Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-11 00:00:00

В провадженні Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за уточненою позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Приватний нотаріус Дніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Юрченко Лариса Леонідівна та Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Хрошманенко Наталія Сергіївна, про усунення від права на спадкування. Справа, згідно автоматизованого розподілу справ між суддями була розподілена до провадження судді Бойко О.М. В липні 2021 року первісний позивач [PERSON] звернувся до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області із позовом до [PERSON] , третя особа: Приватний нотаріус Дніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Юрченко Лариса Леонідівна, про усунення від права на спадкування. [INFO] первісний позивач [PERSON] [INFO] помер, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , актовий запис №22. Ухвалою суду від 23 січня 2023 року, внаслідок цих обставин провадження по справі було призупинено до залучення у справі правонаступника позивача. 20 липня 2023 року ухвалою суду, за заявою адвоката Михайлової О.В., яка діє в інтересах [PERSON] , було поновлено провадження у цивільній справі для встановлення підстав для залучення правонаступника позивача. 20.07.2023 року представником [PERSON] - адвокатом Михайловою Ольгою Вікторівною було подано клопотання про заміну первісного позивача [PERSON] на нового позивача [PERSON] , яка є правонаступником [PERSON] , вказавши, що 19 липня 2023 року [PERSON] прийняла спадщину померлого чоловіка [PERSON] шляхом звернення до приватного нотаріусу Дніпровського міського нотаріального округу Хрошманенко Наталії Сергіївни із відповідною заявою. Ухвалою суду від 13 листопада 2023 року було здійснено заміну позивача [PERSON] [INFO] на його правонаступником - [PERSON] [INFO] у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Приватний нотаріус Дніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Юрченко Лариса Леонідівна про усунення від права на спадкування. В уточнених позовних вимогах позивачка [PERSON] просить суд усунути [PERSON] , [INFO] , від права на спадкування за законом після смерті брата - [PERSON] , померлого [INFO] . Позовні вимоги обґрунтовує тим, що первісний позивач - померлий [PERSON] , відповідач - [PERSON] та спадкодавець - померлий [PERSON] були рідними братами. Після смерті [PERSON] , первісний позивач - [PERSON] та його брат відповідач по справі [PERSON] , подали заяви про прийняття спадщини після смерті свого брата - [PERSON] та 19.01.2021 року приватним нотаріусом Юрченко Ларисою Леонідівною було зареєстровано спадкову справу, номер у спадковому реєстрі 67075997, номер у нотаріуса 7/2021. [PERSON] заповіт не складав. Позивач зазначає, що у померлого [PERSON] не було інших родичів, окрім братів - первісного позивача, та відповідача. Позивач зазначав, що відповідач [PERSON] , понад 25 років тому змінив своє місце проживання та припинив, всяке спілкування із братами. Як стверджує позивач, оскільки у [PERSON] не було дружини та дітей, то про нього нікому було піклуватися. Так, за життя [PERSON] тільки, первісний позивач [PERSON] опікувався своїм братом [PERSON] . У 2018 році [PERSON] переніс інсульт. У 2020 році [PERSON] хворів на запалення легенів, яке переніс у складній формі. Після перенесених захворювань стан здоров`я [PERSON] різко погіршилось. Таким чином, позивач зауважує, що через свій стан здоров`я брат її чоловіка не міг обходитися без сторонньої допомоги. Він доглядав за хворим братом, а також оплачував його лікування. Оскільки [PERSON] мешкав один та через похилий вік і стан здоров`я майже не міг обходитися без сторонньої допомоги, то первісний позивач був вимушений постійно до нього приїздити та допомагати по господарству, а саме: купувати харчі та ліки, готувати їжу, прибирати у будинку, прати білизну та вести господарство. У свою чергу, позивач зазначає, що відповідач вже понад 25 років не спілкувався та не цікавився долею його хворого брата [PERSON] . Натомість, [PERSON] постійно провідував [PERSON] , надавав останньому допомогу, забезпечував грошовими коштами, купував продукти харчування, доглядав за ним. Не зважаючи на це, після смерті [PERSON] , відповідач звернувся до нотаріуса з метою успадкувати майно померлого брата. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на майно, що складається з: житлового будинку та земельної ділянки, розташованих за адресою: [ADDRESS] та земельної ділянки, кадастровий номер 1221484000:01:002:0243, площею - 6,74 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Любимівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської область. Позивачка зауважує, що оскільки у [PERSON] не має спадкоємців першої черги, то відповідно право на спадкування мають спадкоємці другої черги. Таким чином, первісний позивач, як рідний брат [PERSON] , є спадкоємцем другої черги. Крім [PERSON] спадкоємцем другої черги є [PERSON] , якого просять усунути від права спадкування. Позивачка [PERSON] отримала право на спадщину після первісного позивача [PERSON] , який був її чоловіком, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 19 липня 2023 року, спадкова справа №10/2023, зареєстрована в реєстрі №825. Позивачка вважає, що відповідач має бути усунутий від права на спадкування за законом у зв`язку з наступними обставинами. Померлий [PERSON] , зі слів правонаступниці первісного позивача, мав слабке здоров`я, був у похилому віці, потребував постійного догляду та піклування. За твердженнями позивачки, відповідач вже понад 25 років не спілкувався з [PERSON] та не цікавився життям свого брата. Відповідач ніколи не на надавав, будь-якої допомоги [PERSON] , хоча в силу свого похилого віку та стану здоров`я [PERSON] потребував її. Усі витрати по догляду та лікуванню [PERSON] , ніс [PERSON] , а відповідач самоусунувся від догляду за братом. Таким чином, на думку позивачки, відповідач протягом багатьох років не спілкувався з братом [PERSON] , не надавав йому допомогу, в тому числі, і матеріальну. Враховуючи той факт, що до самої смерті [PERSON] його доглядав первісний позивач брат [PERSON] , тому він та його правонаступниця [PERSON] вважають, що мають право вимагати усунути відповідача, від спадкування, як такого, який ухилявся від надання допомоги спадкодавцеві, який в наслідок хвороби та похилого віку перебував в безпорадному стані, потребував догляду та матеріального, утримання. Відповідач у своєму відзиві зазначив, що позов не визнає та просить відмовити в його задоволенні. Обґрунтовує свою думку тим, що померлого [PERSON] першим після смерті побачила громадянка [PERSON] , яка купляла для померлого їжу та готувала її. Зазначає, що первісний позивач хоча й зазначив, що [PERSON] потребував постійного догляду, проте не надав цьому жодної допомоги. [PERSON] приїздив до брата не більше як на годину, коли він привозив харчі, то [PERSON] розраховувався з ним своїми грошима. В будинку [PERSON] ніколи не прибирав, білизну не прав, а господарство (курей та кролів) померлий доглядав сам. Відповідач зауважує, що для [PERSON] , померлого [INFO] , їжу готувала сусідка [PERSON] , якій первісний позивач надавав кошти за продукти, з яких вона готувала, і приносила до брата до дому, та робила це з 2019 року, ще до його хвороби, коли він був ще активним. [PERSON] за освітою медична сестра і за необхідністю консультувала [PERSON] , померлого [INFO] , та надавала йому медичну допомогу. Також, відповідач зазначив, що [PERSON] особисто відвозив на ринок торгувати різними продуктами, а саме: яйцями, м`ясом кролем, горіхами, цибулею, всім, що вирощував на городі у господарстві. Лишки з городу, м`ясо кролів, курей, яйця, фрукти з саду возив на базар в Придніпровськ, отримуючи з цього дохід. Стверджує, що лежачим, потребуючим сторонньої допомоги, [PERSON] , до смерті не був, навіть після перенесеного інфаркту. Відповідачем отримана довідка №442 від 10.08.2021 року з КНП «Центру первинної медико-санітарної допомоги» Підгородненської міської ради Дніпровського району, згідно якої [PERSON] , померлий [INFO] лежачим не був. Останні два місяці потребував сторонньої допомоги через погіршення стану здоров`я. [PERSON] не