Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить поділити належну їм з [PERSON] на праві спільної часткової власності земельну ділянку площею 0,1000 га, кадастровий номер 3224610100:01:096:0011, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована в [ADDRESS] , на дві частини, визнавши право власності на них за кожною та припинити їх спільну часткову власність, посилаючись на те, що фактично дану земельну ділянку вони поділили на дві земельні ділянки площею 0,0774 га та 0,0226 га, виготовили технічну документацію із землеустрою та присвоїли земельним ділянкам кадастрові номери 3224610100:01:096:007 та 3224610100:01:096:0074, проте позивачка не може зареєструвати належне їй нерухоме майно в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, оскільки відповідачка відмовляється укласти договір про поділ спільного майна. Позивачка [PERSON] та її представник адвокат Порхун О.П. в підготовче засідання не прибули. Представник позивачка до суду надала заяву, в якій просить справу слухати у відсутності позивачки та її представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] \~в підготовче\~засідання не\~прибула,\~до судунадала заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги визнає. Враховуючи визнання позову відповідачкою, суд ухвалює рішення в підготовчому судовому засіданні відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України. Суд, розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. В підготовчому засіданні встановлено, що сторони відповідно до державних актів на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 502331 від 20.10.2006 року та серії ЯБ № 502330 від 25.01.2006 року в рівних долях по 1/2 частині є співвласниками земельної ділянки площею 0,1000 га, кадастровий номер 3224610100:01:096:0011, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована в [ADDRESS] , що підтверджується копіями даних державних актів (а.с. 8, 9) та копією свідоцтва про одруження відповідачки [PERSON] серії [NUMBER] від 24.10.2003 року (а.с. 32). Шляхом поділу на підставі технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок, виготовленої ПП «Земля» 02.06.2023 року, дана земельна ділянка була розділена в натурі, утворились дві нові земельні ділянки: 1 площею 0,0774 га, кадастровий номер 3224610100:01:096:0075, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована в [ADDRESS] , яка в Державному земельному кадастрі зареєстрована за [PERSON] ; 2 - площею 0,0226 га, кадастровий номер 3224610100:01:096:0074, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована в [ADDRESS] , яка в Державному земельному кадастрі зареєстрована за [PERSON] (копії витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-0500612152023, № НВ-0500612172023 від 14.07.2023 року а.с. 9-13). Проте зареєструвати своє право власності на виділену земельну ділянку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності позивачка не може, оскільки відповідачка відмовляється укласти договір про поділ спільного майна. Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно № 70154219 від 10.11.20203 року позивачці відмовлено в проведенні реєстраційних дій (а.с. 15). Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Стаття 321 ЦК України\~закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений\~ст. 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом. Поняття спільної часткової власності викладено в ч. 1\~ст. 356 ЦК України\~як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Отже, право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле. У ст.\~364 ЦК України\~визначено, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності, а у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Виділ у натурі частки із майна, що є об`єктом спільної часткової власності, може мати місце лише у випадку, якщо частка, яка підлягає виділу, після цього не втратить своїх властивостей і основного призначення. Статтею 183 ЦК України\~передбачено, що подільною є річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення. Як встановлено в підготовчому засіданні, належну сторонам земельну ділянку площею 0,1000 га, кадастровий номер 3224610100:01:096:0011, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована в [ADDRESS] , можливо розділити в натурі на дві частини без втрати її цільового призначення, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved