Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] . Вимоги позову обґрунтовує тим, що з 03.08.2018 р. перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] . Від спільного з відповідачем життя є малолітня дитина [PERSON] [INFO] . Як зазначено в позові, шлюбні відносини між сторонами припинилися з липня 2022 року через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства, різні погляди на життя. З початку жовтня 2023 року сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Позивач на примирення не згодна, шлюб носить формальний характер. Між сторонами на даний час відсутній спір з приводу поділу майна та місця проживання дитини. Крім того, позивач просила стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1211,20 грн. В судове засідання сторони не з`явилися. Позивачем до початку судового засідання подано заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує та просить задовольнити (а.с.16). Відповідачем до початку судового засідання також подано заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечує (а.с.17). На підставі ч. 3 ст. 211 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін за наявними у суду матеріалами і на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювати фіксацію судового процесу звукозаписувальними технічними засобами. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , уклали шлюб 03 серпня 2018 року, який було зареєстровано Виконавчим комітетом Кушугумської селищної ради Запорізького району Запорізької області, про що складено відповідний актовий запис № 17, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.4). Згідно з свідоцтвом про народження від спільного життя сторони мають малолітню дитину [PERSON] [INFO] (а.с.5). Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. В судовому засіданні найшов своє підтвердження факт того, що сім`я розпалась остаточно, спільне господарство сторонами не ведеться, бажання до примирення у них відсутнє. Відновити шлюб неможливо, так як, між сторонами відсутня любов, взаємна довіра і повага. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Згідно ст. 111 СК України, суд приймає міри до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. В даному випадку, позивач вважає неможливим, з моральної точки зору, продовжувати шлюбні відносини з відповідачем, тому суд не може зобов`язати сторони прийняти заходи до примирення. Таким чином, позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Позивачем при зверненні до суду з вказаним позов було сплачено судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1211,20 грн. (а.с.2), які позивач просила стягнути з відповідача, тому на підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені нею судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved