Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , про стягнення заборгованості за договором позики, в якому просить: стягнути з відповідача на його користь суму основного боргу в розмір 255 920 грн. та суму за прострочення боргового зобов`язання в розмірі 3 % річних в сумі 9 336 грн. 60 коп. та судовий збір, сплачений при подачі позову до суду в сумі 2 652 грн. 56 коп. Свої вимоги позивач мотивує тим, що він за договором позики від 09 грудня 2020 позичив [PERSON] грошові кошти в сумі сім тисяч доларів США. На час укладення угоди між ними , за офіційним курсом НБУ, позика, надана у доларах США становила 196 560 грн. Враховуючи , що він добре знав відповідача, погодився позичити вказану суму , за умовами повернення боргу на протязі 2021 року , тобто до 31 грудня 2021 року. Відповідно, саме на таких умовах вони уклали договір позики, на підтвердження отримання грошових коштів відповідач власноручно написав розписку і отримав гроші. Однак , відповідач свої зобов`язання за договором позики у вказані в борговій розписці строки не виконав. Вважає, що відповідач , крім повернення основного боргу, зобов`язаний сплатити 3% річних за прострочене боргове зобов`язання відповідно до розрахунку: сума основного боргу - 7 000 доларів США *36, 56 ( за 1 дол. США за курсом НБУ станом на 24липня 2023 року ) = 255 920 грн; Відповідальність за прострочення боргу - 3% річних 196 560 грн. ( сума боргу на час укладення угоди) * 3% : 100 = 5 896 грн. 80 коп. за рік; 5896 грн. 80 коп.: 12 міс. = 491 грн. 40 коп. в міс.; термін прострочки 19 міс. * 491 грн. 40 коп. = 933 грн. 60 коп.; Загальна сума заборгованості з урахуванням 3% річних становить 255 920 грн. + 9 336 грн. 60 коп. = 265 256 грн. 60 коп. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримав, проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, про місце, день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Про поважні причини свого неприбуття суд не повідомив. Заяв про розгляд справи за його відсутності та письмовий відзив на позов до суду не надав. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, приходить до слідуючого. Однією з основоположних засад цивільного законодавства, згідно п.6 ст. 3 ЦК України, є добросовісність. Тобто дії учасників цивільних правовідносин повинні відповідати певним стандартам поведінки, бути чесними, відкритими, мати повагу до інтересів іншої сторони договору або іншого правовідношення. Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Згідно положень ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1 ) керує ходом судового процесу; 2 ) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення згоди між сторонами; 3 ) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій; 4 ) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5 ) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків. Частинами 1, 2 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках. Збирання доказів у цивільних справах - не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 2 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Частиною ч. 1 ст. 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено способи захисту цивільних прав та інтересів. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно положень ст. 20 ЦК України, право на захист особа здійснює на свій розсуд. Відповідно до оригіналу розписки від 09 грудня 2020 року вбачається, що [PERSON] взяв у [PERSON] в борг 7 000 доларів США , які зобов`язався повернути до 31 грудня 2021 року. Станом на 09 грудня 2020 року офіційний курс НБУ становив 28,08 грн. за 1 долар США, тобто, сума позики станом на 09 грудня 2020 року становила 196 560 грн. Станом на 24 липня 2023 року офіційний курс НБУ становив 36, 56 грн. за 1 долар США, тобто, сума позики станом на 24 липня 2023 року становила 255 920 грн. Частиною 1 ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною 1 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона передає у власність другій стороні грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначеними родовими ознаками. Відповідно до ч.2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем грошової суми або визначеної кількості речей. Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво-чи багатосторонніми (договори). Відповідно до ч.1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах ( у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялись сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. За своєю суттю розписка про отримання в борг коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджується як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей. Законодавцем визначено, що досліджуючи боргові розписки, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, а також надавати оцінку всім наявним доказам і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки. Суд констатує, що за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики після отримання коштів, підтверджуючи факт укладення договору та зміст умов договору, так і факт отримання боржником від кредитора певної грошової суми. Факт отримання коштів в борг підтверджує не будь-яка розписка, а саме розписка про отримання коштів, зі змісту якої можливо установити, що відбулася передача певної суми коштів від позичальника до позикодавця. Досліджуючи боргову розписку чи інші письмові документи, суд для визначення факту укладення договору повинен виявляти справжню правову природу правовідносин сторін незалежно від найменування документа та, залежно від установлених судом результатів, зробити відповідні правові висновки (постанова Верховного суду від 22 серпня 2019 року, справа № 369/3340/16-ц). Відповідно до положень ч. 1-3 ст. 545 ЦК України прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку. Згідно ч.1ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Частиною 1статті 207 ЦК України обумовлено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у тому числі електронних, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 19112.2018 у справі № 544/174/17 зроблено висновок щодо застосування положень статті 545ЦК України і вказано, що у статті 545ЦК України передбачено презумпцію належності виконання обов`язку боржником, оскільки наявність боргового документа боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку. І навпаки, якщо борговий документ перебуває у кредитора, то це свідчить про неналежне виконання або невиконання боржником його обов`язку. Судом встановлено, що 09 грудня 2020 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики на суму 7 000 доларів США зі строком повернення 31 грудня 2021 року. Вищевикладене підтверджується оригіналом боргової розписки, долученої позивачем до матеріалів справи. Всупереч встановленим строкам виконання обов`язку з повернення коштів, [PERSON] не виконано, що підтверджується наявним у позивача [PERSON] оригіналом розписки від 09 грудня 2020 року. Відповідний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 10.12.2018 у справі №319/1669/16, від 08 .07.2019 у справі №524/4946/16, від 12.09.2019 у справі №604/1038/16 та від 23.04.2020 у справі №501/1773/16-ц. Враховуючи, що відповідачем були порушені взяті на себе зобов`язання та борг не повернуто, заявлена [PERSON] вимога щодо стягнення з [PERSON] 3 % річних є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Суд, приймає до уваги розраховану позивачем суми 3 % річних, оскільки, дійсний розрахунок перевищує суму зазначену позивачем. Відповідно до Постанови Великої Палати ВС від 16 січня 2019 року № 373/2054/16-ц 3 % річних розраховуються з урахуванням боргу станом на 09 грудня 2020 року в сумі 196 560 грн., помноженого на кількість днів прострочення, що становить 985 днів, помноженого на 3, поділеного на 100 та поділеного на 365 (днів у році). Тобто, 196 560 грн. х 985 днів х 3: 100:365 = 15 913 грн. Таким чином, сума 3 % річних повинна складати 15 913 грн., що виходить за межі позовних вимог. На підставі вищезазначеного, суд приходить до висновку, що заявлені позивачем вимоги щодо стягнення з [PERSON] боргу за борговою розпискою від 09 грудня 2020 року та 3 % річних є обґрунтованими , у зв`язку з чим підлягають задоволенню в межах заявлених позовних вимог, що не суперечить правовим висновкам, викладеним в постановах ВС від 18.07.2018 року по справі №143/280/17, від 20.03.2019 року по справі № 640/219/14-ц, від 08.10.2020 року по справі № 194/1126/18, від 12.11.2020 року по справі 154/3443/18. Судові витрати мають бути стягнуті з відповідача, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved