Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-25 00:00:00

І. Зміст позовних вимог. У листопаді 2023 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 10 000,00 грн. щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення ним 23-х років за умови продовження навчання. В обгрунтування позову посилалася на те, що 10.09.2004р. між ( [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який 04.05.2006р. було розірвано. У шлюбі народився син [PERSON] , [INFO] , який залишився проживати разом з позивачем. Після досягнення сином повноліття, з січня 2023р. відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає, жодної участі в житті дитини не приймає, хоча має таку можливість, оскільки є працездатною особою, працює та отримує дохід, тому частину з нього може віддавати на утримання дитини, відповідно до ст. 199 СК України, зобов`язаний утримувати повнолітнього сина, який продовжує навчатися до досягнення ним 23-х років. Просить позов задовольнити. ІІ. Процесуальні рішення у справі. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 24.11.2023р. відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. ІІІ. Позиції учасників судового провадження Враховуючи те, що відповідач у встановлений строк відзив на позовну заяву не надав, суд вирішує справу за наявними матеріалами у відповідності ч.8 ст. 178 ЦПК України. Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, категорію та складність справи, враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. ІV. Фактичні обставини встановлені судом та норми права,які підлягають застосуванню та мотиви суду,щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано/а.с.7/. Від шлюбу сторони мають повнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] /а.с.8/. Відповідно до довідки начальника відділу організаційно-кадрової роботи Національної академії наук України Київського університету права [PERSON] дійсно є здобувачем освіти 1 курсу очної (денної) форми здобуття освіти Київського університету права Національної академії наук України спеціальності 081 «Право» ступеня вищої освіти «Бакалавр». Дата вступу 01.09.2023р., дата закінчення навчання 30.06.2027р./а.с.9/. Відповідно до договору про надання освітніх послуг № 7/ПБд-23 від 01.09.2023р. (п. 1.4) договору навчання одержувача відбувається протягом трьох років десяти місяців. Відповідно до п. 5.2 договору загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання, визначений у п. 1.4 даного договору, в цінах року початку навчання становить 126 000,00 грн., тобто 31 500,00 грн. за один рік./а.с.10/. Положеннями ч.1,3 ст.199 СК України визначено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно з ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. При цьому суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати (ч. 3 ст. 182 СК України) Аналіз ст.199, 200 СК України вказує на те, що законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дочок, синів, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу. Стягнення аліментів на утримання дочки чи сина, які продовжують навчання, є одним із способів захисту інтересів останніх, забезпечення одержання ними коштів, необхідних для їх життєдіяльності, оскільки на період навчання вони не мають самостійного заробітку та потребують матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дочок, синів, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. СК України ґрунтується на принципі рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. За змістом статей 191, 200 СК України аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів, а частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на повнолітніх дочку, сина, визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. У п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Судом встановлено, що [PERSON] - син сторін на день звернення до суду не досяг 23 років, продовжує навчання на денній формі навчання, не працює, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги. Навчання на денній формі позбавляє сина сторін можливості працевлаштуватися та одержувати певний дохід, у зв`язку з чим він потребує матеріальної допомоги. Щодо матеріального стану відповідача, то слід зазначити, що ним не спростовано того, факту, що він не може надавати таку матеріальну допомогу. В той же час, обов`язок утримувати свого повнолітнього сина , який продовжує навчатися після досягнення повноліття, незалежно від форми навчання, покладається на обох батьків. Враховуючи викладене, виходячи з рівності обов`язку батьків утримувати дитину, оцінюючи в сукупності зібрані докази,з урахуванням матеріального становища сторін, зокрема суд враховує, що відповідач є особою працездатного віку, потребу в матеріальній допомозі повнолітнього сина, що продовжує на денній формі навчатися, суд вважає за необхідним, позов задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 4 500,00 грн. на утримання сина до закінчення навчання, тобто до 30.06.2027р., що буде належним захистом прав повнолітнього сина. V. Розподіл судових витрат між сторонами. Крім того, у відповідності до ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 1073, 60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial