Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-12 00:00:00

30 жовтня 2023 року до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області звернувся позивач з позовом, в якому просив постановити рішення, яким визначити йому, [PERSON] , додатковий строк в шість місяців для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Позивач [PERSON] , просив задовольнити позовні вимоги, посилаючись на наступні обставини: з 01 вересня 2022 року позивач проживає та працює у Польщі, що підтверджується довідкою з місця роботи від 16 жовтня 2023 року. 06 червня 2023 року позивач звернувся до Генерального консульства України в Кракові з заявою про прийняття спадщини з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України від 24.06.2022 року № 719 та роз`яснення Міністерства юстиції України від 11.07.2022 року, згідно яких перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше, ніж на чотири місяці. Оскільки позивач не мав змоги приїхати до України він надав довіреність своєму сину [PERSON] , який 21 жовтня 2023 року звернувся до приватного нотаріуса Дніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Кудрявцевої Т.М. з заявою про прийняття спадщини. Нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують факт прийняття спадщини. 03 листопада 2023 року до справи була додана уточнена позовна заява та долучено представника позивача. Ухвалою суду від 14 листопада 2023 року позовну заяву було прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження та розпочато підготовче провадження у справі. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі. Відповідач просив справу розглянути у відсутність представника, проти позову не заперечував,про що надав заяву. Третя особа просила справу розглянути у її відсутність. Вивчивши матеріали справи, ознайомившись з матеріалами спадкової справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Статтею 1270 ЦК України визначено шестимісячний строк для прийняття спадщини, який починається з часу відкриття спадщини. Було встановлено, що [INFO] [PERSON] , [INFO] було складено заповіт на користь [PERSON] [INFO] . [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] . З довідки про місце роботи наданої позивачем встановлено, що він з 01 вересня 2022 року працює у Польщі на повну ставку. 06 червня 2023 року позивач звернувся до Генерального консульства України в Кракові з заявою про прийняття спадщини, яка 21 жовтня 2023 року була подана його сином [PERSON] до нотаріуса. Постановою від 21 жовтня 2023 року нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Статтями 1216, 1217 ЦК України, визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Пропуск строку на подання заяви про прийняття спадщини, позбавляє спадкоємця можливості прийняти спадщину через нотаріальну контору і потребує пред`явлення ним позову про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Вказане у повній мірі відповідає Правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 06.02.2013 року в справі №6-167цс12. Пунктами 23-24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" встановлено, що разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.встановлено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Вищезазначене також прослідковується у постанові Верховного Суду України від 26\~червня 2019\~року у справі № 565/1145/17 в якій зазначено, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. \~ \~ \~ Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. У правовій позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 06 вересня 2017 року у справі №6-496цс17 зазначено, що відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України, про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини суд визнав поважними. Встановлено, що у позивача були поважні причини, з яких він пропустив строк, визначений ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини. Таким чином, позивач був об`єктивно позбавлений можливості своєчасно звернутись із заявою про прийняття спадщини у встановлений ЦК України шестимісячний строк, через поважні причини. Європейський суд зазначає в своїх рішеннях, що у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення ст.6 не відповідало б меті та призначенню цього положення. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права. Отже, як свідчить позиція Суду у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права. Як випливає з рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Іліан проти Туреччини", правило встановлення обмежень доступу до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання слід звертати увагу на обставини справи. Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивач пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважної причини, а факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування, тому суд вважає за необхідне позовні вимоги [PERSON] задовольнити, визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , терміном у 6 місяців з дня набрання законної сили рішення суду. Судові витрати віднести за рахунок позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved