Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом про захист прав споживача, зобов`язання вчинити дії. Зазначає, що він є власником квартири [ADDRESS] . У будинку [ADDRESS] Публічне акціонерне товариство «КИЇВЕНЕРГО» на кожному з чотирьох теплових вводів встановило будинковий засіб обліку теплової енергії (ЗОТЕ) марки MulticalU, один з яких було розміщено у другому під`їзді де він мешкає. Факт встановлення будинкових ЗОТЕ підтверджується актами прийняття теплових вузлів обліку №№ 1101103573; 1101103574; 1101103575 від 06.11.2015 та № 110210/3667 від 12.11.2015. Зазначає, що у січні місяці 2017 року отримав квитанцію за грудень 2016 року по оплаті послуг з централізованого опалення, де зазначені були показники чотирьох лічильників обліку тепла, а не одного, який було встановлено на під`їзд. Відповідно до звірки з ЖЕК № 903 на його під`їзд було встановлено лише один лічильник обліку тепла, а не чотири, як зазначено в квитанції, відповідно вартість наданих послуг була суттєво завищена, оскільки відповідач виставляв рахунки за опалення не за показниками будинкового ЗОТЕ, який було встановлено на під`їзд. Вказав, що після отриманих квитанцій мешканці будинку, в тому числі і він, неодноразово звертались із заявами до відповідача та 3-ї особи з вимогою про термінове направлення фахівця з тепломережі для перевірки та звірки вузлів та мережі теплопостачання однак, до цього часу представники а ні відповідача, а ні третя особа так і не направили свого представника для врегулювання спірних питань. Відносини між ним та відповідачем щодо централізованого опалення врегульовані Правилами № 630, згідно п. 14 яких показання будинкових засобів обліку знімаються представником виконавця один раз на місяць, у присутності постачальника та представника споживачів. Також законодавчо перебачено можливість участі у таких зніманнях показників мешканців будинку, але відповідач жодного разу не запросив, а ні його, а ні будь-кого з інших мешканців будинку. Окрім того, йому не надано для огляду журналу обліку спожитого будинком тепла, що суперечить положенням Правил з надання послуг з центрального опалення, затверджених постановою Кабінету міністрів України № 630, а відтак, такий облік фактично не ведеться. Зазначає, що відповідач у своєму листі № 42ПУ/202/2252 від 07.07.2017, вказав, що у будинку окрім квартир також наявні нежитлові приміщення, одне з яких магазин площею 454,10 м2 розташоване на першому поверсі, вздовж будинку, та оскільки система опалення вказаного вище нежитлового приміщення частково приєднана до усіх теплових вводів будинку, кожен з будинкових ЗОТЕ фіксує тепло, що споживається нежитловим приміщенням, але визначити обсяги споживання тепла окремо цим приміщенням, з кожного теплового вводу, не виявляється за можливе, тобто, відповідач, встановивши чотири теплових лічильників немає змоги вирахувати яку кількість теплової енергії використовується нежитловими приміщеннями. Пояснив, що ні відповідач, ні третя сторона не можуть визначити яку кількість теплової енергії використовує один під`їзд в житловому будинку, що є грубим порушенням вимог чинного законодавства. Встановлені лічильники не лише не зменшили витрати користувачів послуг, а навпаки збільшили оскільки, тариф на опалення для будинків, які не обладнанні тепловими лічильниками набагато менший ніж коли лічильник встановлений . Просить позов задовольнити та зобов`язати ПАТ «Київенерго» провести перерахунок за спожиту ним теплову енергію на централізоване опалення його квартири в період за жовтень 2016 по квітень 2019 року, а саме, призвести перерахунок за зайві нараховані Гкал; зобов`язати ПАТ «Київенерго» призвести перерахунок за спожиту ним теплову енергію на централізоване опалення квартири за жовтень 2016 по квітень 2019 року, виходячи з фактичної опалювальної площі під`їзду будинку та місячних показань будинкового лічильника тепла, пропорційно опалювальної площі (67 кв.м.); Протоколом автоматизованого розподілу судової справи від 18.04.2019 визначено склад суду під головуванням судді Усатової І.А. Ухвалою судді від 23.04.2019 відкрито спрощене позовне провадження у справі. 04.07.2019 до суду надійшли пояснення третьої особи КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м.Києва», в яких зазначило, що комунальне підприємство не є виконавцем послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання, а відповідно питання щодо здійснення перерахунку за відповідні послуги не належить до компетенції останнього; проти винесення рішення відповідно до вимог чинного законодавства України не заперечувало. Ухвалою суду від 25.07.2019 призначено справу до розгляду у судовому засіданні з повідомленням сторін. Протокольною ухвалою 07.11.2022 задоволено клопотання позивача про заміну відповідача, а саме ПАТ «Київенерго» належним відповідачем КП виконавчого органу Київради(Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго». Третя особа просила слухати справу у відсутність її представника, надала письмові пояснення у яких зазначила, що житловий будинок [ADDRESS] , знаходиться у комунальній власності територіальної громади м. Києва, закріплений на праві господарського відання за комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва» та обслуговується житлово-експлуатаційною дільницею № 903. Комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва» по вищезазначеному будинку надаються послуги з утримання будинку та прибудинкової території. Згідно Закону України "Про житлово-комунальні послуги", виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання з постачання теплової енергії ПАТ "Київенерго". Відповідно до п. 12 Правил, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 № 630 , у разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії споживач оплачує послуги згідно з їх показаннями пропорційно опалюваній площі (об`єму) квартири. Плата за послуги нараховується згідно з показаннями будинкового засобу обліку теплової енергії, а у разі його відсутності (несправності) за нормативами (нормами) споживання. Пунктом 14 Правил встановлено, що показання будинкових засобів обліку знімаються представником виконавця один раз на місяць у присутності постачальника та представника споживачів. Враховуючи вищевикладене, комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва» не є виконавцем послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання, а відповідно питання щодо здійснення перерахунку за відповідні послуги не відносяться до компетенції останнього. Просять розглянути позов відповідно до вимог діючого законодавства. КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» надіслано до суду відзив у якому просять у позові відмовити та зазначають, що відповідно до Угоди щодо реалізації проекту управління та реформування енергетичного комплексу міста Києва від 27.09.2001 (Угода), укладеною між Київською міською держави адміністрацією та акціонерною енергопостачальною компанією «Київенерго» (в подальшому, перейменована на ПАТ «КИЇВЕНЕРГО»), майно енергетичного комплексу міста Києва було передано у володіння та користування ПАТ «КИЇВЕНЕРГО». Згідно рішення Київської міської ради від 24.04.2018 № 517/4581 зазначена Угода припиняє свою дію стосовно майна ТЕЦ №5 та ТЕЦ №6, сміттєспалювального заводу (Завод «Енергія») з 01.08.2018, а стосовно іншого майна - з 01.05.2018. Вказане майно в подальшому було закріплене за Підприємством на праві господарського відання на виконання розпорядження Київської міської державної адміністрації від 27.12.2017 № 1693 «Про деякі питання припинення Угоди щодо реалізації проекту управління ті реформування енергетичного комплексу м. Києва від 27.09.2001, укладеної між Київською міською державною адміністрацією та акціонерною енергопостачальною компанією «Київенерго», та наказу Департаменту комунальної власності виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 04.05.2018 № 224 із змінами та доповненнями внесеними від 01.08.2018 № 370. Таким чином, КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» стало виконавцем послуг з централізованого опалення (ЦО) та централізованого постачання гарячої води (ЦПГВ) лише з 01.05.2018. Звертають увагу на те, що КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» не є правонаступником ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» (нині АТ «К.ЕНЕРГО»), яке раніше було виконавцем послуг у зазначеному будинку. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» в Єдиному державному реєстрі серед іншого містяться дані про юридичних осіб, правонаступником яких є зареєстрована юридична особа та дані про юридичних осіб - правонаступників. Частиною 1 ст. 10 зазначеного Закону встановлено, що якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою. Зауважують, що згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (ЄДР) відносно АТ «К.ЕНЕРГО» (ідентифікаційний код 00131305) дані про юридичних осіб-правонаступників відсутні. Так само в ЄДР відсутні дані про юридичних осіб, правонаступником яких є КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО». Вказане підтверджується правовими висновками Верховного Суду, зроблених останнім у справах при вирішенні процесуальних питань правонаступництва щодо заміни ПАТ«Київенерго» на КП«КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО», у постановах: від 20.12.2018 № 910/5082/18; від 18.03.2019 № 910/5244/18; від 20.03.2019 № 910/7715/18; від 28.03.2019 № 910/5095/18; від 18.04.2019 № 910/5105/18; від 22.05.2019 № 910/5096/18; від 23.05.2019 № 910/5085/18; від 23.05.2019 № 910/31608/15; За висновками судів, КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» стало правонаступником ПАТ «Київенерго» лише в частині зобов`язань з оплати спожитого останнім природного газу, тобто в частині основного боргу. 11.10.2018 між ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» (нині АТ «К.Енерго») (Кредитор) та КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» (Новий кредитор) було укладено договір про відступлення права вимоги (цесії 1 від 11.10.2018 № 602-18. за яким Кредитор відступає, а Новий кредитор набуває права вимоги до юридичних осіб, фізичних осіб, фізичних осіб-підприємців щодо виконання ними грошових зобов`язань перед Кредитором з оплати спожитих до 01.05.2018 послуг з ЦО та ЦПГВ. Відповідно до договору № 602-18 КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» набуло право вимоги до [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , у сумі 7 511,59 грн. за спожиті послуги централізованого опалення. Доказом того є витяг з Додатку № 2 до Договору № 602-18 (Додаток 1). У вищевказаному Додатку № 2 до Договору № 602-18 вказані номер особового рахунку, зобов`язання за яким відступаються, найменування боржника, його адреса та розмір заборгованості (основного боргу) за спожиті та неоплачені послуги централізованого опалення. Вказані відомості є достатніми для встановлення того, яке саме право вимоги та в якому розмірі ПАТ «Київенерго» відступило на користь нового кредитора - КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО». Таким чином, відповідно до умов Договору №602-18 заборгованість перед КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» за кв. [ADDRESS] , за послуги, які були надані ПАТ «Київенерго» до 01.05.2018 становить 7 511,59 грн. Таким чином, зважаючи на вищевикладене, з посиланням на ст. 514 ЦК України враховуючи, той факт, що нарахування за послуги централізованого опалення до 01.05.2018 здійснювалися попереднім суб`єктом господарювання, а саме ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» (в подальшому АТ «К.ЕНЕРГО») питання щодо проведення перерахунку за період з жовтня 2016 по 30.04.2018 повинно вирішуватися саме АТ «К.ЕНЕРГО». Отже, на КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» не може покладатись відповідальність за дії іншого суб`єкта господарювання - ПАТ «КИЇВЕНЕРГО». Нарахування плати за отримані послуги з централізованого опалення, мешканцям вищезазначеного будинку до листопада 2021 року проводились відповідно до п. 12 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ від 21.07.2005 № 630, а саме: згідно з показаннями будинкових засобів обліку, тобто за фактично спожиту теплову енергію пропорційно опалювальній площі всіх приміщень будинку. Систему централізованого опалення житлового будинку за адресою: [ADDRESS] оснащено чотирма будинковими засобами обліку теплової енергії, які встановлено на системі централізованого опалення будинку: -зав. № 69842628 марки MulticalU, діапазон розповсюдження - кв. 1-36; -зав. № 69842631 марки MulticalU діапазон розповсюдження - кв. 37-72; -зав. № 69842629 марки MulticalU, діапазон розповсюдження - кв. 73-108; -зав. № 69842630 марки MulticalU діапазон розповсюдження - кв. 109-150. Опалювальна площа квартир вищезазначеного будинку становить (дані на 01.10.2022):8568,20 кв.м; квартири оснащені квартирними засобами обліку теплової енергії та індивідуальною системою опалення відсутні; опалювальна площа нежитлових приміщень, система опалення яких підключена до загальнобудинкової системи становить 547,40 кв.м. У кв. [ADDRESS] відсутній індивідуальний засіб обліку теплової енергії. Теплолічильники зазначеного будинку обладнано системами дистанційного контролю та зняття показників (модемами). Відповідно окремий журнал обліку «спожитого тепла» не ведеться. Теплолічильники обліковують фактично спожиту теплову енергію будинком, всі якісні показники послуги з централізованого опалення та періоди її не надання. Зазначають, що 21.07.2020 КП «КИІВТЕПЛОЕНЕРГО» на поштову адресу Позивача було направлено відповідь на звернення Позивача від 03.07.2020, до якої було додано копії відомостей обліку спожитої теплової енергії житловим будинком [ADDRESS] за опалювальні періоди 2018/2019 та 2019/2020. А відтак вимога витребувати журнал обліку спожитого будинком тепла є безпідставною. У період до жовтня 2019 року, нарахування за спожиті послуги з централізованого опалення мешканцям вищезазначеного будинку проводились по сумарній витраті теплової енергії відповідно до показників чотирьох будинкових засобів обліку теплової енергії за інформацією, яка була інтегрована мережними ресурсами до програмного комплексу КП «КИІВТЕПЛОЕНЕРГО» попереднім суб`єктом господарювання - ПАТ «КИЇВЕНЕРГО». А саме, визначений за допомогою вузів комерційного обліку обсяг спожитої у будівлі теплової енергії включає обсяги теплової енергії на опалення житлових та нежитлових приміщень, які є самостійними об`єктами нерухомого майна, опалення місць загального користування та розподіляється між житловою та нежитловою частинами будинку відповідно до теплових навантажень цих частин, визначених пропорційно їх опалювальній площі. Тому в квитанціях на оплату було зазначено всі 4 будинкові лічильники. На початку опалювального сезону 2019-2020 рр., відповідно до змін в житлово- комунальному законодавстві в частині нарахування внесків за обслуговування вузлів комерційного обліку, КП «КИІВТЕПЛОЕНЕРГО» було