Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на його утримання у розмірі 50% прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб. В обґрунтування позову вказує на те, що він є пенсіонером, з 2016 року інвалідом 2 групи, внаслідок недостатнього пенсійного забезпечення, він потребує матеріальної допомоги з боку відповідача. Зазначає, що звертався до свого сина неодноразово, останній відмовився його утримувати, тому просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання у розмірі 50% прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб. Вказує, що також звертався до своєї доньки, [PERSON] , однак вона внаслідок скрутного матеріального становища не має змогу його утримавати. Ухвалою суду від 28.11.2023 відкрито провадження у справі, розгляд якої ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача- адвокат Доготер О.Г. до суду надала заяву про розгляд справи без її участі та участі позивача на позовних вимогах наполягає, просить їх задовольнити. Відповідач звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, щодо позовних вимог не заперечував, позовні вимоги визнав. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив, заяв не надав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серії [NUMBER] . Позивач є інвалідом 2 групи, що підтверджено довідкою Обласного МСЕК №5 від 03.01.2017 року, пенсіонером, що підтверджується пенсійним посвідченням Серії [NUMBER] , учасником бойових дій, що підтверджується посвідченям безтерміновим Серії [NUMBER] . З`ясовано, що позивач має доньку- [PERSON] , яка через скрутне матеріальне становище не має можливості здійснювати догляд за батьком, який потребує постійного догляду, що підтверджується нотаріально засвідченою заявою від 13.07.2023 та довідкою про доходи ТОВ «Торговий ДІМ «АМТ» за період з 01.12.2022 року по 31.05.2023 року у сумі 37315,22 грн. Відповідно ч. 2 ст. 51 Конституції України повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів непрацездатних членів сім`ї (частина 8 статті 7 СК України). Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 172 СК України, повнолітні дочка, син зобов`язані піклуватися про батьків, проявляти про них турботу та надавати їм допомогу. Якщо повнолітні дочка, син не піклуються про своїх непрацездатних, немічних батьків, з них можуть бути за рішенням суду стягнуті кошти на покриття витрат, пов`язаних із наданням такого піклування. Згідно з ч. 1 ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» непрацездатні громадяни - особи, які досягли встановленого статтею 26 цього Закону пенсійного віку, або особи з інвалідністю, у тому числі діти з інвалідністю, а також особи, які мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до закону. Згідно зі ст. 205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків. Пленум Верховного Суду України у Постанові від 15.05.2006 №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" у п. 21 роз`яснив, що обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202 СК), не є абсолютним. У зв`язку з цим суд на вимогу дочки, сина, до яких пред`явлено позов про стягнення аліментів, зобов`язаний перевірити їхні доводи про ухилення батьків від виконання своїх обов`язків щодо них (ст. 204 СК). Згідно з ч. 2 ст. 205 СК при визначенні розміру аліментів на непрацездатних батьків необхідно враховувати можливість отримання ними матеріальної допомоги від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, а також від дружини, чоловіка та своїх батьків. Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у Постанові від 05.09.2019 у справі №212/1055/18-ц дійшов наступного висновку: «Тлумачення статті 202 СК України свідчить, що обов`язок повнолітніх дітей по утриманню своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів: 1) походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (зокрема, усиновлення); 2) непрацездатність матері, батька; 3) потреба матері, батька в матеріальній допомозі. Зобов`язання повнолітніх дітей по утриманню батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї із вказаних умов. Обов`язок повнолітніх дітей не пов`язується з їх працездатністю і можливістю надавати батькам матеріальну допомогу. При встановленні, чи батьки потребують матеріальної допомоги, повинні враховуватися будь-які обставини, які свідчать про необхідність в матеріальній допомозі. При цьому, отримання матір`ю чи батьком доходів, які є більшими за прожитковий мінімум, автоматично не свідчить, що батько (мати) не потребують матеріальної допомоги». При вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків слід враховувати, що вказане право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей виникає за наявності двох умов: непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Звільнення від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах можливі лише коли буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків, що передбачено ч. 1 ст. 204 СК України. Судом не встановлено обставин щодо звільнення відповідача від обов`язку утримувати свою матір з підстав, викладених у ст. 204 СК України. Обов`язок повнолітніх дітей по утриманню своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів: походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (усиновлення); непрацездатність матері, батька; потреба батька, матері в матеріальній допомозі. Зобов`язання повнолітніх дітей по утриманню батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї з вказаних обставин. За приписами ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи викладене вище, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки він є пенсіонером, інвалідом 2 групи, потребує матеріальної допомоги; у свою чергу, відповідач є сином позивача, працездатний, має можливість надавати матері матеріальну допомогу, крім того визнав позовні вимоги позивача в повному обсязі, тому необхідно стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на його утримання в розмірі 50% прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб, починаючи з дати подання позову до суду. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved