Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-11 00:00:00

В липні 2021р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення коштів на поховання, в обґрунтування якого вказала, що в 2018 році помер її брат [PERSON] , який отримував пенсію по інвалідності 2 групи загального захворювання. Він 12.02.2015 року отримав хірургічне лікування та з того часу постійно проживав з нею за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до довідки №567 від 11.06.2018р. вона протягом багатьох років здійснювала догляд за своїм братом, інвалідом другої групи, який помер [INFO] . У відповідності до накладних нею було витрачено: на поховання [PERSON] 7750грн., на поминальну вечерю 3000грн., поминальний обід 3710грн., поминальний обід 13000грн. Також за власні кошти було встановлено пам`ятник на загальну суму 38766грн. та 5500грн. на монтажні та транспортні послуги. Понесені нею витрати підлягають компенсації спадкоємцями, тому відповідно до ст.1232 ЦК України позивач просить: стягнути з [PERSON] та [PERSON] грошові кошти витрачені нею на поховання [PERSON] у розмірі 71726грн. солідарно. Ухвалою суду від 02.09.2021 року відкрито провадження та справу призначено до спрощеного провадження. Ухвалою суду від 20.06.2023 року скасовано заочне рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 06.10.2022 року, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного провадження. Позивач та представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили їх задоволити. Позивач суду також пояснила, що на похорон брата вона витрачала власні кошти. Після похорон вона отримала дві пенсії брата по 3200грн. і люди, які приходили на похорон, принесли десь 10000грн. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечила, оскільки витрати на поховання не були особистими коштами позивача. Позивач отримала дві пенсії брата, в якого були також власні заощадження в сумі дві тисячі доларів США, які витратили на похорон і придбання пам`ятника. Гроші на похорон дали і жителі села, а також участь у витратах на поховання приймала ще одна сестра померлого. Крім наведеного, витрати на поминальні обіди та на встановлення пам`ятника не є витратами на поховання. Інші учасники процесу в судове засідання не з`явились, повідомлялись про час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку. Заслухавши пояснення позивача, її представника, представника відповідача, дослідивши матеріли справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , довідкою про причини смерті від 11.06.2018р.. Після його смерті з заявами про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Хмельницького міського нотаріального округу Очеретної О.М. звернулись: [PERSON] (сестра), [PERSON] (син) та [PERSON] , що підтверджується даними спадкової справи №10-2018 від 10.10.2018 року. [PERSON] з 2015 року хворів, проходив періодично стаціонарне лікування, являвся особою з інвалідністю ІІ групи, що підтверджується: виписками з історій хвороб №2898 від 27.04.2018р., №836 від 08.02.2018р., №2194 від 05.04.2016р., №2051 від 31.03.2015р., №1589 від 13.03.2015р., № 2592 від 18.05.2015р., пенсійним посвідченням серії [NUMBER] . Згідно довідки виконавчого комітету Чорноострівської селищної ради від 11.06.2028 р. №567 [PERSON] , 1973р.н., на протязі багатьох років здійснювала догляд за своїм братом, інвалідом ІІ групи [PERSON] , який помер [INFO] та постійно проживав без реєстрації за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] за власні кошти похоронила [PERSON] . Відповідно до накладних наданих [PERSON] понесла витрати на поховання брата [PERSON] , придбання і встановлення пам`ятника на могилі, а саме: згідно накладної ФОП [PERSON] №128 від 07.06.2018р. 3000грн. поминальна вечеря; згідно накладної ФОП [PERSON] б/н від 07.06.2018р. 7750грн. одяг, речі для поховання, домовина; згідно накладної ФОП [PERSON] №2 від 14.07.2018р. 3710грн. поминальний обід; згідно накладної ФОП [PERSON] №129 від 08.06.2018р. 13000грн. поминальний обід; згідно рахунка-фактури №9 від 19.07.2018р. та видаткової накладної №1 від 20.07.2018р. ПП [PERSON] 38766грн. виготовлення пам`ятника; згідно видаткової накладної №1 від 20.07.2018р. ФОП [PERSON] 5500грн. монтажні та транспортні послуги, а всього разом 71726грн. При цьому в судовому засіданні позивач визнала, та не оспорювала, що після смерті брата отримала дві його пенсії по 3200грн. (6400грн.), а також жителі села принесли на похорон десь 10000грн. Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч.1 ст.1232 ЦК України спадкоємці зобов`язані відшкодувати розумні витрати, які були зроблені одним із них або іншою особою на утримання, догляд, лікування та поховання спадкодавця. Зазначена норма містить особливість при покладенні на спадкоємців обов`язку щодо покриття витрат на поховання спадкодавця, а саме такі витрати повинні бути розумними, що стосується їхнього розміру та необхідності здійснення. Відповідно до 2 Закону України "Про поховання та похоронну справу", під похованням померлого слід розуміти - комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечать законодавству. Тобто, до поховання відносяться комплекс заходів та обрядових дій, включаючи і облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечать законодавству. Намогильні споруди - пам`ятні споруди, що встановлюються на могилах та увічнюють пам`ять про померлих; предмети ритуальної належності - вироби, що є атрибутами поховання та облаштування могили (колумбарної ніші); ритуальні послуги - послуги, пов`язані з організацією поховання та облаштуванням місця поховання. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про поховання та похоронну справу» вартість послуг та предметів ритуальної належності визначається на принципах оплати тільки тих послуг, що відповідають державним стандартам та нормативним документам. Зокрема, згідно «Необхідного мінімального переліку окремих видів ритуальних послуг» затвердженого Наказом Держжитлокомунгоспу України від 19.11.2003 № 193, до необхідних ритуальних послуг входять: оформлення договору-замовлення на організацію та проведення поховання; оформлення свідоцтва про поховання; копання могили (викопування могили ручним або механізованим способом, опускання труни з тілом померлого в могилу, закопування могили, формування намогильного насипу та одноразове прибирання території біля могили); монтаж та демонтаж намогильної споруди при організації підпоховання в існуючу могилу; кремація тіл померлих; поховання та підпоховання урни з прахом померлих у колумбарну нішу, в існуючу могилу, у землю; зберігання урн з прахом померлих у крематорії; організація відправлення труни з тілом чи урни з прахом померлого за межі України; запаювання оцинкованої труни; замощення урни з прахом померлого в колумбарну нішу. Зі змісту вищенаведеної норми слідує, що церемонія поховання та церемонія поминання є зовсім різними правовими поняттями і встановлення пам`ятника, а також поминальний обід не входять до комплексу заходів щодо поховання спадкодавця. З наведеного слідує, що до комплексу заходів і обрядових дій з облаштування та утримання місця поховання відповідно до загальновідомих звичаїв і традицій, що не суперечать законодавству, не відносяться встановлення пам`ятників і влаштування поминальних обідів, оскільки останні хоча і є загальновідомими звичаями і традиціями, проте згідно законодавства не входять до облаштування і утримання місця поховання. Частиною 1 ст.13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до частини першої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. За загальними правилами доказування, визначеними статями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частина перша та друга статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). [PERSON] обґрунтовуючи розмір понесених витрат на поховання брата, які на її думку, повинні бути сплачені кожним із спадкоємців, посилається на рахунки та накладні, які містяться в матеріалах справи. З врахуванням\~наведеного та\~досліджених в\~судовому засіданні\~доказів встановлено,\~що витрати\~позивача на\~поховання брата,\~ передбачені ст. 1232 ЦК України, склали 7750грн., що підтверджується накладною ФОП [PERSON] б/н від 07.06.2018р.. Однак, враховуючи, що позивач отримала дві пенсії померлого в сумі 6400грн та жителями села було надано на похорон [PERSON] близько 10000грн., вказані кошти покривають витрати позивача на похорон брата. Крім наведеного, свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судовому засіданні повідомили, що у померлого [PERSON] були власні заощадження в сумі дві тисячі доларів. А свідок [PERSON] суду також пояснила, що на похорон брата [PERSON] та придбання пам`ятника, вони витрачали кошти, які принесли люди на похорон, його власні заощадження в сумі дві тисячі доларів США, які зберігались в неї. Вона також дала на похорон брата 4000грн. Отже, всі інші витрати, які було понесено позивачем на проведення поминальних обідів та встановлення надгробного пам`ятника, з урахуванням вищевикладених правових норм, не підлягають відшкодуванню, так як не є витратами, передбаченими ст.1232 ЦК України. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про стягнення коштів на поховання, слід відмовити.

Outcome: dismissed