уточнено інформацію щодо діапазону розповсюдження будинкових засобів обліку теплової енергії та уточнені дані внесено до програмного комплексу для проведення розрахунків за житлово-комунальні послуги. З жовтня 2019 року нарахування за спожиті послуги з централізованого опалення проводяться також по сумарній витраті теплової енергії відповідно до показників чотирьох будинкових засобів обліку теплової енергії (ст. 9, 10 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» від 22.06.2017 № 2119-УІІІ). Крім того, представником КП «КИІВТЕПЛОЕНЕРГО» 13.02.2023 було обстежено систему теплопостачання житлового будинку [ADDRESS] . В ході обстеження було підтверджено інформацію щодо наявності чотирьох приладів комерційного обліку теплової енергії. А також зазначено, що в житловому будинку знаходяться наступні не житлові приміщення: ФО [PERSON] розташований на першомх поверсі, опалення підключено до загально будинкової системи опалення. Згідно програми УНІВАН» площа приміщення 454,10 ФО [PERSON] розташоване на першому поверсі, опалення підключено до загально будинкової системи опалення. Згідно програми «УНІВАН» площа приміщення 93,3 м2. Оскільки нежитлові приміщення не мають окремих теплових вводів, а приєднані до теплових вводів будинку, то відповідно кожен з чотирьох приладів комерційного обліку теплової енергії обліковую теплову енергію як цих нежитлових приміщень, так і житлових приміщень інших споживачів будинку, що в даному випадку відповідає вимогам Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення від 21.07.2005 № 630 та Закону України «Про комерційний облік та водопостачання». Таким чином, зважаючи на вищевикладене, в даній ситуації жодним чином не було порушено права позивача. Нарахування здійснюються згідно вимог чинного законодавства і ні в якому разі не зачіпають його інтереси. Позивач у позові посилається на проведення перерахунку відповідно до Порядку проведення перерахунків розміру плати за надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення у разі ненадання їх або надання не в повному обсязі, зниження якості, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.02.2010 № 151 (далі - Порядок). Цей порядок є єдиним нормативним документом, який регламентує перерахунки у сфері надання комунальних послуг. Зазначеним Порядком визначено перелік відхилень кількісних та якісних показників, за якими КП «КИІВТЕПЛОЕНЕРГО» здійснює перерахунки, та наведено конкретні формули, які враховують періоди ненадання послуг або надання не в повному обсязі, зниження якості. Згідно до п. 4 Порядку якщо надання послуг з централізованого опалення розпочалося пізніше встановленого строку або опалювальний сезон достроково закінчився, а також за наявності перерв у наданні послуг, що перевищують допустимий строк (12 годин на добу один раз на місяць), перерахунок за надання таких послуг за відсутності квартирних та будинкових засобів обліку теплової енергії проводиться у разі оплати послуг за відповідними формулами. Відповідно до п. 5 Порядку у разі невідповідності фактичної температури в житлових приміщеннях нормативний перерахунок за надання послуги з централізованого опалення проводиться за відсутності квартирних та будинкових засобів обліку теплової енергії. Тобто, зазначеним Порядком не передбачено проведення перерахунку за послуги з централізованого опалення у разі наявності будинкового вузла комерційного обліку теплової енергії. Будинок позивача обладнано будинковими засобами обліку теплової енергії, про що зазначено вище. Крім того, Позивачем не надано Суду доказів того, в чому саме полягає порушення його прав. Домисли зазначені у зверненнях: «Мешканці будинку вважають, що вартість послуг централізованого опалення занадто збільшена та нас несправедливо обманюють» не є допустимими доказами у справі. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] до КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» в повному обсязі. У судовому засіданні представник позивача вимоги позовної заяви підтримав та просив задовольнити, з підстав, викладених у ній. Представник відповідача у у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на їх необґрунтованість та безпідставність. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про відмову у позові, з огляду на наступне. Позивач, звертаючись до суду з позовом зазначав, що відповідно до звірки з ЖЕК № 903 на його під`їзд було встановлено лише один лічильник обліку тепла, а не чотири, як зазначено в квитанції, відповідно вартість наданих послуг була суттєво завищена, оскільки відповідач виставляв рахунки за опалення не за показниками будинкового ЗОТЕ, який було встановлено на під`їзд. Вказав, що після отриманих квитанцій мешканці будинку, в тому числі і він, неодноразово звертались із заявами до відповідача та 3-ї особи з вимогою про термінове направлення фахівця з тепломережі для перевірки та звірки вузлів та мережі теплопостачання» але, до цього часу представники а ні відповідача, а ні третя особа так