надавав [PERSON] , померлому [INFO] сторонньої допомоги, бо приїздив до нього тільки один раз на тиждень. [PERSON] мешкав в селі Любимівка, Дніпровського району, Дніпропетровської області по березень 2004 року, а потім за сімейними обставинами був вимушений виїхати в село Василівка Новомосковського району, Дніпропетровської області. Відповідач зазначив, що відвідував свого брата, приїздив до нього з 2004 року по декілька разів на рік, у них були добрі відносини. При спілкуванні із відповідачем [PERSON] казав, що [PERSON] намагався переконати [PERSON] , скласти заповіт на ім`я [PERSON] , але він відмовлявся це робити. [PERSON] відмовляючи в складенні заповіту пояснював, що це батьківський будинок і, що будинок, після його смерті, перейде у спадок обох братів. В 2019-2020 роках відповідач [PERSON] переніс операцію після якої ще довго хворів, його дружина отримала травму після якої довгий час була лежачою і потребувала весь час сторонньої допомоги. Позивач не повідомив відповідача про смерть брата, та він не зміг попрощатися з ним, чим спричинив йому тяжку моральну травму. Зі слів відповідача [PERSON] - [PERSON] забрав з будинку всі гроші померлого, його документи. Розпорядився господарством померлого, віддав курей, кролів, цінні речі нашій родичці, двоюрідній сестрі. Виставив на продаж будинок і показував потенційним покупцям, говорив, що він єдиний спадкоємець. У відповіді на відзив позивач зазначив, що не погоджується із позицією відповідача, та зазначив, що ствердження відповідача не відповідають дійсності. Зазначив, що відповідач намагається ввести в оману суд, що виражається в тому, що сама довідка з КНП «Центру первинної медико-санітарної допомоги» Підгородненської міської ради Дніпровського району стверджує, що саме первісний позивач - [PERSON] цікавився станом та здоров`ям [PERSON] , а не відповідач - [PERSON] . Стверджує, що сплачував за їжу, комунальні послуги, ліки та все, що вимагало догляду за [PERSON] та не вимагав компенсації чи повернення коштів. Додатково зауважив, що довідка КНП «Центру первинної медико-санітарної допомоги» Підгородненської міської ради Дніпровського району підтвердила, що перед смертю [PERSON] потребував допомоги та стороннього догляду. Доводи відповідача, що позивач пропонував укласти заповіт позивач заперечує. Просить суд задовольнити позовні вимоги. В судовому засіданні позивачка [PERSON] не з`явилась. Надала до суду заяву в якій підтримала позовні вимоги та просила суд задовольнити їх у повному обсязі. Просила суд розглядати справу за її відсутності. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] - адвокат Михайлова О.В. не з`явилась. Надала до суду заяву в якій підтримала позовні вимоги та просила суд задовольнити їх у повному обсязі. Просила суд розглядати справу за її відсутності. Відповідач по справі [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце був повідомлений належним чином. Клопотань щодо розгляду справи без його участі не надавав. Треті особи в судове засідання не з`явились, про час та місце були повідомленні належним чином. Всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для відмови в задоволенні позову. Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 55 Конституції України установлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-яким не забороненим законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Частиною 1 статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції», кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Згідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За змістом ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Дослідивши наданні докази, суд встановив, що наявні підстави для відмови в задоволенні позовних вимог з огляду на наступне. Судом встановлено, що первісний позивач - померлий [PERSON] , відповідач - [PERSON] та спадкодавець - померлий [PERSON] були братами. В липні 2021 року первісний позивач [PERSON] звернувся до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області із позовом до [PERSON] , третя особа: Приватний нотаріус Дніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Юрченко