Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Глобинської міської ради Полтавської області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач вказав, що він після навчання у загальноосвітній школі працював у Пустовійтівському бурякорадгоспі, потім служив у радянській армії, після звільнення з якої навчався, проходив виробничу практику, а потім повернувся у село Пустовійтове колишнього Глобинського району де у бурякорадгоспі працював водієм та виконував обов`язки завідуючого авто гаражем, організовував весь обсяг робіт по ремонту авто та спецтехніки. Фактично на позивачеві тримався весь гараж підприємства. Однак хотів змінити роботу, бо на посаді завідуючого гаражем значився ветеран війни і керівництво не хотіло його звільняти щоб призначити позивача. Щоб зацікавити його залишитися на роботі на існуючих підставах, від радгоспу йому надали житло, а саме старенький будинок по [ADDRESS] . Надання житла відбулось наступним чином: позивача викликали до контори і голова профкому вручив йому ключі від будинку та довідку для реєстрації у сільській раді. Наступного дня позивач прийшов до сільської ради де його «прописали» за адресою даного будинку і з представниками сільради поїхали до будинку та відчинили його. Отже з цього часу, а саме з 24 липня 1987 року, [PERSON] почав проживати у будинку по [ADDRESS] де мешкає і по теперішній час, іншого житла ніколи не мав і не має. Наданий йому вказаний вище будинок перебував у задовільному стані, однак потребував багато зусиль для догляду за ним. Сам будинок був глинобитною хатою. [PERSON] обклав його плиткою, провів воду, виготовив каналізацію, переробив всю електропроводку, перекрив дах для чого використовував «остроградський» шифер який виписав у радгоспі. Пізніше збудував паркан, вимощення, побудував господарські будівлі та гараж. Питанням оформлення права власності на дану будівлю він не займався, оскільки в той час всі проживали як і він - без документів, цьому ніхто уваги не приділяв, запису у сільській раді було достатньо. Однак пізніше, він вирішив приватизувати землю під будинком та город, але це зробити стало неможливим через відсутність документів які посвідчують його право власності на житло. При зверненні до колишньої Пустовійтівської сільської ради, до державного бюро технічної інвентаризації та інших органів він встановив, що на оспорюване нерухоме майно у колишньому радгоспу ніколи правовстановлюючих документів не було, дане нерухоме майно ніколи за жодною особою зареєстроване не було. Він неодноразово намагався оформити документи на будинок проте при чергових зверненнях до компетентних органів отримував відмови та роз`яснення, що для оформлення права власності на оспорюване нерухоме майно йому необхідно звертатися лише до суду. Окремо зазначає, що колишній радгосп, реформовано у ВАТ «Пустовійтівське» яке, в подальшому перетворене у ТОВ «Агрофірма Пустовійтове», в подальшому реорганізоване у ВП АФ «Пустовійтове» ТОВ ПЖ «Полтавазернопродукт». Однак при виникненні агрофірми, вона правонаступником колишнього радгоспу, стала лише у частині погашення заборгованості по заробітній платі працівникам радгоспу, погашенні заборгованості зі сплати податків і зборів до бюджету. Правонаступника радгоспу щодо майна та майнових прав не має. Згодом агрофірма «Пустовійтове» взагалі ліквідована шляхом приєднання до агрохолдингу ТОВ ІПК «Полтавазернопродукт». Як зазначалося вище, він неодноразово намагався оформити необхідні документи на житло, проте виявилось, що ні колишній радгосп, ні інші особи, ніколи не мали правовстановлюючих документів на оспорюваний будинок, а право власності на нього ніколи належним чином зареєстроване не було за жодною фізичною чи юридичною особою. 3 викладеного вище випливає, що нерухомим майном розташованим по [ADDRESS] позивач володіє, безперервно користується та проживає з 24 липня 1987 року по теперішній час. Даним спірним нерухомим майном - житловим будинком з господарськими будівлями та спорудами він безперервно, відкрито та правомірно користується та володіє по даний час. Таким чином позивач [PERSON] постійно, безперервно, відкрито та добросовісно володіє і користується вказаним житловим будинком з 24 липня 1987 року по теперішній час, а загалом понад 36 років. Вказаними вище фактами та даними доказами підтверджується факт добросовісного заволодіння житлом, факт безперервного, відкритого та правомірного володіння і користування оспорюваним житловим будинком саме позивачем на протязі часу понад 10 років. Крім матеріальних доказів, факт відкритого, добросовісного та безперервного володіння вказаним вище громадським будинком підтверджено показами свідків, заяви яких викладені ними власноручно, додаються до матеріалів позову. Посилаючись на викладене, позивач просив суд визнати за ним, позивачем [PERSON] , у порядку набувальної давності, право власності на нерухоме майно будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що складається з житлового будинку позначеного у технічній документації літерою «А», загальною площею 48.0 м2, житловою площею 26.1 м2, погрібника літера «Б», літньої кухні-сараю літера «В», сараю літера «Г», гаражу літера «Д», колонки літера «К» та розташоване за адресою: [ADDRESS] . У судове засідання позивач не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та прохав їх задовольнити. \~ \~ \~ \~Представник відповідача Глобинської міської ради в судове\~засідання не\~з`явилася,\~подала до\~суду клопотання,\~в якій\~просила проводити\~розгляд справи\~за її\~відсутності, проти позову не заперечувала. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Третя особа представник Кременчуцької районної державної адміністрації Полтавської області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 198 ЦПК України підготовче судове засідання проводиться за правилами, встановленими главою 6 цього розділу, з урахуванням особливостей підготовчого засідання, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 4\~ст. 206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ч. 3\~ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. Згідно довідки Виконавчого комітету Глобинської міської ради, Пустовійтівського старостинського округу №02-36.43/200 від 18 вересня 2023 року, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований і проживає за адресою: [ADDRESS] з 24 липня 1987 року і по теперішній час (а.с.13). Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №354276143 від 14 листопада 2023 року щодо права власності, інші речові права, іпотеки, обтяження щодо будинку за адресою: [ADDRESS] відомості відсутні (а.с.14). Згідно довідки «Кременчуцького міжміського бюро технічної інвентаризації Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області» №61/1916 від 20.10.2023р., за даними архівного обліку станом на 28.12.2012р. в КП «КМБТІ» право власності на нерухоме майно за адресою: [ADDRESS] не зареєстровано (а.с.15). Згідно Виписки з погосподарської книги № 2 Пустовійтівського старостинського округу с. Пустовійтове станом на 18.09.2023, видана [PERSON] про те, що згідно записів номера об`єкта по господарського обліку 010209-1 погосподарської книги №2 за 2016-2023 рік виконавчого комітету Глобинської міської ради с. Пустовійтове Кременчуцького району Полтавської області, житловий будинок за адресою: [ADDRESS] значиться за користувачами домогосподарства [PERSON] з 2000 року. Земельна ділянка розміром 0,40 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, погосподарських будівель і споруд не приватизована і належить до земель комунальної власності (а.с.16). Згідно технічного паспорту, виготовленого 23 жовтня 2023 року на замовлення [PERSON] , на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] , Глобинська міська територіальна громада, має наступні технічні характеристики: житловий будинок позначений у технічній документації літерою «А», загальною площею 48.0 м2, житловою площею 26.1 м2, допоміжною площею 21,9 м2, погрібник літера «Б», літня кухня-Сарай літера «В», сарай літера «Г», гараж літера «Д», колонка літера «К» (а.с. 17-21). Відповідно до експертного звіту будівельно технічного обстеження об`єктів нерухомого майна (будівельних конструкцій) за адресою: [ADDRESS] , будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами зведена без порушень будівельних норм та стандартів, придатна до постійної експлуатації за його призначенням; встановлено його технічний стан як задовільний; конструкцій та споруд зведених без дозвільної документації не виявлено (а.с.22-35). Згідно трудової книги [PERSON] , вбачається, що він з 18 жовтня 1978 року працював у Пустовійтівському бурякорадгоспі, потім служив у радянській армії, після звільнення з якої навчався, проходив виробничу практику, а потім повернувся у село Пустовійтове колишнього Глобинського району де у бурякорадгоспі працював водієм та виконував обов`язки завідуючого авто гаражем, організовував весь обсяг робіт по ремонту авто та спецтехніки (а.с.36-38). Згідно довідки з ТОВ ІПК «Полтавазернопродукт» №38/23 від 10 листопада 2023 року ТОВ ІПК «Полтавазернопродукт», повідомляє, що житловий будинок по [ADDRESS] , на балансі товариства не перебував і не перебуває (а.с.39). Згідно договору про користування електричної енергії № 328 вбачається, що 26 лютого 2000 року між РДЕ «Полтаваобленерго» та фізичною особою [PERSON] укладено договір про користування електричної енергії за адресою: [ADDRESS] (а.с.40-41). Згідно додатку до Порядку направлення органами державної податкової служби податкових повідомлень-рішень платникам податків, [PERSON] в період з 23.05.2015 до 25.03.2016 роки сплачував земельний податок, податкова адреса: с. Пустовійтове (а.с.47-50). Відповідно до розрахункових книжок за спожиту електричну енергію, [PERSON] сплачував за спожиту електричну енергію в будинку за адресою [ADDRESS] в період з 19.01.2017 по 18.01.2021 роки (а.с.51-52). Як вбачається з письмових пояснень свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] отримав в 1987 році від радгоспу будинок по [ADDRESS] , проводив безліч ремонтів, облаштовував будинок. З 1978 року і по теперішній час безперервно мешкає в цьому будинку, іншого житла немає і ніколи не мав (а.с. 55-58). Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. ст. 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно\~\~право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ч. 2 ст.\~328\~Цивільного кодексу\~України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.1 ст.344 Цивільного кодексу України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. За ч.4 ст.344 Цивільного кодексу України, право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Відповідно до п. 11 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», враховуючи положення\~пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК\~про те, що правила статті 344 ЦК про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, та беручи до уваги, що ЦК набрав чинності з 1 січня 2004 року, положення статті 344 ЦК поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року. Отже, визнання судом права власності на нерухоме майно за набувальною давністю може мати місце не раніше 1 січня 2011 року. При цьому суди мають виходити з того, що коли строк давнісного володіння почався раніше 1 січня 2001 року, то до строку, який дає право на набуття права власності за набувальною давністю, зараховується лише строк з 1 січня 2001 року. За ч.4 ст.344 Цивільного кодексу України, право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Згідно з п.9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» при вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати,зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. Згідно п. 14 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 р. виходячи зі змісту частини першої\~статті 344\~ЦК України відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв`язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю. За ч. 1\~ст. 182 ЦК України\~право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Згідно п. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено та доведено позивачем, його добросовісне, відкрите, безперервне володіння об`єктом нерухомого майна - будинком садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, яке розташоване за\~адресою:\~ [ADDRESS] ,більше\~10\~років.\~Також встановлено,\~що право\~власності на\~зазначений будинок\~ні за\~ким не\~зареєстровано. На підставі викладеного та

Outcome: approved