Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-14 00:00:00

\~ \~ \~ \~Відповідачка позовні вимоги визнала, щодо їх задоволення не заперечувала, просила розглянути справу у її відсутності. \~ \~ \~ \~Представник позивачки [PERSON] адвокат Златі Н.С. на задоволенні позову наполягала, просила про розгляд справи без її участі. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копія свідоцтва про смерть [PERSON] померла [INFO] ; копія технічного паспорту на житловий будинок із надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташований по [ADDRESS] , оформленого на ім`я [PERSON] ; копія витягу з Реєстру будівельної діяльності від 07.08.2023р.; копія довідки КП «Ренійське бюро технічної інвентаризації» від 07.08.2023р. №186 про належність нерухомості [PERSON] ; копія договору купівлі-продажу від 10.08.2023р.; копія акту прийому-передання нерухомості за договором купівлі-продажу від 10.08.2023р.; копія домової книги; копія плану земельної ділянки; копія рішення виконкому Ренійської міської ради від 24.02.1983р. про надання дозволу на будівництво жилого будинку; копія акту відведення земельної ділянки в натурі; копія дозволу на виконання будівельних робіт від 15.03.1986р.; відповідь завідувачки Ренійської державної нотаріальної контори від 17.01.2024р.; копія заяви відповідачки від 28.04.2021р. про прийняття спадщини; копія заповіту [PERSON] від 27.03.2017р., оформленого на ім`я [PERSON] ; копія довідки виконкому Ренійської міської ради від 28.04.2021р. про склад сім`ї [PERSON] на день її смерті; копія Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 28.04.2021р.; копія Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 28.04.2021р. (є чинний заповіт); копія витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 28.04.2021р. (дата заведення спадкової справи 28.04.2021р.); копія Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 12.01.2024р. Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивачка [PERSON] , діюча через представника адвоката Златі Н.С., звернулась до суду із вищезгаданими вимогами до відповідачки [PERSON] , зазначивши, що 10.08.2023 р. між нею та [PERSON] була досягнута домовленість про купівлю належного їй житлового будинку із надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташованого по [ADDRESS] - за 11500 дол. США (525500 грн.). 10.08.2023р. сторони уклали між собою відповідний письмовий договір. В той же день позивачка передала відповідачці обумовлену суму, а відповідачка передала документи на житловий будинок (які були в неї в наявності). У майбутньому відповідачка пообіцяла позивачці засвідчити договір купівлі-продажу нерухомості в нотаріальному порядку. Після вчинення правочину позивачка розпорядилась щодо догляду за придбаною нерухомістю, зробила там ремонт, сплачує всі необхідні комунальні платежі. З метою нотаріального засвідчення правочину позивачка неодноразово зверталась до відповідачки, однак [PERSON] від посвідчення договору ухиляється, на прохання позивачки про зустріч не реагує, мотивуючи нестачею вільного часу, матеріальними труднощами та ін. Пізніше, при зустрічі, відповідачка пояснила, що засвідчити угоду в нотаріальному порядку неможливо, оскільки на час укладення договору купівлі-продажу (10.08.2023р.) вона не рахувалася зареєстрованим власником домоволодіння, а фактично володіла ним. Так, вищевказаний житловий будинок належав матері відповідачки [PERSON] , яка померла [INFO] . За життя [PERSON] склала заповіт, яким після своєї смерті заповіла належний їй будинок відповідачці (своїй доньці). У передбачений законом строк [PERSON] звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті матері, тобто вона юридично прийняла спадщину за законом в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України. За юридичним оформленням права на спадщину відповідачка не зверталась. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. При зверненні до відповідних органів із питанням про переоформлення документації на будинок на себе, позивачці було роз`яснено, що зробити це неможливо, оскільки у сторін відсутній правовстановлюючий, належним чином завірений документ на доказ вчинення правочину, крім того, письмовий договір купівлі-продажу від 10.08.2023р. було укладено від імені продавця, який на той час не був оформлений ( не оформив спадкове право на житловий будинок та не зареєстрував належне йому право власності) власником нерухомості. Враховуючи вищенаведене, позивачка вимушена була звернутися із позовом до суду. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки обґрунтовані і підлягають задоволенню, виходячи з наступного. За ст. 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно : було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Також не підлягає віндикації майно, що було продане набувачу у порядку, встановленому для виконання судових рішень. Відповідно до ч.3 ст. 388 ЦК України майно набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, може бути витребуване в усіх випадках. Згідно із ст. 330 ЦК України, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до ст. 388 ЦК України, майно не може бути витребуване у нього. Згідно ст. 397 ЦК України, володільцем чужого майна є особа, яка фактично тримає його у себе. Право володіння чужим майном може належати одночасно двом або більше особам. Фактичне володіння майном вважається правомірним, якщо інше не випливає із закону або не встановлено рішенням суду. Враховуючи вищевикладені засади законодавства, сторона у справі позивачка [PERSON] є добросовісним набувачем, оскільки на час укладення письмової угоди про купівлю-продаж житлового будинку із надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташованого по [ADDRESS] , вона не знала і не могла знати про те, що [PERSON] не мала права на відчуження нерухомості, у зв`язку із тим, що вона належним чином не оформила право на спадщину після смерті своєї матері (не зареєструвала її належним чином). Отже, вбачаються правові підстави для набуття позивачкою права власності на вищевказану нерухомість, як добросовісним набувачем. Як вже зазначалося вище, між позивачкою та відповідачкою була досягнута домовленість про купівлю-продаж нерухомості, згідно якої відповідачка [PERSON] продала, а позивачка купила житловий будинок із надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташований по [ADDRESS] - за 11500 дол. США. 10.08.2023р. позивачка передала відповідачці обумовлену суму, а відповідачка передала позивачці документи на будинок (які були в наявності) за цією ж адресою. Оскільки на момент укладення угоди сторони не мали змоги засвідчити договір нотаріально, вони домовилися зробити це згодом. Оскільки це виявилося неможливим, позивачка звернулась до суду із відповідним позовом. Виходячи із вищенаведеного, угода (правочин) між сторонами відбулася, вона виконана в повному обсязі, нею були припиненні обов`язки відповідачки щодо житлового будинку та встановленні права на нерухомість у позивачки як добросовісного набувача, тому є правові підстави визнати право власності на нерухомість за позивачкою, як добросовісним набувачем.

Outcome: approved