Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-12 00:00:00

Представник позивача у січні 2024 р. звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Заявлений позов обґрунтовував тим, що нещодавно позивач дізнався про відкриття виконавчого провадження згідно постанови приватного виконавця Кушніра О. В. від 12.04.2021 з виконання виконавчого напису № 27057 від 12.03.2021 приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіної Я. В. про стягнення з нього на користь ТОВ «ФК «ПРОФІТ КАПІТАЛ» заборгованості за кредитним договором у розмірі 45071,25 грн. Він не має жодних фінансових зобов'язань перед відповідачем, вказаного кредитного договору з відповідачем не укладав. Вважає, що виконавчий напис вчинений з порушенням чинного законодавства та не підлягає до виконання. Приватний нотаріус при вчиненні виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності суми, що підлягає стягненню. Умови вчинення виконавчих написів нотаріусами визначено ст. 88 Закону України «Про нотаріат» та п. 3 гл. 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, зокрема, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений Постановою КМУ від 29.06.1999 р. № 1172, стосується лише нотаріально посвідчених договорів і неможе застосовуватись до кредитних договорів. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14 визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, у частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 залишено без змін. Просив визнати оскаржуваний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, та стягнути судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з`явився, у поданому суду клопотанні просив справу розглянути без участі сторони, позов підтримав і просив його задоволити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання відповідач повідомлявся належним чином за адресою місцязнаходження, не повідомив суду про причини неявки свого представника, не подав відзиву, лише подав до суду клопотання про зменшення розміру витрат на оплату правничої допомоги. Треті особи у судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце судового засідання повідомлялися належним чином за адресою місцязнаходження, не повідомили суду про причини неявки, не подали пояснень щодо позову. Ухвалою від 05.01.2024 для забезпечення позову суд зупинив стягнення в рамках виконавчого провадження № [NUMBER] з виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіної Я. В. № 27057 від 12.03.2021 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова Компанія «ПРОФІТ КАПІТАЛ» грошових коштів у розмірі 45071,25 грн. Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав. Установлено, що 12.03.2021 приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Я. В. вчинила виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі за № 27057, про стягнення з позивача [PERSON] , який є боржником за кредитним договором № 626199 від 03.09.2018, укладеним з ТОВ «КФ.ЮА», правонаступником усіх прав та обов'язків якого на підставі договору про відступлення прав вимоги за кредитними договорами № 20190122-П від 22.01.2019 є ТОВ «Фінансова Компанія «ПРОФІТ КАПІТАЛ», заборгованості за вказаним кредитним договором за період з 22.01.2019 до 17.02.2021 у розмірі 45071,25 грн, що складається із 15150,00 грн строкової заборгованості за кредитом, 3408,75 грн строкової заборгованості за відсотками, 26512,50 грн заборгованості за штрафами і пенями (а.с.9). Постановою від 12.04.2021 приватний виконавець виконавчого округу Івано-Франківської області Кушнір О. В. відкрив виконавче провадження № [NUMBER] з виконання зазначеного виконавчого напису (а.с.10). Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадку і в порядку, встановлених законом. Порядок та умови вчинення виконавчого напису нотаріусом передбачені ст. 87-88 Закону України «Про нотаріат», Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, зареєстрованим в МЮУ 22.02.2012 за № 282/20595, та Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим Постановою КМУ від 29.06.1999 № 1172. Згідно вимог ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. У рамках даної цивільної справи оспорюється виконавчий напис, вчинений на підставі кредитного договору. Установлено, що Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172, доповнено новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» згідно постанови КМ України від 26.11.2014 № 662. Постановою від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14 Київський апеляційний адміністративний суд визнав незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, у частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Ухвалою від 01.11.2017 Вищий адміністративний суд України залишив без змін постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017. Постановою від 20.06.2018 Велика Палата Верховного Суду відмовила у задоволенні заяви ПАТ «КБ «ПриватБанк» про перегляд ухвали ВАСУ від 01.11.2017 у справі № 826/20084/14. Відповідно до п. 1 Переліку (в редакції на момент вчинення виконавчого напису) «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно» для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язань. Таким чином, редакція Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору. Суд установив, що серед документів, які відповідач надав нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору, за яким стягнення може провадитися у безспірному порядку. Наданий нотаріусу кредитний договір № 626199 від 03.09.2018 вчинений у простій письмовій формі, нотаріально не посвідчений, а отже не міг бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису. Такий правовий висновок, який враховується судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин відповідно до вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України, міститься у постанові Верховного Суду від 12.03.2020 у справі № 757/24703/18-ц. Вказаний правовий висновок підтверджений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.09.2021 у справі № 910/10374/17. З урахуванням встановлених обставин, з огляду на недотримання умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявленого позову, який підлягає до задоволення. З огляду на вимоги ч. 1 ст. 141 ЦПК України, згідно якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, з відповідача слід стягнути на користь позивача 1610,40 грн витрат зі сплати судового збору, а саме: 1073,60 грн за подання позову (а.с.5) та 536,80 грн за заяву про забезпечення позову (а.с.20). На підставі наведеного, відповідно до ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, зареєстрованого в МЮУ 22.02.2012 за № 282/20595, Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою КМУ від 29.06.1999 № 1172,

Outcome: approved