Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-26 00:00:00

05.12.2023 позивач [PERSON] , через свого представника адвоката Тимощук А.В., звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси із позовом, в якому, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог від 15.01.2024, просила стягнути з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] заборгованість за договором позики (розписка від 05.01.2021) в розмірі 2\~333,74 доларів США. Позовні вимоги мотивувала тим, що 05.01.2021 [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] отримали в борг від [PERSON] грошову суму в розмірі 4 960,00 доларів США зі строком повернення до 01.02.2023, про що написали відповідну розписку. Взяті на себе зобов`язання відповідачі порушили, борг у повному розмірі не повернули. Станом 04.12.2023 заборгованість відповідачів становила 4 667,64 доларів США, з яких: 3 696,93 доларів США - заборгованість по тілу боргу; 970,71 доларів США - заборгованість по відсоткам. 16.11.2023 з метою врегулювання спору позивачка направляла відповідачам вимогу про повернення боргу, однак відповідачі заборгованість в повному обсязі не погасили. 13.01.2024 позивачка отримала від [PERSON] та [PERSON] , в рахунок часткового погашення заборгованості по борговій розписці, 1\~848,50 доларів США (тіло боргу) та 485,40 доларів США (відсотки), тому розмір заборгованості зменшився та становить 2\~333,74 доларів США, з яких: 1\~848,43 доларів США - заборгованість по тілу боргу; 485,31 доларів США - заборгованість по відсоткам. За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа передана для розгляду судді Придніпровського районного суду м. Черкаси Булгаковій Г.В. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28.12.2023 відкрито провадження по справі та призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідачам встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, подала заяву, в якій просила проводити розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судове засідання в судове засідання повторно не з`явилися, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку. Правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалися, клопотань про відкладення або про розгляд справи за їх відсутності до суду не надходило. З урахуванням положень ч. 8 ст. 178, ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд встановив такі обставини та дійшов до відповідних висновків. Статтею 55 Конституції України та статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України). Виходячи з принципу диспозитивності цивільного судочинства та змагальності сторін (статті 12, 13 ЦПК України), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (стаття 80 ЦПК України). Згідно частин 1, 2 статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (стаття 626 ЦК України). Частиною 1 статті 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з положеннями статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до частини 1 статті 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно зі статтею 1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути надана розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (стаття 1047 ЦК України). З аналізу наведених норм слідує, що за своєю суттю розписка про отримання у борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми. Досліджуючи договори позики чи боргові розписки, слід з`ясувати справжню правову природу укладеного договору, незалежно від найменування документа. Під час розгляду справи судом встановлено, що 05.01.2021 [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] отримали від [PERSON] в борг, для розвитку підприємницької діяльності, грошові кошти в розмірі 4\~960,00 доларів США, які зобов`язалися повернути до 01.02.2023. За використання наданих грошових коштів щомісячно на суму позики нараховуються 2% до дня повернення боргу. Даний факт підтверджується наявною в матеріалах справи розпискою від 05.01.2021. Відповідачі свої\~зобов`язання\~щодо повернення\~коштів у\~обумовлений сторонами\~строк не\~виконали.\~16.11.2023\~позивачкою направлено\~на адресу\~відповідачів вимогу\~про повернення\~боргу протягом\~10\~днів з\~моменту її\~отримання,\~однак вказана\~вимога відповідачами\~проігнорована,\~борг вповному обсязі не повернуто. Як вбачається з наданого позивачкою уточненого розрахунку заборгованості, станом на 15.01.2023 заборгованість за розпискою від 05.01.2021 становить 2\~333,74 доларів США, з яких: 1\~848,43 доларів США - заборгованість по тілу боргу; 485,31 доларів США - заборгованість по відсоткам. Наданий позивачкою розрахунок заборгованості відповідачами не спростовано, контррозрахунку не надано, тому суд, ухвалюючи рішення у справі, приймає вказаний розрахунок позивачки, як належний та допустимий доказ. Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботи, надати послугу, сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Положеннями статей 526, 530 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. За змістом статей 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Нормою частини 1 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняться від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Враховуючи наведені положення закону та встановлені судом обставини справи, а також приймаючи до уваги, що між сторонами в належній формі укладено договір позики, проте відповідачі порушили свої зобов`язання щодо повернення грошових коштів, факт отримання відповідачами грошових коштів, підтверджується наданою ними розпискою, оригінал якої знаходиться в матеріалах справи, суд приходить до висновку про задоволення позову та стягнення з відповідачів на користь позивачки заборгованості за договором позики (розписка від 05.01.2021) в розмірі 2\~333,74 доларів США. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується положеннями статті 141 ЦПК України, згідно якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позовні вимоги [PERSON] задоволено повністю, то з відповідачів на користь позивача підлягає до стягнення в рівних частках судовий збір у розмірі 1\~696,85 грн., тобто по 424,21 грн. із кожного. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved