Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-19 00:00:00

28 грудня 2023 року до Тростянецького районного суду Вінницької області від позивача [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 20 серпня 2021 року між сторонами зареєстровано шлюб Гайсинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Гайсинському районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), про що складено актовий запис №118, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Від спільного шлюбу у сторін народився син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження. Спільне життя з відповідачем не склалося, між сторонами постійно виникають непорозуміння та суперечності, з січня 2022 року сторони припинили шлюбні відносини та спільно не проживають, не ведуть спільного господарства. Втрачені почуття любові, взаємопідтримки, взаєморозуміння і поваги, шлюбні стосунки фактично припинилися і перебування у шлюбі носить формальний характер. Подальше спільне життя як подружжя і збереження шлюбу неможливе, примирення між сторонами неможливе, а тому виникла необхідність його розірвання. Позивач стверджує, що сім`я розпалась остаточно і не може бути відновлена, адже все це суперечить інтересам дитини. З огляду на викладене, позивач просить розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , після розірвання шлюбу позивачу залишити прізвище: « [PERSON] », стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати. Ухвалою суду від 29 грудня 2023 року справу прийнято до розгляду суддею, відкрито провадження та призначено до розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, однак її представник - адвокат Войтюк І. А. подала заяву про розгляд справи без участі позивача та її представника, позовні вимоги підтримали та просять їх задовольнити. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності позивача та її представника відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України, враховуючи, що останні скористалися своїми процесуальними правами. Відповідач [PERSON] у судові засідання не з`являвся, про день та час розгляду справи повідомлявся вчасно та належним чином за адресою реєстрації місця проживання (а.с. 14, 23). Заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження відповідач не подавав, своїм правом надання відзиву на позовну заяву - не скористався. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За таких обставин, суд вважає можливим відповідно до статтей 223, 280 ЦПК України, розглянути справу та ухвалити заочне рішення у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, враховуючи, що представник позивача не висловлювала заперечень проти такого вирішення справи. З врахуванням вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно із ч.8 ст. 178 ЦПК України у разі не подання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно із ч.8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов наступного висновку. 20 серпня 2021 Гайсинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Гайсинському районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 20.08.2021 та зроблено відповідний актовий запис №118. Після державної реєстрації шлюбу прізвище дружини « [PERSON] » (а.с. 7). [INFO] народився [PERSON] , батьками якого є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим Тростянецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Гайсинському районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) (а.с. 8). Відповідно достатті 51 Конституції Українишлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно з вимогами статтей 24, 56 Сімейного кодексу України (далі СК України) кожен з подружжя вправі припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбу не допускається. Такі положення національного законодавства України відповідають статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно із якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Згідно із ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частина 1 статті 105 СК України вказує, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя або одного з них. Відповідно до статтей 110-112 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Суд не може примусити позивача зберегти сім`ю, оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. З огляду на позицію позивача щодо неможливості зберегти сім`ю, відсутність заперечень відповідача проти розірвання шлюбу, суд дійшов висновку, що шлюб необхідно розірвати не вживаючи заходів для примирення. Суд переконаний, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, за таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову. Відповідно ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З огляду на небажання позивача змінювати прізвище на дошлюбне, суд вважає за можливе залишити їй прізвище набуте у шлюбі. Згідно із ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Згідно з ч. 1ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові втрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову, на відповідача. Враховуючи наведене з відповідача на користь позивача належить стягнути документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved