Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість в сумі 67485,92 грн. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 02 лютого 2018 року АТ «Альфа Банк» (який 12 серпня 2022 року перейменовано на АТ «СЕНС БАНК») та відповідач уклали договір про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії № 630851782. Відповідно до умов кредитного договору банк зобов`язувався надати позичальнику кредит, а позичальник зобов`язався в порядку та на умовах, визначених кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором. Умовами кредитного договору передбачено, що у випадку невиконання позичальником умов договору, останній зобов`язаний достроково виконати всі боргові зобов`язання перед банком протягом 30 календарних днів з дня отримання від банку інформації. Банк свої зобов`язання виконав - надав відповідачу кредит, проте відповідач свої зобов`язання за вищевказаним кредитним договором в повному обсязі не виконував, на вимоги банку не реагував, внаслідок чого станом на 18 квітня 2023 року утворилася заборгованість у розмірі 67485,92 грн. З урахуванням викладеного, позивач просив стягнути з відповідача вказану суму заборгованості за договором, а також судові витрати. Ухвалою судді від 28 грудня 2023 року відкрито спрощене позовне провадження у справі за даним позовом без виклику сторін, надано відповідачу строк на подання відзиву на позовну заяву. Ухвалою судді від 29 січня 2024 року продовжено строк для подання відзиву на позовну заяву до 08 лютого 2024 року включно. 08 лютого 2024 року від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву. Представник позивача у відзиві просив суд відмовити в задоволенні позову посилаючись на те, що з вимогами зазначеними у позовній заяві не згоден. Так, 02 лютого 2018 року між відповідачем та АТ «Альфа-Банк» було укладено Угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитно лінії № 630851782 . Відповідач здійснював оплати на погашення заборгованості за кредитним договором, проте банк списував кошти в погашення не тільки тіла кредиту, відсотків за користування кредитними коштами, а і за розрахунково-касове обслуговування та сплату комісій з обслуговування картки, списання яких є незаконним. Вимоги щодо стягнення заборгованості у розмірі 67485,92 гривні є необґрунтованими, не доведеними належними та допустимими доказами. В позовній заяві позивач жодним чином не обґрунтував заявлену суму коштів, яка підлягає стягненню, не вказав із чого складається зазначена сума (тіло, відсотки, пеня). З позовної заяви, а також доказів, які додані до неї вбачається, що між позивачем та відповідачем було укладено оферту на укладення угоди про надання кредиту, відповідно до якої у позивача виникло зобов`язання на надання кредиту. Підписання споживачем паспорту споживчого кредиту не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту. Розрахунки заборгованості, на які посилається позивач, не є первинними документами, які підтверджують отримання кредиту, користування ним, укладення договору на умовах, які вказані позивачем в позовній заяві, а отже не є належними доказами існування боргу. Наявність роздрукованого розрахунку заборгованості за договором є неналежним та недостатнім доказом для задоволення позовних вимог, оскільки сам розрахунок, умови кредитування тощо, є внутрішніми документами установи та не містять відомостей, що дозволили б суду перевірити, чи видавалися кредитні кошти, на який строк, правильність нарахування відсотків позивачем. У зв`язку з вищезазначеним, вважає, що АТ «Альфа-Банк» при укладенні договору із ним не дотримав вимог, передбачених діючим законодавством про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які він вважав узгодженими. Представник позивача надіслав клопотання про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав, просить їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач та його представник надіслали до суду клопотання про розгляд справи за їх відсутності, у задоволенні позову просили відмовити. Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов до таких висновків. Так, 02 лютого 2018 року між відповідачем та АТ «Альфа-Банк» укладено договір про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк». Договір містить умови надання кредитної лінії: тип кредиту - кредитування рахунку та встановлення відновлювальної лінії, ліміт кредитної лінії - 200000 грн, процентна ставка за користування кредитною лінією для торгових операцій та/або операцій зняття коштів готівкою - 39,99 % річних, тип ставки фіксована. Умовами договору передбачено обов`язковий мінімальний платіж у розмірі 5% від суми загальної заборгованості за Кредитною лінією, але не менше 50 грн. Платежі з повернення кредиту здійснюються відповідно до договору із наданням згоди Банку щомісячно в останній день розрахункового періоду здійснювати договірне списання грошових коштів з рахунку № [NUMBER] , в розмірах, що необхідні для щомісячної оплати страхового платежу згідно з умовами Договору. Інформація стосовно розміру кредиту, строку його повернення, відсотків за користування кредитом була доведена відповідачу у паспорті споживчого кредиту, який підписаний відповідачем 02 лютого 2018 року. Відповідач підписав заяву (акцепт) про прийняття пропозиції укласти договір страхування ПрАТ «СК «Альфа страхування» фінансових ризиків, згідно з яким його предметом є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону і пов`язані з непередбаченими збитками страхувальника у разі несанкціонованого використання Третіми особами поточного рахунку № [NUMBER] , відкритого в АТ «Альфа-Банк», внаслідок крадіжки, грабежу, розбою або підробки (скіммінгу) Платіжної картки, що емітована АТ «Альфа-Банк» і держателем якої є страхувальник. Згідно із наданим банком розрахунком заборгованість відповідача за кредитним договором станом на 18 квітня 2023 року становить 67485,92 грн. Такі ж відомості стосовно загальної суми заборгованості за кредитом містяться у виписці по рахунку за кредитною картою. 04 вересня 2023 року позивач надіслав відповідачу досудову вимогу про погашення заборгованості у розмірі 67485,92 грн протягом 30 календарних днів з моменту її отримання. АТ «Альфа - Банк» перейменовано на АТ «СЕНС БАНК», про що свідчить витяг з державного реєстру банків. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з частиною першою статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1056-1 ЦК України визначено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Згідно з частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором. Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України, в разі прострочення повернення чергової частини позики банк має право вимагати від боржника дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків за користування кредитом. Суд установив, що між сторонами укладено кредитний договір шляхом підписання відповідачем оферти на укладення угоди про обслуговування кредитної карти та відкриття відновлювальної кредитної лінії і анкети-заяви про акцепт публічної пропозиції АТ «Альфа-Банк» на укладення договору про банківське обслуговування фізичних осіб у АТ «Альфа-Банк». За умовами цього договору АТ «Альфа-Банк», правонаступником якого є позивач, встановило на міжнародну платіжну карту відповідача ліміт кредитної лінії у розмірі 200000 гривень. Окрім того умовами договору передбачена сплата процентів за користування кредитом у розмірі 39,99 % річних. Отже між сторонами було досягнуто згоди щодо вказаних істотних умов кредитного договору, такий правочин, згідно з вимогами статті 204 ЦК України, створює презумпцію правомірності правочину, у зв`язку з чим договір, згідно зі статтею 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання за ним, відповідно до приписів статті 526 ЦК України, мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договору. Надана позивачем виписка по особовому рахунку відповідача підтверджує отримання та користування відповідачем кредитними коштами, а тому в останнього виник обов`язок щодо повернення позивачу наданих кредитних коштів (тіла кредиту) та плати за користування кредитними коштами (відсотків). Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитом та виписки по особовому рахунку заборгованість відповідача станом на 18 квітня 2023 року становить 67485,92 грн. Доказів належного виконання умов договору щодо повернення кредитних коштів та плати за їх користування суду не надано. У той же час з дослідженого судом розрахунку заборгованості за кредитом видно, що банком проводилось нарахування комісії за обслуговування основної карти, збору за розрахунково-касове обслуговування основної картки, нараховувалась неустойка. З долученої до позовної заяви оферти на укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії від 02 лютого 2018 року, анкети-заяви про акцепт публічної пропозиції АТ «Альфа-Банк» на укладення договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк», акцепту пропозиції на укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії не вбачається, що сторони узгодили умови щодо комісії за обслуговування основної карти, плати за розрахунково-касове обслуговування основної карти, нарахування неустойки. Додаток № 4 до Договору, про який зазначено у розділі 5 оферти та Тарифи на які посилається позивач до позовної заяви не долучені та не надано доказів щодо підписання їх відповідачем. Умови розділу 5 оферти та пункту 2.1 анкети-заяви, де зазначено, що всі відносини між позивачем та банком та істотні умови надання та користування кредитом, які не врегульовані угодою, пропонуються врегулювати договором, діюча редакція якого розміщена за електронною адресою www.alfabank.com.ua, суд не може розцінювати як такі, що погоджені між сторонами, оскільки за відсутності підпису відповідача на них, цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (Банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила кредитування. Паспорт споживчого кредиту, який підписаний відповідачем, у будь - якому випадку, не є складовою частиною кредитного договору, а є лише письмовою формою ознайомлення споживача до укладення договору з умовами різних видів кредитування для забезпечення йому можливості вибору серед альтернативних умов кредитування, а тому не може бути розцінений судом як частина кредитного договору, яким зафіксовані умови кредитування. На підставі частин 1, 5 і 6 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Оскільки належних доказів, які б слугували підставою для нарахування позивачем комісії за обслуговування основної карти, збору за розрахунково-касове обслуговування основної картки, щомісячної комісії за страховий пакет від нещасного випадку, за обслуговування основної карти, комісії за переказ з карти на карту, комісії за заняття готівки, на загальну суму 19538,51 грн суду не надано, тому суд вважає, що позивач безпідставно включив до загальної заборгованості за кредитним договором вказану суму. Таким чином наявні підстави для стягнення з відповідача 47947,41 грн заборгованості за кредитним договором (67485,92 (загальна сума заборгованості за кредитним договором) - 19538,51 (комісія, плата за послуги) = 47947,41). Отже, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову. Таким чином наявні підстави для стягнення з відповідача 47947 гривень 41 копійку заборгованості за кредитом, оскільки банк має право вимагати захисту своїх прав шляхом зобов`язання боржника до виконання обов`язку з повернення заборгованості. На підставі частин 1, 5 і 6 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідач жодних доказів на спростування підстав позову суду не надав. У наданому до суду відзиві представник відповідача підтвердив факт вступу відповідача із позивачем у правовідносини, користування кредитними коштами та часткове повернення кредитних коштів. Отже, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову. При розподілі судових витрат, суд виходить з наступного. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати, а саме судовий збір в сумі 1906,98 грн пропорційно до задоволеної частини вимог (позов задоволено на 71,05 %).

Outcome: partial