Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-15 00:00:00

Представник [PERSON] звернувся до суду з позовом до Київської міської ради, третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сич І.М. про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Заява мотивована тим, що [INFO] померла рідна мати позивача, [PERSON] в м. Донецьк. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина. Під час оформлення спадкової справи нотаріусом було встановлено, що заявник пропустила шести місячний строк для прийняття спадщини. Оскільки постановою приватного нотаріуса Сич І.М. було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії від 05.09.2023 р. позивач просить суд поновити пропущений строк для прийняття спадщини за законом після померлої [PERSON] , зважаючи на те, що факт смерті матері на території України лише 03.01.2023 р. за рішенням Святошинського районного суду м. Києва. Провадження у справі відкрито 11.10.2023 , відповідно до положень ст.ст. 19,274 ЦПК України вирішено питання про її розгляд за правилами загального позовного провадження. Представник позивача просив розглянути справу за його відсутність, вказавши, що позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Заперечень щодо заочного розгляду справи не надходило. Представник відповідача, в судове засідання не з`явився, про час, день розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення судового засідання в адресу суду не надходило, правом на подачу відзиву на позовну заяву не скористався. Заінтересована особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сич І.М. в судове засідання не з`явилась, про час, день розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини неявки суду не повідомила. Заяв та клопотань, пояснень по суті спору не надходило. За таких обставин, зважаючи на положення ст. ст. ст. 223,280 ЦПК України, за відсутності заперечень сторони позивача, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних доказів, провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Дослідивши наявні в справі докази, та надавши їм відповідну оцінку суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що [INFO] у м. Донецьк померла [PERSON] , [INFO] , яка є матір`ю [PERSON] . Родинні зв`язки між позивачем та померлою підтверджують: свідоцтвом про народження доньки [PERSON] , [INFO] , серія [NUMBER] , видане [INFO] , актовий запис №1183; свідоцтвом про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] , серія [NUMBER] ,видане [INFO] , актовий запис №852, після реєстрації шлюбу позивач отримала прізвище чоловіка « [PERSON] » (копії наявні в матеріалах справи). Факт смерті [PERSON] , [INFO] встановлено рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 03.01.2023 р. Як свідчать матеріали справи, актовий запис про смерть [PERSON] № 276, складено 12.04.2023 р. Святошинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) відповідно до положень ст. 1216 ЦК України. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом, як це визначено ст. 1217 ЦК України. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки., відповідно до приписів ст. 1268 ЦК України. У зв`язку із тим, що за померлою матір`ю відкрилась спадщина, [PERSON] звернулась до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сич І.М. із заявою про її прийняття. Разом з тим, приватним нотаріусом 05.09.2023 р. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку із проауском строку для прийняття спадщини. Під час розгляду справи не було встановлено обставин, які б свідчили про те, що за свого життя [PERSON] було складено заповіт. Представник позивача зазначає, що строк для подання заяви на прийняття спадщини пропущено з поважних причин, а саме у зв`язку з тим, що лише 03.01.2023 було встановлено факт смерті матері [PERSON] [INFO] у м. Донецьк. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України , для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини . Статтею 1272 ЦК України визначено, що у разі, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Зважаючи на військову агресією РФ проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», відповідно до Указу Президента України, затвердженого Законом № 2102-IX від 24.02.2022 року ( зі змінами) в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан. У період дії правового режиму воєнного стану встановлено обмеження руху транспортних засобів, введено комендантську годину. Впровадження воєнного стану є надзвичайними невідворотними обставинами - форс-мажором, що підтверджується висновком Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1, яким ТПП України засвідчила військову агресію Російської Федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) до їх офіційного закінчення. Так, позивач була змушена звернутись до суду з заявою про встановленнм факту смерті матері на тимчасово окупованій території України. Даний факт становлено рішенням Святошинського районого суду м. Києва 03.01.2023 р. Відповідно до змісту ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», при розгляді справ українські суди повинні застосовувати Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та Протоколи до неї є складовою національного законодавства України. За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Отже, право на справедливий судовий розгляд, закріплене в пункті 1 статті 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя. Тобто Україна як учасниця Конвенції повинна створювати умови щодо забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства. Гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд включає в себе принцип доступу до суду, ефективність якого обумовлюється тим, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду за вирішенням певного питання, і що держава не повинна чинити правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7 роз`яснено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутись до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст.1272 ЦК України. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Таку позицію висловив Верховний Суд України при розгляді справи № 6-1486цс15 у постанові від 04.11.2015 року та при розгляді 26.09.2012 року справи № 6-85цс12. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, а також у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду: від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16, від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18. При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини кожної справи. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Так зазначив Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду 13.03.2020 р. у постанові у справі № 314/2550/17. Аналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст. 76 ЦПК України докази в їх сукупності, враховуючи, що факт смерті [PERSON] , яка настала [INFO] встановлено відповідним рішеннням суду 03.01.2023 р. суд дійшов висновку, що причини пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини позивачем є поважними. З урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що право позивача підлягає судовому захисту, шляхом надання додаткового строку для прийняття спадщини строком в два місяці з дня набранняцим рішенням законної сили, а відтак позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved