Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-13 00:00:00

08.09.2023 року [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Ракущинець А.А., звернулася до суду з даним позовом, в якому просить зобов`язати АТ КБ «Приват Банк» здійснити всі обчислення, необхідні для проведення реструктуризації за кредитним договором №MKZ7GF00000070 від 23 червня 2005 року, укладеним між Комерційний Банк «ПРИВАТ БАНК» та [PERSON] , відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» №1381-X, здійснити реструктуризацію відповідно до вимог закону та надіслати позичальнику та іншим зобов`язаним за договором особам поштою рекомендованим листом інформацію про зміну зобов`язань за результатами проведення реструктуризації (включаючи інформацію про всі наявні зобов`язання позичальника за результатами проведення реструктуризації станом на день проведення реструктуризації та новий графік платежів). 19.12.2023 року відповідачем подано відзив, в якому він просить в позові відмовити. 25.01.2024 року представником позивача [PERSON] адвокатом Ракущинець А.А. подано до суду відповідь на відзив, в якому просить суд позовні вимоги задоволити в повному обсязі. 09.02.2024 року відповідачем подано суду додаткові пояснення, в яких відповідач просив в позові відмовити. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, позов просив задовольнити в повному обсязі. Відповідач проти позову заперечив, просив відмовити в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 09 липня 2021 року позивачка [PERSON] звернулася до відповідача ПАТ «ПРИВАТБАНК» із заявою про проведення відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті" реструктуризації заборгованості по кредитному договору, дана заява отримана банком 12.07.2021 року, що стверджується рекомендованими повідомлення про вручення поштового відправлення №8801800648930 та №8801800648906, квитанціями про оплату послуг на пошті та інформацією з пошти, у вказаній заяві [PERSON] вказувала на те, що вона має непогашене грошове зобов`язання, забезпечене житловою нерухомістю, яке є предметом іпотеки, єдиним її житлом та членів її сім`ї, і станом на 01 січня 2014 року не мала простроченої заборгованості. Відповідно до ст. 2 Закону України "Про споживче кредитування" метою цього Закону є захист прав та законних інтересів споживачів і кредитодавців, створення належного конкурентного середовища на ринках фінансових послуг та підвищення довіри до нього, забезпечення сприятливих умов для розвитку економіки України, гармонізація законодавства України із законодавством Європейського Союзу та міжнародними стандартами. Стаття 3 Закону України "Про споживче кредитування" визначає, що цей Закон регулює відносини між кредитодавцями, кредитними посередниками та споживачами під час надання послуг споживчого кредитування, а також відносини, що виникають у зв`язку з врегулюванням простроченої заборгованості за договорами про споживчий кредит та іншими договорами, передбаченими частиною другою цієї статті. 23 квітня 2021 року набув чинності Закон України від 13 квітня 2021 року № 1381-ІХ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті" і розділ ІV "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про споживче кредитування" доповнено пунктом 7, яким передбачено, що зобов`язання позичальників за договорами про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті, що відповідають зазначеним у цьому пункті критеріям (незалежно від дати укладення договору), підлягають обов`язковій реструктуризації на вимогу позичальника у порядку та на умовах, встановлених цим пунктом. Згідно із пунктом 2 розділу ІV Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про споживче кредитування" дія цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені після дня набрання чинності цим Законом, крім пункту 6 цього розділу, дія якого поширюється на всі договори про споживчий кредит, та пункту 7 цього розділу, дія якого поширюється на всі договори про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті, які відповідають викладеним у зазначеному пункті критеріям. Так, відповідно до підпунктів 1-2 пункту 7 Розділу ІV "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про споживче кредитування" обов`язковій реструктуризації підлягають зобов`язання, передбачені договором про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті (далі у цьому пункті - договір), у разі: наявності станом на день набрання чинності цим пунктом будь-якого непогашеного грошового зобов`язання (простроченого грошового зобов`язання та/або грошового зобов`язання, строк сплати якого не закінчився) перед кредитором, крім випадку переходу усіх прав кредитора до поручителя (заставодавця) у зв`язку з виконанням ним зобов`язань позичальника; відсутності станом на 01 січня 2014 року простроченої заборгованості, яку згідно з договором позичальник зобов`язаний сплатити не пізніше 01 січня 2014 року (крім простроченої заборгованості із сплати неустойки та інших платежів, нарахованих у зв`язку із простроченням позичальником платежів, та/або будь-якої заборгованості, строк сплати якої відповідно до договору спливає після 01 січня 2014 року, але яку кредитор вимагав повернути достроково (у строк до 01 січня 2014 року) у зв`язку з простроченням позичальником платежів), або якщо зазначену прострочену заборгованість погашено до дня проведення реструктуризації; виконання зобов`язань за договором забезпечено предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку" у вигляді майна, віднесеного до об`єктів житлового фонду (далі - житлове нерухоме майно), або об`єкта незавершеного житлового будівництва, або майнових прав на нього, або садового будинку, або земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), а загальна площа такого нерухомого майна (об`єкта незавершеного житлового будівництва) не перевищує для квартири 140 квадратних метрів, для житлового будинку - 250 квадратних метрів, для садового будинку - 250 квадратних метрів, для земельної ділянки - площі, визначеної пунктом "г" частини першої статті 121 Земельного кодексу України. Крім того, вимагається виконання хоча б однієї з таких умов: - предмет іпотеки - житлове нерухоме майно використовується як місце постійного проживання позичальника або майнового поручителя (крім житлового нерухомого майна, що розташоване на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі), за умови відсутності у власності позичальника або майнового поручителя іншого житлового нерухомого майна (крім житлового нерухомого майна, що розташоване на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі); - у власності позичальника або майнового поручителя, який є власником предмета іпотеки - об`єкта незавершеного житлового будівництва, відсутнє інше житлове нерухоме майно (крім житлового нерухомого майна, що розташоване на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі); - предмет іпотеки - нерухоме житлове майно придбавалося повністю або частково за рахунок кредитних коштів, отриманих за договором, і умовами договору або іпотечного договору передбачено заборону реєстрації місця проживання позичальника або майнового поручителя за адресою розташування житлового нерухомого майна, за умови відсутності у власності позичальника або майнового поручителя іншого житлового нерухомого майна (крім житлового нерухомого майна, розташованого на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі); - предметом іпотеки є земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), за умови відсутності у власності позичальника або майнового поручителя житлового нерухомого майна (крім житлового нерухомого майна, площа якого не перевищує 250 квадратних метрів, розташованого на зазначеній земельній ділянці, та житлового нерухомого майна, розташованого на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі); - предметом іпотеки є садовий будинок, за умови відсутності у власності позичальника або майнового поручителя житлового нерухомого майна (крім житлового нерухомого майна, розташованого на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі). Відповідно до підпункту 3 пункту 7 Розділу ІV "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про споживче кредитування" реструктуризація зобов`язань, передбачених договором, здійснюється за заявою, що подається кредитору позичальником (особою, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) або його представником (за законом або за наявності довіреності на вчинення таких дій) особисто або надсилається рекомендованим листом з повідомленням про вручення протягом трьох місяців з дня набрання чинності цим пунктом, крім таких випадків: - у разі смерті позичальника (або особи, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) протягом строку, передбаченого абзацом першим цього підпункту, спадкоємець, до якого перейшли права та обов`язки позичальника, може подати заяву про проведення реструктуризації протягом двох місяців з дня одержання відповідного свідоцтва про право на спадщину; - у разі наявності на день набрання чинності цим пунктом у суді відкритого провадження у справі, предметом спору в якій є права та обов`язки сторін за договором, щодо реструктуризації зобов`язань за яким подається заява, та/або права та обов`язки сторін за іпотечним договором, укладеним для забезпечення виконання передбачених цим договором зобов`язань, та/або договором між іпотекодавцем та іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, та відсутності рішення суду, що набрало законної сили, заява про проведення реструктуризації може бути подана після спливу тримісячного строку з дня набрання чинності цим пунктом, але не пізніше двох місяців з дня набрання законної сили рішенням суду в такій справі; - у разі залучення позичальника (особи, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) у встановленому законодавством порядку до здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях у період, що припадає на тримісячний строк з дня набрання чинності цим пунктом, заява про проведення реструктуризації може бути подана після спливу тримісячного строку з дня набрання чинності цим пунктом, але не пізніше двох місяців з дня завершення такого залучення. Відповідно до підпункту 4 пункту 7 Розділу ІV "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про споживче кредитування" у заяві про проведення реструктуризації зазначаються: прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) позичальника; найменування кредитодавця (повне або скорочене); інформація про дату укладення договору, яким передбачені зобов`язання, щодо реструктуризації яких подається заява; інформація про зареєстроване та фактичне місце проживання позичальника (особи, до якої перейшли права та обов`язки позичальника); інформація про всі наявні у власності позичальника (особи, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) на дату підписання заяви об`єкти нерухомого майна, віднесені до об`єктів житлового фонду (зазначається кожен такий об`єкт нерухомого майна та його адреса); інформація про зареєстроване та фактичне місце проживання майнового поручителя та про всі наявні у його власності на дату підписання заяви об`єкти нерухомого майна, віднесені до об`єктів житлового фонду (зазначається кожен такий об`єкт нерухомого майна та його адреса), - у разі наявності майнового поручителя; документи, що підтверджують інформацію, зазначену у заяві (документи про склад сім`ї, про доходи іпотекодавця (позичальника та/або майнового поручителя) та членів його сім`ї - на вимогу кредитора), розширену інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно стосовно кожного члена сім`ї іпотекодавця (позичальника та/або майнового поручителя). У разі ненадання позичальником необхідних для проведення реструктуризації документів, зазначених у цьому підпункті, кредитор звільняється від обов`язку проведення реструктуризації зобов`язань за іпотечним кредитом на умовах, визначених цим пунктом. Заявник несе відповідальність за достовірність зазначеної у заяві про проведення реструктуризації інформації. У разі якщо заявник не зазначив у заяві про проведення реструктуризації об`єкт нерухомого майна, віднесений до об`єктів житлового фонду, що на момент підписання заяви належав на праві власності позичальнику (особі, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) або майновому поручителю, або заявник зазначив недостовірну інформацію про зареєстроване на момент підписання заяви місце проживання позичальника (особи, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) або майнового поручителя, або заявник зазначив недостовірну інформацію про фактичне місце проживання позичальника (особи, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) або майнового поручителя, то в разі встановлення однієї з цих обставин судом або в разі підтвердження однієї з таких обставин наявними у кредитора офіційними документами (виданими суб`єктами, уповноваженими відповідно до закону видавати такі документи), це є підставою для відмови у проведенні передбаченої цим пунктом реструктуризації. Якщо реструктуризацію відповідно до цього пункту проведено, це є підставою для відновлення грошових зобов`язань позичальника, які існували станом на день, що передував дню проведення такої реструктуризації, із зменшенням таких грошових зобов`язань на суми сплачених з дня проведення реструктуризації платежів. Отже, відповідно до пункту 7 Розділу ІV"Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про споживче кредитування" обов`язковій реструктуризації підлягають зобов`язання, передбачені договором про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті, у разі відсутності станом на 01 січня 2014 року простроченої заборгованості, яку згідно із договором про споживчий кредит позичальник зобов`язаний сплатити не пізніше 01 січня 2014 року (крім простроченої заборгованості із сплати неустойки та інших платежів, нарахованих у зв`язку із простроченням позичальником платежів, та/або будь-якої заборгованості, строк сплати якої відповідно до договору спливає після 01 січня 2014 року, але яку кредитор вимагав повернути достроково (у строк до 01 січня 2014 року) у зв`язку із простроченням позичальником платежів), або якщо зазначену прострочену заборгованість погашено до дня проведення реструктуризації. Разом з цим згідно з підпунктом 10 пункту 7 Розділу ІV "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про споживче кредитування" якщо станом на день проведення реструктуризації наявні одночасно такі умови: у договорі, зобов`язання за яким підлягають реструктуризації відповідно до цього пункту, здійснено заміну кредитора внаслідок відступлення права вимоги; поточний кредитор з причини ненадання йому кредитодавцем, наступними кредиторами, до яких переходили права кредитодавця, всієї інформації про історію здійснення платежів, у тому числі інформації про дату здійснення кожного платежу, суму кожного здійсненого платежу, інформації про призначення кожного здійсненого платежу, суму наявної простроченої заборгованості станом на 01 січня 2014 року за кожним видом наявного грошового зобов`язання, не здійснив протягом 60 днів з дня проведення реструктуризації передбачені підпунктом 9 цього пункту обчислення та/або обчислення наявної станом на 01 січня 2014 року простроченої заборгованості (окремо за кожним видом грошового зобов`язання та окремо за простроченими платежами, строк сплати яких відповідно до договору спливає після 01 січня 2014 року, але які кредитор вимагав повернути достроково у зв`язку з простроченням позичальником платежів); сукупна сума усіх передбачених договором грошових зобов`язань (а саме: непогашених на момент відступлення грошових зобов`язань із сплати кредиту та зобов`язань із сплати процентів за користування кредитом), право вимоги за яким відступлено, перевищує розмір плати, сплаченої поточним кредитором за відступлення такого права вимоги, то передбачені підпунктом 9 цього пункту обчислення не здійснюються. При цьому грошові зобов`язання позичальника перед таким поточним кредитором зменшуються на суму такого перевищення у зазначеній черговості за наведеною формулою. Як убачається з заяви про проведення реструктуризації, до заяви про проведення реструктуризації були додані копії паспорту та коду [PERSON] , довідки про склад сім`ї, про доходи [PERSON] , про доходи [PERSON] , інформаційні відомості з Державного реєстру нерухомого майна. Всупереч вимог Закону України «Про споживче кредитування» реструктуризація не проведена. Відповідно до відзиву банку, не проведення реструктуризації останній мотивує тим, що станом на 01.01.2014р. в позичальника існувала заборгованість по пені в розмірі 21,35 дол. США, позичальником не підтверджено його місце проживання в іпотечному майні, а також щодо безпідставності вимог зобов`язуючого характеру, вказуючи що такий спосіб захисту не завжди є ефективним, а в даній справі Відповідача зобов`язують до дій вчинення яких не є обов`язковим для нього (ст. 14 ЦК України), оскільки кредит не підлягає обов`язковій реструктуризації. Також в додаткових поясненнях як перешкоду в проведенні реструктуризації відповідач вказав на наявність невирішеного спору № 308/3374/15-ц за позовом АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором MKZ7GF00000070. Позивач заперечив з мотивів, що наявність заборгованості по пені не є перешкодою для проведення реструктуризації, питання проживання позивача в квартирі в [ADDRESS] було предметом спору в Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 червня 2023 року по справі № 308/7560/21, позовні вимоги сформульовані з врахуванням численної судової практики аналогічних спорів, наявність відкритого судового провадження не є перешкодою реалізації права на подання заяви про реструктуризацію, а продовжує строк реалізації такого права. Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» № 1381-IX, зобов`язання позичальників за договорами про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті, що відповідають зазначеним у цьому пункті критеріям (незалежно від дати укладення договору), підлягають обов`язковій реструктуризації на вимогу позичальника (особи, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) або його представника (за законом або за наявності довіреності на вчинення таких дій) у порядку та на умовах, встановлених цим пунктом: обов`язковій реструктуризації підлягають зобов`язання, передбачені договором про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті (далі у цьому пункті - договір), у разі: наявності станом на день набрання чинності цим пунктом будь-якого непогашеного грошового зобов`язання (простроченого грошового зобов`язання та/або грошового зобов`язання, строк сплати якого не закінчився) перед кредитором, крім випадку переходу усіх прав кредитора до поручителя (заставодавця) у зв`язку з виконанням ним зобов`язань позичальника; відсутності станом на 1 січня 2014 року простроченої заборгованості, яку згідно з договором позичальник зобов`язаний сплатити не пізніше 1 січня 2014 року (крім простроченої заборгованості із сплати неустойки та інших платежів, нарахованих у зв`язку із простроченням позичальником платежів, та/або будь-якої заборгованості, строк сплати якої відповідно до договору спливає після 1 січня 2014 року, але яку кредитор вимагав повернути достроково (у строк до 1 січня 2014 року) у зв`язку з простроченням позичальником платежів), або якщо зазначену прострочену заборгованість погашено до дня проведення реструктуризації. Виходячи з вищевказаної норми закону, наявність простроченої заборгованості із сплати неустойки та інших платежів, нарахованих у зв`язку із простроченням позичальником платежів, не є перешкодою для проведення реструктуризації відповідно до даного закону. Крім того, в матеріалах справи наявні два документи взаємовиключного змісту: розрахунок боргу, де вказано що борг по пені існував станом на 01.01.2014р., та виписка банку з кредитного рахунку від 18.01.2024р., за якою такого боргу не було. Належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо безпосередньо після її закінчення. Розрахунок заборгованості не є документом первинного бухгалтерського обліку, а є одностороннім арифметичним розрахунком стягуваних сум, який повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку). Висновок щодо оцінки односторонніх документів банку був викладений в постановах Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 року по справі № 342/180/17 та Верховного Суду України від 11.03.2015 року по справі № 6-16цс15, на які послався позивач у своїх поясненнях. Таким чином, суд приходить до висновку, що твердження позивача та надані документи про відсутність боргу не спростовані відповідачем. Щодо заперечень відповідача стосовно місця проживання позичальника - позивача, суд з врахуванням положень ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України, вважає, що обставини, встановлені рішенням суду у цивільній справі № 308/7560/21, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи позивач [PERSON] та відповідач АТ КБ «ПРИВАТБАНК». Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 червня 2023 року встановлено, що предмет іпотеки - квартира [ADDRESS] , площа якої не перевищує 140,00 кв. м, на момент проведення державної реєстрації права власності за АТ КБ «ПриватБанк» виступала як забезпечення зобов`язань [PERSON] за споживчим кредитом в іноземній валюті, яка була місцем постійного проживання позичальника, у власності останньої не перебувало інше нерухоме житлове майно, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, дійшов обґрунтованого висновку про скасування рішення приватного нотаріуса Стойки Н. М. про реєстрацію права власності на предмет іпотеки за іпотекодержателем. Аргумент касаційної скарги про недоведеність позивачкою того, що предмет іпотеки є місцем її постійного проживання, спростовується наявними у справі доказами: довідкою про реєстрацію місця проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , даними з паспорта. Доказів про наявність іншого постійного місця проживання банк не надав. Як і в справі № 308/7560/21 доказів про наявність іншого постійного місця проживання позивача або не проживання за адресою [ADDRESS] банк не надав. Щодо заперечень відповідача про безпідставність задоволення вимог зобов`язуючого характеру, суд враховує висновки Верховного суд, викладені в Постанові від 21 червня 2023 року по справі № 569/18312/21, якими зазначено, що оскільки норма Закону України "Про споживче кредитування" щодо обов`язкової реструктуризації зобов`язань, передбачених договором про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті є нормою імперативною, а відповідач без достатньої правової підстави ухиляється від проведення реструктуризації, суд дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог та зобов`язання банку провести реструктуризацію зобов`язань позичальника за кредитним договором. Аналогічні висновки Верховного суду зазначені і в інших постановах Верховного суду, наведених позивачем: в справі № 638/505/22 від 06 грудня 2023 року, від 27 вересня 2023 року по справі № 722/479/22, від 25 вересня 2023 року по справі № 756/19574/21. Щодо передчасності спору, оскільки наразі розглядається справа про стягнення боргу по кредитному договору, слід врахувати наступне. Законом № 1381-IX визначено строки подання заяви про проведення реструктуризації - протягом трьох місяців з дня набрання чинності Законом, крім таких випадків: ?у разі смерті позичальника (або особи, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) протягом строку, передбаченого абзацом першим цього підпункту, спадкоємець, до якого перейшли права та обов`язки позичальника, може подати заяву про проведення реструктуризації протягом двох місяців з дня одержання відповідного свідоцтва про право на спадщину; ?у разі наявності на день набрання чинності цим пунктом у суді відкритого провадження у справі, предметом спору в якій є права та обов`язки сторін за договором, щодо реструктуризації зобов`язань за яким подається заява, та/або права та обов`язки сторін за іпотечним договором, укладеним для забезпечення виконання передбачених цим договором зобов`язань, та/або договором між іпотекодавцем та іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, та відсутності рішення суду, що набрало законної сили, заява про проведення реструктуризації може бути подана після спливу тримісячного строку з дня набрання чинності цим пунктом, але не пізніше двох місяців з дня набрання законної сили рішенням суду в такій справі; ?у разі залучення позичальника (особи, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) у встановленому законодавством порядку до здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях у період, що припадає на тримісячний строк з дня набрання чинності цим пунктом, заява про проведення реструктуризації може бути подана після спливу тримісячного строку з дня набрання чинності цим пунктом, але не пізніше двох місяців з дня завершення такого залучення. Положення закону: у разі наявності на день набрання чинності цим пунктом у суді відкритого провадження у справі … заява про проведення реструктуризації може бути подана після спливу тримісячного строку з дня набрання чинності цим пунктом, але не пізніше двох місяців з дня набрання законної сили рішенням суду в такій справі, - не обмежує права позичальника на подання такої заяви до банку під час судового розгляду спору, а встановлює продовжений строк для подання такої заяви. Тлумачення даної норми закону відповідачем, що подання заяви про здійснення реструктуризації під час існування спору є перешкодою для її розгляду спростовуються іншими нормами Закону № 1381-IX, які не встановлюють заборону подання або розгляду заяви про реструктуризації у разі наявності спору в суді, а відтак не може бути підставою для відмови в задоволенні даного позову. Закон України "Про споживче кредитування" визначає вичерпний перелік обставин, за яких кредитор має право відмовити у реструктуризації за договорами про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті, що відповідають зазначеним у підпунктах 1-2 пункту 7 Розділу IV "Прикінцеві та перехідні положення" (незалежно від дати укладення договору), та підлягають обов`язковій реструктуризації на вимогу позичальника. Судом не встановлено таких підстав. Відповідач не надав суду доказів на ствердження таких підстав. Відповідно до вимог статей 12, 13, 81 ЦПК України обов`язок доказування та подання доказів покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Отримавши споживчий кредит в іноземній валюті, позивач скористалася змінами, внесеними до Закону України "Про споживче кредитування", і подав кредитору у визначений законом строк заяву про реструктуризацію заборгованості за її зобов`язанням. У заяві про реструктуризацію вказані усі обов`язкові реквізити, визначені підпунктом 4 пункту 7 Розділу ІV "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про споживче кредитування", та долучені до заяви визначені цим пунктом документи. На переконання суду, відмова в проведенні реструктуризації зобов`язань є незаконною. Крім того, суд бере до уваги те, що спірні правовідносини виникли з приводу захисту прав позивача, як споживача. Відповідно до ч. 4 ст. 42 Конституції України держава захищає права споживачів. Конституційний Суд України у Рішенні у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули Закону України від 22 листопада 1996 року № 543/96-В "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" від 11 липня 2013 року у справі N 1-12/2013 зазначив, що з огляду на приписи частини четвертої статті 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту. Отже, саме на кредитора покладено обов`язок довести ту обставину, що його відмова є правомірною. З пояснювальної записки до проекту Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті" яким доповнено розділі IV "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про споживче кредитування" відповідними змінами видно, що необхідність його прийняття була спрямована, зокрема, на захист прав та законних інтересів позичальників, що отримали споживчі кредити в іноземній валюті, від зловживань з боку кредитодавців, а тим більше тих кредитодавців, які надавали кредити в іноземній валюті людям, у яких взагалі відсутні доходи в іноземній валюті, забезпечення додаткових законодавчих гарантій захисту конституційного права кожної людини на житло, що, в свою чергу, опосередковано посилює законодавчий захист кожної люди на життя та здоров`я тощо. Відповідно до підпункту 12 пункту 7 Розділу IV "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про споживче кредитування" днем проведення реструктуризації вважається день отримання кредитором, крім випадку переходу усіх прав кредитора до поручителя або заставодавця у зв`язку з виконанням ним зобов`язань позичальника, заяви про проведення відповідно до цього пункту реструктуризації. Кредитор зобов`язаний не пізніше 60 днів з дня реструктуризації здійснити усі обчислення, необхідні для проведення реструктуризації, та надіслати позичальнику, поручителю та іншим зобов`язаним за договором особам поштою рекомендованим листом інформацію про зміну зобов`язань за результатами проведення реструктуризації (включаючи інформацію про всі наявні зобов`язання позичальника за результатами проведення реструктуризації станом на день проведення реструктуризації та новий графік платежів). Також відповідна інформація у письмовому вигляді безоплатно надається зазначеним особам особисто на їхню вимогу. Оскільки норма Закону України "Про споживче кредитування" щодо обов`язкової реструктуризації зобов`язань, передбачених договором про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті є нормою імперативною, а відповідач без достатньої правової підстави ухиляється від проведення реструктуризації, тому суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог про зобов`язання відповідача провести реструктуризацію кредитного договору. Справедливість, добросовісність та розумність згідно із пунктом 6 ст. 3 ЦК України є одними із загальних засад цивільного законодавства. Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абз. десятий п. 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп/2003). Оскільки банк має провести усі обчислення, необхідні для проведення реструктуризації, тому суд вважає що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved