Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-26 00:00:00

[PERSON] в особі представника адвоката Марченко О.В. звернулася до суду із вищезазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 18.01.2014 року позивач зареєструвала шлюб з відповідачем. Сімейні відносини зіпсувалися на ґрунті різних життєвих поглядів і різниці в характерах та поступово призвели до повного руйнування сімейних зв`язків і припиненню шлюбних відносин. Примирення з відповідачем позивач не бажає, збереження шлюбу суперечить його інтересам. Сторони від шлюбу мають двох малолітніх дітей: - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 18.01.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 39. В судове засідання позивач не з`явилася, в заяві на адресу суду просила провести розгляд справи у її відсутність, позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, в заяві на адресу суду просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнав. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини. З матеріалів справи судом встановлено, що згідно копії виданого 18.01.2014 року свідоцтва про укладення шлюбу, серії [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] 18 січня 2014 року зареєстрували шлюб, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві складено відповідний актовий запис № 39. Прізвище чоловіка після реєстрації шлюбу - [PERSON] , прізвище дружини - [PERSON] . Згідно з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві, [PERSON] народився [INFO] , про що зроблено відповідний актовий запис № 1882. Батьком дитини записаний [PERSON] , матір`ю - [PERSON] . Згідно з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Подільським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, [PERSON] народився [INFO] , про що зроблено відповідний актовий запис № 3060. Батьком дитини записаний [PERSON] , матір`ю - [PERSON] . З позовної заяви вбачається, що шлюбні та сімейні відносини між сторонами припинені. Таким чином судом встановлено, що фактичні взаємовідносини подружжя припинені, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки та вона не бажає примирення з відповідачем. Відповідно до ч. 3 ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберігати шлюб з відповідачем. За таких обставин суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Понесення позивачкою судових витрат підтверджується квитанцією про сплату судового збору № 4АХР-13ТА-137Е-5ВЕВ від 24.01.2024 у сумі 1211,20 грн, який відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки. Отже, враховуючи, що відповідач визнав позов повністю, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки витрати по сплаті судового збору у сумі 602,60 грн та повернути позивачці з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, у сумі 605,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved