Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувсь до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області з позовом, де просить розірвати його шлюб з відповідачкою [PERSON] , що зареєстрований 26 грудня 2017 року Жовтоводським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про що зроблено актовий запис за №236. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 26 грудня 2017 року він та відповідачка уклали шлюб. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. При цьому позивач зазначає, що сімейне життя у них з відповідачкою не склалось. Тривалий час вони не підтримують шлюбних відносин, спільне господарство не ведуть. Вважає, що їхня із відповідачкою сім`я розпалася остаточно, примирення не бажає, на розірванні шлюбу наполягає. Ухвалою Жовтоводського\~міського суду\~Дніпропетровської області\~від 23 січня\~2024року у справі відкрито провадження та призначено розгляд за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач та відповідачка, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце судового розгляду, у судове засідання не з`явилися. У той же час в матеріалах справи маються заяви сторін про проведення судового розгляду без їх участі. При цьому, позивач підтримав позовні вимоги у повному обсязі, а відповідачка не заперечувала у їх задоволенні. Повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні ним правовідносини. Так, сторони по справі знаходяться у шлюбі зареєстрованому 26 грудня 2017 року Жовтоводським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про що зроблено актовий запис за №236. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. У зв`язку із різними поглядами на сімейне життя подружні відносини між сторонами припинені. За таких\~обставин,\~позивач вважає\~їх із\~відповідачкою подальше\~спільне життя\~неможливим, нарозірванні шлюбу наполягає. За змістом ст. 24 СК України, добровільність шлюбу одна з основних його засад, що є чинною не лише на стадії реєстрації, а являється довічною рисою. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловік і жінка, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознаками раси, національності, або релігії одружитися і заснувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до статей 105 та 112 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя за рішенням суду, яке постановляється у випадку встановлення, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам їхніх дітей. За змістом ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Дошлюбне прізвище відповідачка не змінювала. Враховуючи те, що позивач просить розірвати її із відповідачкою шлюб, при цьому примирення вважає неможливим, суд вважає що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, відтак позов необхідно задовольнити. Окрім того, в позовній заяві позивач просив судові витрати по справі залишити за ним.

Outcome: approved