Лариса Леонідівна, про усунення від права на спадкування. [INFO] позивач [PERSON] [INFO] помер, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , актовий запис №22. Ухвалою суду від 13 листопада 2023 року було здійснено заміну позивача [PERSON] [INFO] на його правонаступника [PERSON] [INFO] , яка на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 19 липня 2023 року отримала спадщину, що відображено у спадковій справі №10/2023, зареєстрованій у реєстрі за №825. [PERSON] просить суд усунути [PERSON] , [INFO] , від права на спадкування за законом після смерті брата - [PERSON] , померлого [INFO] . Після смерті [PERSON] , первісний позивач - [PERSON] та його брат відповідач - [PERSON] , подали заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] та 19.01.2021 року приватним нотаріусом Юрченко Ларисою Леонідівною було зареєстровано спадкову справу, номер у спадковому реєстрі 67075997, номер у нотаріуса 7/2021. [PERSON] заповіт не складав. У померлого спадкодавця [PERSON] не було інших родичів, окрім первісного позивача, та відповідача. [PERSON] , понад 25 років тому змінив своє місце проживання та припинив, всяке спілкування із братами. Таким чином, позивач вважає, що через свій стан здоров`я [PERSON] не міг обходитися без сторонньої допомоги. [PERSON] мешкав один та через похилий вік і стан здоров`я майже не міг обходитися без сторонньої допомоги, то первісний позивач був вимушений постійно до нього приїздити та допомагати по господарству, а саме: купувати харчі та ліки, готувати їжу, прибирати у будинку, прати білизну та вести господарство. У свою чергу, позивач зазначає, що відповідач вже понад 25 років не спілкувався та не цікавився долею його хворого брата [PERSON] . Натомість, [PERSON] постійно провідував [PERSON] , надавав останньому допомогу, забезпечував грошовими коштами, купував продукти харчування, доглядав за ним. Не зважаючи на це, після смерті [PERSON] , відповідач звернувся до нотаріуса з метою успадкувати майно померлого брата. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на майно, що складається з: житлового будинку та земельної ділянки, розташованих за адресою: [ADDRESS] та земельної ділянки, кадастровий номер 1221484000:01:002:0243, площею - 6,74 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Любимівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської область. У [PERSON] не має спадкоємців першої черги, то відповідно право на спадкування мають спадкоємці другої черги. Первісний позивач, як рідний брат [PERSON] , є спадкоємцем другої черги. Крім [PERSON] спадкоємцем другої черги є [PERSON] - відповідач по справі. Позивачка [PERSON] отримала право на спадщину після смерті первісного позивача [PERSON] , який був її чоловіком, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 19 липня 2023 року, спадкова справа №10/2023, зареєстрована в реєстрі №825. Відповідач [PERSON] не погоджується із ствердженнями позивача та вказує на те, що померлий спадкодавець [PERSON] не був лежачим увесь час, та мав досить активний образ життя, а згідно довідки №442 від 10.08.2021 року КНП «Центру первинної медико-санітарної допомоги» Підгородненської міської ради Дніпровського району, яку отримав відповідач [PERSON] вбачається, що померлий [PERSON] потребував стороннього догляду через погіршення стану здоров`я. (а.с. 46) Відповідач [PERSON] дізнався про смерть брата не одразу після його смерті, а через деякий час, стверджує, що первісний позивач [PERSON] не повідомив його про це. Відповідач [PERSON] стверджує, що він відвідував померлого [PERSON] та між ними існували добрі відносини. Фактичний догляд за [PERSON] зі слів [PERSON] проводила сусідка [PERSON] , яка за освітою медична сестра та, завдяки цьому надавала [PERSON] медичну допомогу. Суд не може погодитись із вимогами позивачки [PERSON] про те, що [PERSON] слід усунути від права на спадкування. Згідно ст. ст. 1216-1218 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1261 ЦК України - у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно статті 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Outcome: dismissed