Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-14 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, посилаючись на те, що спільне життя між ними не склалося, їх шлюб носить формальний характер, а тому збереження сім`ї є неможливим. Крім цього, позивач [PERSON] просить стягнути аліменти з відповідача [PERSON] на\~утримання неповнолітнього\~сина [PERSON] [INFO] у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідачки, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 17.01. 2024 року, так як відповідач добровільно коштів на утримання дитини не надає. Позивач подала клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задоволити, при неявці відповідача не заперечує щодо постановлення заочного рішення. Суд, в силу п.3 ст.211 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності позивача. Відповідач, будучи належно повідомленим про дату, час та місце судового засідання, повторно, до суду не з`явився, не повідомивши про причини неявки, заяв про відкладення судового розгляду чи про розгляд справи за його відсутності та відзиву на позовну заяву до суду не подав. За вказаних обставин, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи в порядку статті 280 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши та оцінивши зібрані докази у справі, суд встановив наступні обставини справи. 07 лютого 2015 року сторони зареєстрували шлюб у Ратищівській сільській раді Зборівського району Тернопільської області, актовий запис №01, що стверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] . Від шлюбу у сторін народився син - [PERSON] , [INFO] . Між подружжям склалися неприязні відносини, сторони втратили почуття поваги та любові один до одного. Сумісне життя подружжя є неможливим, шлюб існує лише формально, і тому його доцільно розірвати, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. Відповідно до вимог ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що \~має істотне значення. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідач є працездатною особою, а тому зобов`язаний утримувати свою дитину, отже з нього слід стягнути аліменти. Згідно ч.2\~ст.\~182\~Сімейного кодексу\~України розмір\~аліментів має\~бути необхідним\~та достатнім\~для забезпечення\~гармонійного розвитку\~дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 141 Сімейного кодексу України\~визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. З врахуванням встановлених судом обставин, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу неможливе та недоцільне, оскільки суперечить інтересам сторін, дана сім`я фактично розпалася, сторони разом не проживають, шлюб носить формальний характер, а тому позов підлягає до задоволення. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір»\~від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Оскільки позивач за даною категорією справ звільнена від сплати судового збору, відповідно до ч. 6 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 1073.60 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved