні подружжя, однак за життя не отримала свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя. Таким чином [PERSON] являється спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] на частку заявленого домоволодіння та спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] на частку заявленого домоволодіння. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (стаття 392 ЦК України ). Відповідно до роз`яснень, викладених в абзаці другому пункту 23 постанови Пленумом Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», судам роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до статті 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права. Положеннями ст. ст. 316, 321 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Приймаючи до уваги те, що позивач є спадкоємцем після смерті [PERSON] та [PERSON] та прийняв спадщину, відсутній спадковий спір, однак він не може оформити право власності на вказане спадкове майно з вищевказаних причин, враховуючи, що іншого шляху для захисту спадкових прав позивача немає, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, оскільки вони законні, обґрунтовані та підтверджені матеріалами справи. Оскільки позивач не наполягав на стягненні судових витрат, тому їх слід залишити за ним.

Outcome: approved