Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: служба у справах дітей Покровської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що з 23.08.2014 року вони з відповідачкою по справі перебували у зареєстрованому шлюбі. Від сумісного проживання мають спільну дитину сина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Красноармійського міськрайонного суду від 03.04.2020 року шлюб між ними розірвано. Після розірвання шлюбу син залишився проживати разом з матір`ю, відповідачкою по справі. З моменту розлучення у нього з відповідачкою почалися непорозуміння щодо прийняття участі у вихованні дитини. Зі сторони відповідача йому створюються штучні перешкоди стосовно неможливості нормального спілкування з сином . За рішенням Покровської міської ради № 63 від 17.02.2023р. йому було встановлено графік спілкування з сином, проте зазначене рішення не виконувалось відповідачкою по справі. У зв`язку з цим позивач неодноразово звертався до органів поліції з метою прийняття відповідних заходів до відповідачки. Оскільки графік, встановлений органом опіки та піклування , не виконується відповідачкою по справі, позивач просить суд зобов`язати відповідачку [PERSON] не чинити йому перешкоди у вихованні та вільному спілкуванні зі своїм сином [PERSON] , [INFO] ; встановити порядок для участі у вихованні та спілкуванні з неповнолітнім сином [PERSON] , таким способом: -згідно з графіком роботи позивача три доби на тиждень з 08.00 годин до 21 год. 00 хв. з мо- жливістю вільно обирати дні; дні народження, а саме день народження [PERSON] ( 30.04), [PERSON] ( 06.07), хрещеного батька ( 05.02), святкові дні : новий рік, Різдво, Великдень, День захисту дітей, День молоді, День шахтаря, День міста; -можливість забирати дитину на період відпустки позивача та на період канікул дитини у школі за додатковими попередженнями; -обмежити втручання відповідача своєю присутністю у взаємовідносини позивача з дитиною під час особистих зустрічей; -необмежене спілкування з сином [PERSON] , особисто, засобами телефонного, поштового, електронного та інших засобів зв`язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та сином. Відповідачка надала відзив на позовну заяву, в якому зазначила , що позивач бажає половину тижня проводити разом з ним , а саме три доби на тиждень з 08.00 до 21.00 год. з можливістю вільно обирати дні, що унеможливлює нормальний розвиток дитини, так як він навчається у школі № 15 і йому потрібно відвідувати онлайн заняття. Крім того, позивач хоче позбавити її святкувати його день народження, святкові дні: Новий рік, Різдво, Великдень, День захисту дітей та інші свята, а також канікули дитини. Відповідно до висновку за результатами психологічного обстеження від 19.06.2023 року батько [PERSON] не дотримується єдиної лінії виховання дитини, не прищеплює норми морально-етичного виховання, не звертає уваги на дотримання норм гігієни, завдає шкоди психічному та фізичному здоров`ю дитини, дозволяючи безконтрольно проводити час за гаджетами, наговорює на матір, втягує [PERSON] у вирішення конфліктів, перекладаючи свою відповідальність на нього, порушує межі особистісного простору [PERSON] та матері. Вважає можливим встановити позивачу такий порядок для участі у вихованні та спілкуванні з неповнолітнім сином : один раз на тиждень кожної неділі з 10.00 годині до 20.00 годині за бажанням дитини за попередньою домовленістю з матір`ю про місце знаходження дитини при спілкуванні. ( а. с. 40-42). В судовому засіданні позивач [PERSON] , представник позивача адвокат Булгакова О.Д. підтримали позовні вимоги, наполягали на їх задоволенні. Відповідачка [PERSON] , представник відповідачки адвокат Безрук В.Л. позовні вимоги не визнали, просили відмовити в їх задоволенні, та підтримали наданий відзив на позовну заяву. Представник третьої особи служби у справах дітей Покровської військової адміністрації Покровського району Донецької області Горбань В.І. в судовому засіданні підтримала позовні вимоги [PERSON] про усуненні перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способу участі батька у вихованні й спілкуванні з малолітнім сином як такі, що не обмежують права матері [PERSON] та не порушують інтереси дитини [PERSON] . Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснила, що до неї як до спеціаліста в області психології звернулась мати дитини, відповідачка по справі з тим питанням, що дитина не виконує домашнє завдання, у дитині є ознаки дитячо-емоційної травми, у дитини відсутній стабільний режим дня , оскільки тато бере дитину не за графіком. Вона працювала з дитино як психолог два місяця, проводила діагностичні та практичні заняття , та в подальшому як репетитор проводила з дитиною заняття української мови. У неї були розмови з дитиною стосовно батьків, а саме що один з одного говорить. [PERSON] сказав їй, що тато називав маму «баловницею», в свою чергу мама нічого про папу не казала. З татом вона спілкувалась, він у неї інтересувався, чи саме вона займається з їх сином, а потім сказав: «Ми з вами ще поговоримо». Вважає що дитина реаліст, теоретично може з батьком виконувати розпорядок дня. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що є сусідкою позивача., якого знає з позитивної сторони. Позивач не має поганих звичок, як людина контактна. Спілкування дитини з батьком приносить радість як батьку так і дитині, оскільки вони удвох бажають спілкуватися. Був випадок, коли дитина посварилась з мамою та прийшла до батька шукати захисту, та розповіла, що мати йому сказала : « [PERSON] до свого [PERSON] ». Для дитини розлучення батьків це психологічна травма. У позивача є окрема обладнана кімната для дитини. З мамою дитини вона не знайома. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що працює працівником Покровського РУП ГНУП в Донецькій області. До них звертався позивач по справі з питання невиконання відповідачкою рішення виконкому щодо встановлення графіку зустрічей позивача з сином. Ним була проведена перевірка фактів, які були зазначені в заяві позивача, в ході перевірки відповідачка не завжди була вдома, іноді відмовлялась від пояснень, протокол про адміністративне правопорушення не завжди складався, оскільки для цього не було об`єктивних причин. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що працює начальником служби у справах дітей Покровської міської ради. До них звертався позивач по справі з приводу не виконання відповідачкою рішення виконкому Покровської міськради щодо встановлення графіку зустрічей його з сином. Три рази батьки запрошувались на комісію, з ними була проведена відповідна бесіда, але позитивних результатів це не дало. Між батьками є непорозуміння, зокрема тривають незакінчені особисті відносини, від яких страждає дитина. Вони бачили складну ситуацію, яка склалась в сім`ї і звернулись за консультацією до психолога КУ « ЦПРПП» Покровської міськради, яка, в свою чергу, надала рекомендації. У дитині чудові батьки, кожен з них приділяє дитині певну увагу, займається вихованням, але батьки між собою не можуть знайти спільної мови щодо участі у вихованні сина. З боку відповідачки чинились позивачу перешкоди у спілкуванні з сином. Суд, вислухавши пояснення сторін, їх представників, представника третьої особи, свідків, з`ясувавши обставини справи і перевіривши їх доказами, приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 23.08.2014 року ( а. с. 7). Рішенням Красноармійського міськрайонного суду від 03.04.2020 р. шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано ( а. с. 9). Від сумісного проживання сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] ( а.с. 11), який з моменту розірвання шлюбу залишився проживати разом з відповідачкою по справі. У зв`язку з виниклими між сторонами непорозуміннями з приводу приймання участі у вихованні сина, позивач звернувся до органу опіки та піклування з метою встановлення графіку зустрічей з сином. Рішенням виконкому Покровської військової адміністрації від 17.02.2023 р. за № 63 встановлено наступний порядок участі батька [PERSON] у вихованні малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] ,: один раз на тиждень, у вихідні дні батька ( відповідно до його робочого графіку) з 08.00 годин до 18.00 години наступного дня ( а. с. 6). Як встановлено в судовому засіданні, з боку відповідачки [PERSON] не виконувалось рішення органу опіки та піклування № 63 щодо встановлення порядку участі у вихованні малолітньої дитини, з приводу чого позивач неодноразово звертався до Покровського РУП ГУНП в Донецькій області.( а.с. 12,17, 72,74). Згідно аналітичної довідки за результатами проведення психологічної консультації щодо оцінки психоемоційного стану [PERSON] , психологом КУ « ЦПРПП» Покровської міської ради Талаш І. : аналіз результатів, одержаних за діагностичними методиками, дозволяє зробити такі висновки: - [PERSON] має емоційно теплі стосунки з мамою, двоюрідним братом [PERSON] ; -дитина сприймає маму як компетентну, авторитетну особу, емоційно ідентифікує себе з мамою, має фімінні риси, що свідчить про брак емоційно позитивного спілкування з батьком; - [PERSON] має емоційно позитивні стосунки з татом, тіткою [PERSON] , другом [PERSON] ; емоційно нейтральні- з бабусею, дідусем, учителем; - у досліджуваного спостерігається відсутність почуття спільності з членами сім`ї, виключення себе з сімейного осередку характерно для дітей, які відчувають неприйняття себе з боку батьків; - [PERSON] має низьку самооцінку, невпевнений у собі, залежний від дорослого , відчуває значне емоційне напруження, має високий рівень тривожності, перебуває в стані стресу, має ознаки аутоагресивної поведінки; -спілкування з дитиною викликає позитивні емоції в обох батьків, вони прагнуть бути емпатійними у взаємодії з дитиною, мають позитивне емоційне ставлення до своєї батьківської ролі. Психологом надані рекомендації батькам: для стабілізації емоційного стану дитини батькам необхідно налагодити безконфліктну взаємодію одне з одним, зберегти значущі для дитини стосунки; для корекції заниженої самооцінки [PERSON] , формування у нього відчуття прийняття себе батьками, матері й батькові необхідно емоційно позитивно або принаймні нейтрально сприймати одне одного, що дасть можливість їх сину формувати позитивний образ батька та матері без почуття провини перед одним із батьків; обом батькам рекомендується звернутися до психолога з метою проведення корекції власного психоемоційного стану та формування емоційно нейтрального ставлення до свого партнера, врегулювання спірних питань ( а. с. 15-16). Згідно висновку за результатами психологічного обстеження, складеного практичним психологом [PERSON] , батько [PERSON] не дотримується єдиної лінії виховання дитини, не прищеплює норми морально-етичного виховання, не звертає уваги на дотримання норм гігієни, завдає шкоди психічному та фізичному здоров`ю дитини, дозволяючи безконтрольно проводити час за гаджетами, наговорює на матір, втягує [PERSON] у вирішення конфліктів, перекладаючи свою відповідальність на нього, порушує межі особистісного простору [PERSON] та матері. Усе це є загрозою психоемоційному стану дитини та передумовою дитячої психічної травми . Надані рекомендації: [PERSON] потребує відвідування психолога для проведення додаткової діагностики та профілактики дитячої психічної травми; зустрічі з рідним батьком [PERSON] тільки зі згоди матері та в її присутності. ( а. с. 31). Згідно висновку органу опіки та піклування Покровської військової адміністрації Покровського району Донецької області за № 01/26-1498 від 10.10.2023 р. орган опіки та піклування дійшов висновку підтримати позовні вимоги [PERSON] про усунення перешкод у спілкуванні та визначення способу участі батька у вихованні й спілкуванні з малолітнім сином як такі, що не обмежують права матері [PERSON] та не порушують інтереси дитини [PERSON] , [INFO] . ( а. с. 61-63). Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Відповідно до ч.3 ст.9 Конвенції про права дитини, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Також частини 1, 2 статті 15 ЗУ «Про охорону дитинства» передбачають, що дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватись з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Статтею 153 СК України передбачено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли це право обмежене законом. Дитина, яка розлучена з одним із батьків чи обома батьками, має право регулярно підтримувати особисті стосунки й прямі контакти з обома батьками, крім випадків, коли це суперечить найвищим інтересам дитини. Згідно приписів ч.ч.1, 2, 3 ст.157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має право перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Статтею 158 СК України передбачено, що за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов`язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини. Згідно до\~статті 159 СК Українипередбачено, якщо той з батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів, зокрема, щодо участі одного з батьків у вихованні дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитись з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Також рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків. (\~правовий висновок ВС у постанові від 09.09.2020 у справі №279/3970/18). Верховний Суд в постанові від 07 червня 2023 року у справі № 607/2272/22 зазначив, що батько, який проживає окремо від своєї дитини, також має право на особисте спілкування з нею, а мати не має права перешкоджати батькові спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини і таке спілкування відбувається саме в інтересах дитини. При цьому, відновлення відносин та емоційного контакту малолітньої дитини з її батьком повинно переважати над бажанням інших осіб обмежити дитину від зустрічей з батьком. Судом ставилось питання щодо допиту малолітнього сина в судовому засіданні, проте жодна сторона відмовилась від даної пропозиції з урахуванням психо-емоційного стану дитини. Судом встановлено , що між батьками дитини відсутня згода щодо вирішення питання про визначення способів участі батька, який проживає окремо, у вихованні дитини шляхом переговорів та прийняття спільного рішення, що вбачається з позиції позивача по суті заявлених вимог. При вирішенні даного спору суд приймає до уваги такі обставини, що після розірвання шлюбу з квітня 2020 року та до теперішнього часу дитина проживає з матір`ю, дитина відвідує онлайн-заняття та займається з психологом, що займає відповідний час та вважає, що позовні вимоги в частині позивачем вільно за його бажанням обирати три дня на тиждень , є надмірним тягарем для самої дитини, оскільки передбачають часте переміщення сина з його постійного місця проживання та навчання до місця проживання батька, в тому числі і у пізній час доби, що з огляду на вік дитини та режим її дня, особливості навчання, відпочинку, розвитку дитини в такому віці, які обумовлені характером та тривалістю її відносин, а також, враховуючи наявність чуттєво-емоційного зв`язку як з матір`ю так і з батьком, не відповідатиме принципу «найкращих інтересів дитини», який є пріоритетним у такій категорії справ. Отже, суд, враховуючи фактичні обставини справи, зокрема поведінку батька, спрямовану на участь у вихованні і житті сина, вік дитини, наявність особистих непорозумінь між батьком та матір`ю , рекомендації психологів, приходить висновку про можливість відступити від висновку органу опіки та піклування Покровської військової адміністрації та визначити такий порядок спілкування батька з дитиною: - у вигляді систематичних побачень: два дня на тиждень з 10:00 години до 20:00 години за попередньою домовленістю з матір`ю дитини, та з урахуванням бажання самої дитини з дотриманням розпорядку дня дитини, без присутності матері; -кожного року, попередньо узгодивши з матір`ю конкретний проміжок часу,\~ за бажанням самої дитини, в такі дні : день народження дитини [PERSON] ( 30.04), [PERSON] ( 06.07), хрещеного батька ( 05.02), святкові дні: Новий Рік, Різдво, Великдень, День захисту дітей, День шахтаря, День міста; -забирати дитину для спільного відпочинку в період відпустки позивача та літніх канікул дитини лише за попередньою домовленістю та згоди з відповідачкою по справі та бажанням самої дитини; -можливістю спілкування з сином [PERSON] особисто засобами телефонного, поштового, електронного та інших засобів зв`язку в час вільний від навчання за бажанням останнього. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачки [PERSON] на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 536,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial