Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-21 00:00:00

Позивач КП «ЖЕО № 2» Полтавської міської ради 04.12.2023 звернувся в Київський районний суд м. Полтави з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за оплату послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території. Позовна заява обґрунтована тим, що відповідачі зареєстровані (проживають) в квартирі [ADDRESS] , отримали надані позивачем послуги, але свого обов`язку з оплати не виконали, за період з 01.02.2020 по 31.10.2023 за вказаною адресою утворилася заборгованість за спожиті послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в розмірі 5010,98 грн. В своїй позовній заяві просив суд стягнути з відповідачів заборгованість за отримані послуги в розмірі 5010,98 грн. Також просив стягнути з відповідачів понесенні судові витрати. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 20.12.2023 відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідачами відзив на позовну заяву не подавався. Представник позивача просив суд проводити розгляд справи без участі, позовні вимоги підтримує. За таких обставин судом відповідно до положень норм ст. ст. 280, 281 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до таких висновків. Судом встановлено, що відповідачі зареєстрували своє постійне місце проживання в квартирі [ADDRESS] . Також встановлено, що позивач КП «ЖЕО № 2» обслуговує будинок за адресою [ADDRESS] . За адресою [ADDRESS] за період з 01.02.2020 по 01.10.2023 утворилася заборгованість за спожиті послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, яка становить 5010,98 грн. При цьому розрахунок вартості послуг відповідає затвердженим тарифам. Відповідно до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами. Статтями 64, 68 ЖК України передбачено обов`язок відповідачів своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено законом або договором. Статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що індивідуальний споживач це фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Встановивши дані обставини, суд приходить до висновку, що відповідачі в силу норм п. 6) ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» є споживачами житлово-комунальних послуг за вказаною адресою. Оскільки відповідачі покладені на них, як на споживачів, обов`язки належним чином не виконували, за отримані послуги не сплачували, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог про стягнення заборгованості. Тому суд приходить до висновку, що з відповідачів підлягає стягненню заборгованість за отримані за адресою [ADDRESS] послуги за період з 01.02.2020 по 01.10.2023 в розмірі 5010,98 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З відповідачів на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати всього в розмірі 2684 грн, а з кожного в розмірі по 1342 грн.

Outcome: approved