Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-19 00:00:00

11.08.2023 до Заводського районного суду м. Миколаєва надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства «Миколаївська теплоелектроцентраль» до [PERSON] , [PERSON] , в якій позивач просить стягнути з відповідачів борг за спожиту теплову енергію в сумі 26065,54 грн; суму, на яку підлягає збільшенню борг з урахуванням індексу інфляції 1807,92 грн, три відсотки річних 851,62 грн та судовий збір 2684,00 грн, посилаючись на невиконання ним умов договору надання послуг, що призвело до виникнення заборгованості. Ухвалою суду від 13.10.2023 року відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду. До судового засідання представник позивача подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить суд їх задовольнити, надала згоду на ухвалення заочного рішення. В судове засідання відповідачі повторно не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, відповідно до вимог ч. 11 ст. 128 ЦПК України, у зв`язку з тим, що зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження та місце роботи невідомо. Суд вважає можливим постановити рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку: [PERSON] , [PERSON] є споживачами послуг, які постачаються ПрАТ «Миколаївська теплоелектроцентраль» до квартири за адресою: [ADDRESS] (Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 20.06.2023). Відповідно до ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 360 ЦК України передбачено, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього (ч. 4 статті 544 ЦК України). Верховний Суд постановою від 19.08.2020 у справі № 703/2200/15-ц вказав, що кожен співвласник зобов`язаний брати участь у витратах щодо утримання майна, що є у спільній частковій власності, незалежно від того, хто здійснює фактичні дії, спрямовані на утримання спільного майна. Співвласник, який виконав солідарний обов`язок щодо сплати необхідних витрат на утримання майна, має право вимагати від іншого співвласника їх відшкодування. Позивач здійснював постачання теплової енергії до вищевказаної квартири в опалювальних сезонах 2018-2023, що підтверджується копіями нарядів на підключення будинку до теплових мереж на початку опалювального сезону. Однак відповідачами оплата послуг за надану теплову енергію не здійснювалась, в зв`язку з чим утворилась заборгованість. Відповідно до наданого позивачем розрахунку сума боргу відповідача за спожиту теплову енергію за період з 01.11.2018 по 01.06.2023, з урахуванням перерахунку абонплати та часткових платежів, складає 851,62 грн. За період з 01.12.2018 по 01.02.2022 відповідачам нараховані: 1807,92 грн - сума, на яку підлягає збільшенню борг з урахуванням індексу інфляції, 851,62 грн - три відсотки річних. Статями 68, 162 Житлового кодексу України визначено, що наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Відповідно до положень ст. 19 Закону України «Про теплопостачання», споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Статтею 11 ЦК України передбачено, що зобов`язання виникають з дій осіб, які породжують цивільні права та обов`язки. Обов`язок сплатити вартість спожитої теплової енергії випливає з самого факту користування тепловою енергією. Згідно ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язань і одностороння зміна умов договору не допускається. Положеннями ст.ст. 610, 611 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Уразі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. У відповідності до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми. Отже, з огляду на викладене, враховуючи неналежне виконання відповідачами зобов`язань за договором про надання послуг з теплопостачання позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідачі на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2684,00 грн, тобто по 1342 грн з кожного.

Outcome: approved