Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, який було зареєстровано 27.04.2012 року Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №180. Провадження по справі було відкрито у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, надано сторонам строк для подання заяв по суті. 02.02.2024 року було здійснено перехід до розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання позивач та його представник не зявилися, позивач надав телефонограму, в якій просив розглянути справу за його відсутності, на задоволенні позову наполягав. У судове засідання відповідач не зявилася, надала телефонограму про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позову не заперечувала, просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON] . Зважаючи на вище викладене, суд вважає за можливе, відповідно до ст.279 ЦПК України, розглянути справу за наявними в матеріалах доказами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні правовідносини. Сторони знаходяться у шлюбі, який було зареєстровано 27.04.2012 року Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №180, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 5). Сімейне життя позивача з відповідачем не склалось з причини того, що не зійшлись характерами, постійні сварки, скандали роблять сумісне проживання неможливим. За час сумісного проживання до шлюбу та під час у [PERSON] та [PERSON] народилися діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , про що свідчать копії свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] (а.с.6-7). Спір про розподіл спільного майна та місце проживання дітей відсутній. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 51 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами третьою, четвертою статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, врахувавши відсутність заперечень відповідача, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки примушування до збереження шлюбу може порушити право позивача на свободу та особисту недоторканність. Зважаючи на все вище вказане, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно із ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач в телефонограмі просила залишити їй прізвище [PERSON] . Відповідно до ч.1 ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Частиною 3 ст.137 ЦПК України визначено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Так, зважаючи на відсутність доказів понесення позивачем витрат на правничу допомогу адвоката у розмірі, вказаному в позові, беручи до уваги неможливість встановлення переліку робіт, у звязку з ненаданням опису робіт, розрахунку, квитанцій чи інших документів на підтвердження викладеного в позові, враховуючи відсутність клопотань про надання доказів витрат після винесення рішення, суд вважає, що відсутні підстави для стягнення витрат на правничу допомогу з відповідача на користь позивача. Згідно з ч. 1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Беручи до уваги вище викладене,

Outcome: approved