Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-13 00:00:00

До суду надійшла позовна заява [PERSON] до Новомосковського відділу державної виконавчої служби у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про зняття арешту з майна. Позивач посилається на те, що згідно ухвали Жовтневого районного суду від 15.09.2010 №2-10495 було накладено арешт на все майно та грошові кошти її чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] . Після його смерті позивач звернулася до Магдалинівської державної нотаріальної контори з метою оформлення спадщини на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, та земельну ділянку, які на підставі правовстановлюючих документів належать її чоловікову, та отримала відмову у вчиненні нотаріальної дії від 03.10.2023 року. Арешт було накладено державним виконавцем Магдалинівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції, наразі - Новомосковський відділ державної виконавчої служби у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), номер виконавчого провадження 18646870, на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження 14.04.2010 року. Позивач звернулася до Новомосковського відділу ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області (на даний час - Новомосковський відділ державної виконавчої Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) із заявою про зняття арешту з майна, у зв`язку зі смертю боржника, але отримала відмову з підстав того, що вона не є стороною виконавчого провадження. Позивач зазначає, що зобов`язання по кредитній угоді укладеній з ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» були виконані повністю виконані. На підставі наведених обставин, позивач звертається до суду та прохає зобов`язати державного виконавця Новомосковського відділу державної виконавчої служби у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) зняти арешт з нерухомого майна, який було накладено в межах виконавчого провадження Магдалинівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області - наразі - Новомосковського відділу державної виконавчої служби у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження, виданий 14.04.2010 року, номер виконавчого провадження 18646870. \~ \~ \~ \~Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. \~ \~ \~ \~ Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надавши до суду відзив на позовну заяву в якому зазначив, що заперечує проти позовних вимог, оскільки ухвалу суду, якою накладено арешт на майно боржника не скасовано, у зв`язку з чим відсутні підстави для зняття арешту майна у виконавчому провадженні. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши докази, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити, за наступних підстав. Судом встановлено, що ухвалою Жовтневого районного суду від 15.09.2010 року у справі №2-10495 накладено арешт на все майно та грошові кошти [PERSON] (а. с. 12-13), який помер [INFO] (а. с. 14). Також встановлено, що на підставі ухвали суду, арешт було накладено державним виконавцем Магдалинівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції, наразі - Новомосковський відділ державної виконавчої служби у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), номер виконавчого провадження 18646870, на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження 14.04.2010 року. Пунктом 6 частини 4 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини, зокрема є отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову. У відповідності\~до ч.\~1\~ст.\~158\~ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Указана норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту. Виходячи з матеріалів справи вбачається, що арешт на майно належне спадкодавцеві [PERSON] накладено на підставі ухвали Жовтневого районного суду від 15.09.2010 року, однак в матеріалах справи відсутні відомості щодо звернення позивача до суду щодо скасування вказаного заходу забезпечення позову. Враховуючи підстави позову, позивач у цій справі наполягає на знятті арешту з нерухомого майна, яке на праві власності належить спадкодавцеві. Тож, у цьому випадку ефективним способом захисту права, яке позивач як спадкоємець вважає порушеним, є скасування відповідного заходу забезпечення позову. Тому у позові слід відмовити саме з підстав обрання позивачем неефективного способу захисту.

Outcome: dismissed