і не направили свого представника для врегулювання спірних питань. Відповідно до статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. У частині першій статті 2 ЦПК України вказано, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. За частиною першою статті 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Порушенням вважається такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке; порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково. Позивач, тобто особа, яка подала позов, самостійно визначає порушене, невизнане чи оспорюване право або охоронюваний законом інтерес, які потребують судового захисту. Обґрунтованість підстав звернення до суду оцінюються судом у кожній конкретній справі за результатами розгляду позову. При цьому, відсутність (недоведеність) порушеного або оспорюваного права позивача є підставою для ухвалення рішення про відмову у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин (постанова Верховного Суду від 29 червня 2021 року в справі № 916/2040/20). Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені частиною другою статті 16 ЦК України. Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. Під час оцінки обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права. Право чи інтерес мають бути захищені судом у належний спосіб, який є ефективним (постанова Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17). Застосування будь-яких засобів правового захисту матиме сенс лише за умови, що обрані суб`єктом порушеного права способи захисту відповідають вимогам закону та є ефективними. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від виду та змісту правовідносин, які виникли між сторонами, від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб твердження позивача про порушення було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення. Отже, захисту підлягає наявне законне порушене право (інтерес) особи, яка є суб`єктом (носієм) порушених прав чи інтересів та звернулася за таким захистом до суду. Тому для того, щоб особі було надано судовий захист, суд встановлює, чи особа дійсно має порушене право (інтерес), і чи це право (інтерес) порушено відповідачем. Суд встановив, що позивач при зверненні до суду з даним позовом, не обґрунтував, яке його суб`єктивне право чи охоронюваний законом інтерес порушено або невизнається особою, до якої пред`явлено позов. Позивач звертаючись до суду з позовом до відповідача зазначає, що неодноразово звертався до відповідача та третьої особи щодо неналежного надання послуг, необхідності перевірки і звірки вузлів і мережі теплопостачання, та просить суд зобов`язати ПАТ «Київенерго» провести перерахунок за спожиту ним теплову енергію на централізоване опалення його квартири в період за жовтень 2016 по квітень 2019 року, а саме, призвести перерахунок за зайві нараховані Гкал; зобов`язати ПАТ «Київенерго» призвести перерахунок за спожиту ним теплову енергію на централізоване опалення квартири за жовтень 2016 по квітень 2019 року, виходячи з фактичної опалювальної площі під`їзду будинку та місячних показань будинкового лічильника тепла, пропорційно опалювальної площі (67 кв.м.). Одночасно встановлено, що матеріали справи не містять будь-яких звернень позивача до відповідача, не зазначив цього представник позивача і у судовому засіданні. Наявність у [PERSON] сумніву стосовно правильності нарахувань та обчислень не може слугувати достатньою підставою для захисту його цивільного права, за відсутності доказів того, що таке право не визнається або заперечується відповідачем. Разом із цим, позивачем не надано належних та достатніх доказів на підтвердження порушення його певних прав (інтересів) будь-якими діями відповідача. Оскільки відсутність порушеного права є самостійною підставою для відмови у позові, суд дійшов обґрунтованого висновку про відмову в позові без дослідження обставин правильності нарахувань за спожиті комунальні послуги За статтями 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (стаття 80 ЦПК України). Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України). Надані з позовом документи, а саме: звернення, відповіді, усілякого виду та роду переписки стосуються інших осіб та будь- якого відношення до позивача не мають. Що стосується колективного звернення (а.с.8), судом воно до уваги не приймається , оскільки не містить будь-яких відміток про направлення та отримання органом, якому воно адресувалося. Суд констатує, що позивач не зазначив будь-яких даних, не надав достатніх підтверджувальних доказів, які б свідчили про порушення його права (інтересу) відповідачем. Наведений при зверненні до суду виклад обставин, без зазначення обґрунтування порушення прав (інтересів) позивача внаслідок таких дій, не може бути підставою для задоволення позову. Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що позивачем не доведено порушення його прав відповідачем, а відтак у задоволенні позов слід відмовити. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed