Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-12 00:00:00

1. Короткий зміст позовних вимог. Наприкінці грудня 2023 року ТОВ «ФК\~«ЄАПБ» звернувся\~до суду\~з вказаним\~позовом,\~який обґрунтовує\~тим,\~що 02\~жовтня 2020\~року ТОВ\~«Манівео Швидка\~Фінансова Допомога»\~уклав з\~ [PERSON] \~кредитний договір\~№667783026.\~За яким\~ТОВ «Манівео\~Швидка Фінансова\~Допомога» зобов`язався\~надати [PERSON] \~кредит у\~розмірі 8500\~гривень,\~а [PERSON] \~зобов`язалась протягом\~30\~днів повернути\~кредит та\~сплатити відсотки\~за користування\~ним у\~розмірі 1,59%\~від суми\~кредиту за\~кожний день\~користування ним.\~ТОВ «Манівео\~Швидка Фінансова\~Допомога» виконав\~своє зобов`язання\~за кредитним\~договором та\~надав [PERSON] \~грошові кошти\~у розмірі\~8500\~гривень.\~Відповідач неналежним\~чином виконувала\~грошові зобов`язання,\~тому у\~неї виник\~борг по\~поверненню кредиту\~у розмірі\~24363\~гривень 50\~копійок.\~31\~грудня 2020\~року ТОВ\~«Манівео Швидка\~Фінансова Допомога»\~та ТОВ\~«Таліон Плюс»\~уклали додаткову\~угоду до\~договору факторингу\~№28/1118-01\~від 28\~листопада 2018\~року.\~За умовами\~якої,\~до ТОВ\~«Таліон Плюс»\~перейшло право\~грошової вимоги\~за кредитним\~договором №667783026\~від 02\~жовтня 2020\~року.\~В подальшому,\~ТОВ «Таліон\~Плюс» та\~ТОВ «ФК\~«ЄАПБ» уклали\~договір факторингу\~№20102022\~від 20\~жовтня 2022\~року.\~Згідно з\~яким ТОВ\~«Таліон Плюс»\~відступив ТОВ\~«ФК «ЄАПБ»\~право грошової\~вимоги за\~кредитним договором\~№667783026\~від 02\~жовтня 2020\~року.\~Відповідач відмовляється\~добровільно сплатити\~заборгованість.\~Тому позивач\~просить суд\~стягнути з\~ [PERSON] \~заборгованість за\~кредитним договором\~у розмірі\~24363\~гривень 50\~копійок,що складається: з заборгованості за основною сумою боргу 10999 гривень 75 копійок, заборгованості по відсоткам 13363 гривень 75 копійок. 2. Заяви (клопотання) учасників справи. Представник позивача [PERSON] направила до суду заяву, якою підтримала пред`явлений позов та просила суд його задовольнити у повному обсязі, розгляд цивільної справи просила здійснити за її відсутності. Відповідач надала до суду відзив на позовну заяву, яким заперечувала проти позовних вимог, вказавши, що матеріали цивільної справи не містять доказів надання кредиту. Крім цього, відповідачем подано клопотання про застосування строків позовної давності. В обґрунтування якого вказано на те, що станом на день пред`явлення позову строк позовної давності складає три роки та один місяць. З цих підстав [PERSON] просила суд відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Представник позивач [PERSON] направила до суду відповідь на відзив, яку обґрунтовано тим, що в матеріалах справи міститься платіжне доручення від 02 жовтня 2020 року про переказ кредитних коштів [PERSON] . Крім цього, представник позивача вказала на те, що клопотання про застосування строків позовної давності задоволенню не підлягає, а доводи відповідача стосовно пропуску строку позовної давності є необґрунтованими. Зокрема, перебіг строку позовної давності у спірних правовідносинах розпочався 20 жовтня 2022 року, тобто з моменту відступлення права вимоги за кредитним договором на підставі договору факторингу №20102022 від 20 жовтня 2022 року. Оскільки, виключно з цього моменту позивач дізнався про порушення відповідачем кредитних зобов`язань. 3. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05 січня 2024 року було відкрито провадження у цивільній справі та вирішено розгляд цивільної справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження. 4. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Встановлено, що 02 жовтня 2020 року ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» уклав з [PERSON] кредитний договір №667783026. За умовами якого, ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» зобов`язався надати [PERSON] кредит у розмірі 8500 гривень, а [PERSON] зобов`язалась протягом 30 днів, повернути кредит та сплатити відсотки за користування грошовими коштами у розмірі 1,59% від суми кредиту за кожний день користування кредитом (а.с.5-6). 09 жовтня 2020 року ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та [PERSON] уклали додаткову угоду до договору №667783026 від 02 жовтня 2020 року, якою домовились про збільшення кредиту на суму 2500 гривень (а.с.11). 01 листопада 2020 року ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та [PERSON] уклали додаткову угоду до договору №667783026 від 02 жовтня 2020 року, якою погодили продовжити строк кредитування на 30 днів, а також збільшення відсоткової ставки за користування кредитом до 1,62% в день від суми кредиту (а.с.7). 12 грудня 2020 року ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та [PERSON] уклали додаткову угоду до договору №667783026 від 02 жовтня 2020 року, якою погодили між собою надати [PERSON] розстрочку у погашенні заборгованості у розмірі 11460 гривень 50 копійок на 70 днів та встановили графік для погашення суми заборгованості (а.с.8). ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» виконав свої зобов`язання за кредитним договором від 02 жовтня 2020 року та додатковою угодою до нього від 09 жовтня 2020 року шляхом перерахунку грошових коштів відповідно у розмірі 8500 гривень та 2500 гривень. Вказана обставина підтверджується копіями платіжних доручень від 02 жовтня 2020 року та від 09 жовтня 2020 року (а.с.12). Між сторонами по справі виникли правовідносини, які регулюються гл.48 «Виконання зобов`язання» та гл.71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України. 5. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору. Згідно з п.5 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до\~ч.3,\~ч.6\~ст.11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» електронний\~договір укладається\~шляхом пропозиції\~його укласти\~(оферти)\~однією стороною\~та її\~прийняття (акцепту)\~другою стороною. Електронний\~договір вважається\~укладеним з\~моменту одержання\~особою,\~яка направила\~пропозицію укласти\~такий договір,\~відповіді про\~прийняття цієї\~пропозиції в\~порядку,\~визначеному частиною\~шостою цієї\~статті.\~Відповідь особи,\~якій адресована\~пропозиція укласти\~електронний договір,\~про її\~прийняття (акцепт)\~може бути\~надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього\~Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього\~Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно з\~вимогами ст.12\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» якщо\~відповідно до\~акта цивільного\~законодавства або\~за домовленістю\~сторін електронний\~правочин має\~бути підписаний\~сторонами,\~моментом його\~підписання є\~використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні\~документи та\~електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги»,\~за умови\~використання засобу\~електронного підпису\~усіма сторонами\~електронного правочину; електронного\~підпису одноразовим\~ідентифікатором,\~визначеним цим\~Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. За змістом ч.12 ст.11 цього Закону України електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. У відповідності до ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054 ЦК України позичальник зобов`язується повертати кредит та сплачувати проценти за користування ним у розмірах та на умовах, встановлених договором. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно з ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до п.1 ч.1 ст.512\~ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з ч.1 ст.514\~цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. У відповідності ч.1 ст.256, ч.1 ст.257 та ч.1 ст.261\~ЦК України особа може звернутись до суду за захистом свого цивільного права або інтересу протягом трьох років від дня, коли особа довідалась або могла довідатись про порушення свого права. Згідно з ч.4, ч.5 ст.267\~ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. У відповідності до п.12 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Згідно з п.19 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. За правилами ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 6. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. Встановлено, що 28 листопада 2018 року ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» уклав з ТОВ «Таліон Плюс» договір факторингу №28/1118-01 та 31 грудня 2020 року додаткову угоду №26 до договору факторингу №28/1118-01 (а.с.67, 13-15). За умовами яких сторони договору домовились про передачу права грошових вимог по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги за кредитними договорами, які виникнуть у майбутньому, від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс». ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» передав ТОВ «Таліон Плюс» право вимоги, яке мав до [PERSON] за кредитним договором №667783026 від 02 жовтня 2020 року. Дана обставина підтверджується копією Витягу з Реєстру прав вимоги №115 від 05 січня 2021 року до договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року (а.с.68). В подальшому, а саме 20 жовтня 2022 року ТОВ «Таліон Плюс» уклав з ТОВ «ФК «ЄАПБ» договір факторингу №20102022 (а.с.16-17). За цим договором ТОВ «Таліон Плюс» передав ТОВ «ФК «ЄАПБ» право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №667783026 від 02 жовтня 2020 року. Дана обставина підтверджується Витягом з Реєстру прав вимоги №1 до договору факторингу №20102022 від 20 жовтня 2022 року (а.с.18). У такий спосіб ТОВ «ФК «ЄАПБ» набув прав кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі кредитного договору №667783026 від 02 жовтня 2020 року. З доводів [PERSON] , станом на день пред`явлення даного позову, строк позовної давності для пред`явлення вказаних вимог становить три роки та один місяць. Встановлено, що згідно п.1 додаткової угоди до кредитного договору №667783026 від 02 жовтня 2020 року, [PERSON] була надана розстрочка у погашенні заборгованості за кредитним договором строком на 70 днів та встановлений графік для погашення заборгованості, а саме 26 грудня 2020 року [PERSON] зобов`язалась сплатити 2293 гривень, 09 січня 2021 року 2293 гривень, 23 січня 2021 року 2293 гривень, 06 грудня 2021 року 2293 гривень та 20 лютого 2021 року 2288 гривень 50 копійок (а.с.10). З наявних в матеріалах цивільної справи розрахунків заборгованості за кредитним договором (а.с.19,64-65,66) вбачається, що [PERSON] не було здійснено жодного платежу на погашення заборгованості за кредитним договором. Тому, в силу ст.261 ЦК України, з часу несплати кожного з платежів за кредитним договором розпочався перебіг трирічного строку позовної давності, тобто з 26 грудня 2020 року. Судом також критично сприймається посилання позивача на те, що строк позовної давності повинен обчислюватись з моменту відступлення права вимоги за кредитним договором, тобто після укладення 20 жовтня 2022 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» договору факторингу №20102022. Зважаючи на те, що згідно з положенням ст.262 ЦК України заміна сторін у зобов`язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності. Разом з цим, на підставі постанови Кабінету Міністрів України №211 від 11 березня 2020 року «Про запобігання\~поширенню на\~території України\~гострої респіраторної\~хвороби COVID-19,\~спричиненої коронавірусом\~SARS-CoV-2»\~з 12\~березня 2020\~року на всій території України був запроваджений карантин. Згідно постанови Кабінету Міністрів України №651 від 27 червня 2023 року «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року на всій території України відмінено карантин. В силу положення п.12 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, строк позовної давності продовжений на строк дії карантину. Викладене свідчить про те, що ТОВ «ФК «ЄАПБ» не пропустив строк позовної давності. [PERSON] неналежним чином виконувала грошове зобов`язання, тому у неї виникла заборгованість за основною сумою боргу у розмірі 10999 гривень 75 копійок та заборгованість по відсоткам 13363 гривень 75 копійок. Загальний розмір заборгованості за кредитним договором становить 24363 гривень 50 копійок (а.с.19). В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що відповідач добровільно сплатила заборгованість за кредитним договором. Тому суд вважає, що з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» належить стягнути заборгованість за кредитним договором у розмірі 24363 гривень 50 копійок. 7. Розподіл судових витрат між сторонами. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З платіжної інструкції кредитового переказу коштів №51796 від 05 грудня 2023 року (а.с.1) вбачається, що при пред`явленні позову ТОВ «ФК «ЄАПБ» сплатив судовий збір у розмірі 2684 гривень. Позов задоволений. З огляду на це, з [PERSON] на користь позивача слід стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 2684 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved