Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю « Фінансова компанія «Кредит-Капітал», за участю третьої особи Приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Амльченка Віталія Петровича про стягнення безпідставно набутих коштів. Позов мотивує тим, що 26.11.2021 року приватним виконавцем Амельченком В.П. було відкрито виконавче провадження №67666465 з примусового виконання виконавчого напису №18753, вчиненого 15.06.2021 року приватним нотаріусом Данич О.Ф., в рамках якого з позивача на користь відповідача було стягнуто 16394,80 грн. Рішенням Жовтневого районного суду м.Харкова від 01.02.2022 року вищевказаний виконавчий напис визнано таким, що не підлягає до виконання. Вказує, що у зв`язку з вищевикладеним, з нього безпідставно були стягнуті грошові кошти. Враховуючи вищевикладене, просить суд стягнути з відповідача ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» на його користь 16394,80 грн. безпідставно набутих коштів та судові витрати на правову допомогу в розмірі 2600,00 грн. Не погоджуючись із позовними вимогами, на які покликається позивач, від представника відповідача до суду надійшов відзив, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] . Мотивує таке тим, що зазначені позивачем вимоги є необгрунтованими, оскільки стягнуті із позивача кредитні кошти є набутими на належних підставах і стягненні для погашення заборгованості за кредитним договором. Окрім цього, позивачем не додано доказів, які підтверджували б факт перерахування виконавцем стягнених коштів стягувачу. Разом з тим, зазначає, що сума, яка поступала на рахунок ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" - 14778,00 грн., з них 300,00 грн. - це повернення авансового внеску за виконавчим написом [PERSON] , а решта суми - 1616,80 грн. - це винагорода приватному виконавцю. Позивач в судове засідання не з`явився, однак у поданій позовній заяві представник позивача зазначив про розгляд справи без їх участі. Представник відповідача та третя особа в судове засідання не з`явились, хоча й належним чином повідомлялись про дату, час та місце проведення такого. У відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК Україниу зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав. Згідно ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно) зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Аналіз наведеної норми права дає підстави для висновку, що цей вид позадоговірних зобов`язань породжують такі юридичні факти: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо такі відпали. Позивач звернувся до суду з вимогою про повернення безпідставно стягнутих з нього сум заборгованості за виконавчим написом, який визнаний судом таким, що не підлягає виконанню. Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. За змістом частини першої статті 1212 ЦК України безпідставно набутим майном є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави. Загальна умова частини першої статті 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, або отримане однією зi сторін у зобов`язанні підлягає поверненню інший стороні на підставі статті 1212 ЦК України тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання. Тобто у разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна,стаття 1212 ЦК України може бути застосована тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі. Судом встановлено, що рішенням Жовтневого районного суду м.Харкова від 01.02.2022 року позов [PERSON] до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф., приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Амельченка В.П. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задоволено; визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 15.06.2021 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф., зареєстрований в реєстрі за №18753 року, яким звернуто стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» заборгованості в розмірі 31562,10 грн. Як вбачається з виписки по рахунку ПАТ "Банк Восток" від 06.06.2023 року та платіжної вимоги №67666465 від 12.01.2022 року з позивача 12.01.2022 року стягнуто 16394,80 грн. згідно виконавчого напису №18753 від 15.06.2021 року. Відповідно до платіжної інструкції №1498 від 26.01.2022 року відповідачу Товариству з обмеженою відповідальністю "Кредит-Капітал" перераховано приватним виконавцем Амельченком Віталієм Петровичем 14778,00 грн. як кошти, стягнуті з [PERSON] згідно виконавчого напису приватного нотаріуса Данич О.Ф. №18753 від 15.06.2021 року в межах виконавчого провадження №67666465. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Амельченка В.П. від 18.10.2022 року закінчено виконавче провадження №67666465 з примусового виконання виконавчого напису №18753, вчиненого 15.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. у зв`язку визнанням виконавчого напису таким, що не підлягає виконання згідно рішення Жовтневого районного суду м.Харкова від 01.02.2022 року. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що порушене право позивача підлягає судовому захисту шляхом стягнення з відповідача суми основного боргу в межах позовних вимог позивача в розмірі 14778,00 грн., які стягнуто з нього на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» на виконання виконавчого напису нотаріуса, який рішенням суду, яке набрало законної сили, визнаний таким, що не підлягає виконанню. Щодо стягнення\~витрат в\~сумі 1616,80\~грн.(сума коштів, сплачених [PERSON] на користь приватного виконавця) суд зазначає, що в цій частині позов не підлягає до задоволення, оскільки вказані грошові кошти не можуть вважатися безпідставно набутими відповідачем. Вони становлять основну винагороду виконавця, які звернено на користь останнього, дії такого не визнані протиправними. Окрім цього, приватний виконавець Амельченко В.П. зазначається позивачем при поданні до суду третьою особою, а не відповідачем, відповідно, правових підстав для стягнення з приватного виконавця Амельченка В.П. грошових коштів в розмірі 1616,80грн., немає. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача витрат на професійну правову допомогу, суд виходить із диспозиції ч.1 ст. 137 ЦПК України, у відповідності до якої, витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Так, згідно ч.2 ст.137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, визначаються згідно з умовами договору про надання правової допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до п. 48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах від 17.10.2014 року, витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а і у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). За змістом статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем [PERSON] 31.05.2023 року укладено договір про надання правової допомоги з адвокатом Жупинським М.А., відповідно до умов якого адвокат зобов`язується зідйснити представництво клієнта, що вказане в договорі на умовах та в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правничої допомоги та вактичні витрати, необхідні для виконання договору Згідно із Договором про надання правничої допомоги №31/05-23 та Акту прийняття-передачі виконаних робіт (наданих послуг) до Договору №31/05-23 адвокат надав [PERSON] правничу допомогу в рамкахстягнення безпідставно набутих коштів, вартість якої склало 2600,00 грн. Факт оплати позивачем [PERSON] адвокату 2600,00 грн. згідно договору про надання правничої допомоги №31/05-23 від 31.05.2023 року підтверджується Квитанцією до прибуткового касового ордера №04/08 від 04.08.2023 року. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Законк України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (установлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст.41 конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними й неминучими, а їх розмір - обґрунтованим (рішення у справі East/West Alliance Limited проти України , заява №19336/04). У рішенні ЄСПЛ у справі Лавентс проти Латвії зазначено, що відшкодовуються тільки витрати, які мають розумний розмір. Щодо зазначення позивачем суми стягнення з відповідача судових витрат на правову допомогу, суд враховує, зокрема складність справи та час, який затрачено на фактичне надання правової допомоги, обсягу наданих послуг. Суд вважає, що підлягають до стягнення витрати позивача на правову допомогу в частині складення та подання позовної заяви про стягнення безпідставного набутих коштів та з урахуванням часу, необхідного на фактичне складання позовної заяви в такій категорії справ, обсягу наданих послуг, суд вважає, що сума на відшкодування витрат на правову допомогу за складання позовної заяви, в розмірі 2600,00 грн. є розумною та не завищеною. Враховуючи вищевикладене, а також те, що позов [PERSON] задоволено, позивач поніс судові витрати на правову допомогу, що підтверджено належними засобами доказування, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу, що становить суму в розмірі 2600,00 гривень, що відповідає принципу розумності та реальності розміру витрат на правову допомогу. Окрім цього, відповідно до положень статей 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 1073,60 гривень за подання позовної заяви. На підставі викладеного та

Outcome: approved