Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-20 00:00:00

21 червня 2023 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , яка є його дружиною та діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього сина [PERSON] , доньки [PERSON] про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що [INFO] помер його батько - [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина, а саме на 67/100 частин будинку за адресою: [ADDRESS] , що належала його батькові на підставі договору купівлі-продажу частки будинку від 22 березня 2013 року. 19 травня 2023 року позивач звернувся до приватного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, проте постановою від 02 червня 2023 року приватний нотаріус Вінницького міського нотаріального округу Надольська О.А. відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в зв`язку з пропуском строків, встановлених для прийняття спадщини та ненадання жодних доказів постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Позивач зазначав, що на час відкриття спадщини постійно проживав разом з батьком, що підтверджується відповідною довідкою старости Стадницького старостинського округу, хоча і був зареєстрований за іншою адресою. Посилаючись на вказані обставини позивач просив встановити факт постійного проживання його, позивача, разом зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, яка відкрилася [INFO] . В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, попередньо подав до суду заяву, в якій просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, подали заяви про визнання позову. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, просив ухвалити рішення суду в інтересах дитини [PERSON] 2007 року народження. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] (свідоцтво про смерть Серії [NUMBER] ). Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить 67/100 частин жилого будинку за адресою: [ADDRESS] . Позивач є спадкоємцем першої черги та 19 травня 2023 року звернувся до приватного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено з посиланням на пропуск встановленого законом строку для прийняття спадщини та відсутність доказів проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до інформації зі спадкової справи інших спадкоємців за законом або заповітом не має. За відсутності спадкоємців належним відповідачем у справі є відповідний орган місцевого самоврядування (територіальна громада за відсутності інших спадкоємців за законом і заповітом). В якості відповідача у справі позивачем зазначено [PERSON] , яка є його дружиною, та відповідно доводилася спадкодавцю невісткою. При цьому позивач зазначає, що невістка спадкодавця проживала зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Доказом чого вважає довідку старости Стадницького старостинського округу про реєстрацію відповідачки за адресою спадкодавця. Суд приходить до висновку, що невістка спадкодавця не є спадкоємцем після смерті [PERSON] та не є належним відповідачем з наступних підстав. Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. При цьому такий факт може бути встановлений виключно на підставі рішення суду. В судовому засіданні представник позивача зазначив, що рішення суду про встановлення факту проживання однією сім`єю відповідачки зі спадкодавцем відсутнє, а отже [PERSON] не є, на час розгляду даної справи, спадкоємцем 4-ї черги після смерті [PERSON] , який помер [INFO] та не є належним відповідачем за даним позовом. Частинами першою та другою статті 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадщину почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняттям ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Тлумачення положень статей 1258, 1259 та інших положень книги 6 ЦК України дозволяє стверджувати про необхідність розмежовувати такі правові конструкції як одержання права на спадкування наступною чергою (частина друга статті 1258 ЦК України) та зміну суб`єктного складу осіб, які набувають право на спадкування за законом. Одержання права на спадкування наступною чергою стосується другої - п`ятої черг і пов`язується із такими негативними юридичними фактами як: відсутність спадкоємців попередньої черги; усунення спадкоємців попередньої черги від права на спадкування; неприйняття спадкоємцями попередньої черги спадщини; відмова від прийняття спадщини. На зміну суб`єктного складу осіб, які набувають право на спадкування за законом в межах певної черги, впливають такі юридичні факти як: зміна черговості на підставі договору або рішення суду (стаття 1259 ЦК України); застосування правил про право представлення (стаття 1266 ЦК України); відмова спадкоємця від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця за законом (частина друга статті 1274 ЦК України); спадкова трансмісія (стаття 1276 ЦК України); збереження правового зв`язку при усиновленні (частина третя статті 1260 ЦК України). Зміна суб`єктного складу осіб, які набувають право на спадкування за законом, стосується спадкоємців першої-п`ятої черги. Стаття 1259 ЦК України передбачає можливість зміни черговості одержання права на спадкування, у тому числі і за рішенням суду. Відповідно до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. При цьому право на спадкування кожною наступною чергою спадкоємців за законом настає при відсутності спадкоємців попередньої черги або при неприйнятті ними спадщини або відмови від її прийняття, а також у разі, коли всі спадкоємці першої черги усунені від права на спадкування. Відповідно до частини першої статті 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. З огляду на вищезазначене, суд приходить до висновку, що в якості належного відповідача у даній справі мав бути залучений відповідний орган місцевого самоврядування. Відповідно до ч. 1 ст. 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Залучення до участі у справі співвідповідача або заміна неналежного відповідача за клопотання відповідача без згоди позивача процесуальным законом не передбачена. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Обсяг процесуальних прав, наданих відповідачу є більшим ніж обсяг процесуальних прав третьої особи. З огляду на вищезазначене, підстави для задоволення позову відсутні. Зазначене не перешкоджає позивачу звернутися з таким позовом повторно визначивши належний склад відповідачів. Питання про розподіл судових витрат вирішується судом відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: dismissed