Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-19 00:00:00

В січні 2024 року [PERSON] звернувся до Арбузинського районного суду Миколаївської області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивував тим, що 27 червня 2020 року між ним та відповідачем по справі було зареєстровано шлюб. Від вказаного шлюбу сторони дітей не мають. Сторони мають різні погляди на життя, втрачено почуття любові та поваги один до одного. Подружні відносини з відповідачем фактично припинені, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Шлюб носить формальний характер, тому дані обставини змусили позивача звернутися з позовом до суду про розірвання шлюбу. В зв`язку з зазначеним просив суд розірвати шлюб між ним та відповідачем по справі. Ухвалою судді Арбузинського районного суду Миколаївської області від 04 січня 2024 року провадження у справі відкрито та призначено справу до судового засідання. Ухвалено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін. Від позивача до судового засідання надійшла заява про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Відповідач до судового засідання надала заяву про розгляд справи за її відсутності та визнання позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову з наступних підстав. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Як видно із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 27 червня 2020 року у Первомайському міськову відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) за актовим записом № 102. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На думку суду, позивачем доведено, що про побудову сімейних відносин між собою на почуттях взаємної любові, поваги, дружби і взаємодопомоги сторони не піклуються, шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, внаслідок чого їх шлюб носить формальний характер. Позивач наполягав на розірванні шлюбу, а за такого суд не має права зобов`язати одного з подружжя зберегти сім`ю, якщо він категорично заперечує. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Дружина та чоловік зобов`язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї. Відповідно до ст. 56 СК України, дружина та чоловік мають право на вільний вибір місця свого проживання, мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Позивач наполягає на розірванні шлюбу і вказує на те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить його інтересам. Виходячи з наведеного, суд ухвалює рішення про задоволення позовних вимог позивача. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Позивачем при подачі позову оплачено позовні вимоги судовим збором у розмірі 1073 грн. 60 коп. У зв`язку з визнанням відповідачем [PERSON] позову до початку розгляду справи по суті, [PERSON] підлягає поверненню з державного бюджету 50 відсотків сплаченого ним судового збору при поданні позову, що становить 536 грн. 80 к.

Outcome: approved