Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-11 00:00:00

11.07.2023 року представник позивача звернулась до суду з позовною заявою, в якій просила визнати припиненою іпотеку, яка виникла на підставі іпотечного договору б/н, укладеного 09.07.2008 року між [PERSON] та ПАТ «БМ Банк», предметом іпотеки за яким є нежитлова будівля, контора площею 419,7 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , зобов`язати приватного нотаріуса Звягельського районного нотаріального округу Житомирської області Лавренюк Т.Г. зняти заборону відчуження з об"єкту вказаного нерухомого майна та вчинити реєстраційну дію в державному реєстрі речових прав, а саме: вилучити обтяження. В обґрунтування позову зазначила, що 02.09.2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Едельвейс-Агро» (надалі - ТОВ «Едельвейс-Агро») придбало з електронних торгів, організованих державним підприємством «СЕТАМ», нерухоме майно - нежитлову будівлю, контору площею 419,7 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Вказане нерухоме майно було реалізоване як предмет іпотеки, відповідно до умов Договору іпотеки б/н, укладеного 09.07.2008 року між ПАТ «БМ Банк» та [PERSON] , укладеного із забезпечення зобов"язань останнього за договором відновлювальної кредитної лінії від 24.01.2008 року року №2008-001/ДС-002, посвідченого приватним нотаріусом Звягельського районного нотаріального округу Житомирської області Лавренюк Т.Г. 10.09.2021 року приватним нотаріусом Новоград-Волинського районного нотаріального округу Житомирської області Качан В.О. видано ТОВ «Едельвейс-Агро» Свідоцтво про право власності на вказану нежитлову будівлю та внесено до Державного реєстру речових прав відповідно інформацію про право власності за позивачем. Однак, при спробі розпорядитися даним майном встановлено, що в Єдиному реєстрі заборон відчуження об"єктів нерухомого майна не знято заборону на спірне майно, яке зареєстровано 09.07.2008 року приватним нотаріусом Звягельського районного нотаріального округу Житомирської області Лавренюк Т.Г. на підставі договору іпотеки б/н, 09.07.2008 року, реєстраційний номер обтяження: 7537516. 30.05.2023 року представник позивача звернулася до приватного нотаріуса Звягельського районного нотаріального округу Житомирської області Лавренюк Т.Г. із заявою, в якому просила зняти вище вказану заборону на нерухоме майно у зв"язку із його придбанням за результатами електронних торгів. 06.06.2023 року від відповідача на адресу позивача надійшла постанова про відмову у вчиненні даної нотаріальної дії. Вважає права позивача порушеними, тому представник позивача звернулася до суду з даним позовом. 14.07.2023 року провадження у справі відкрито у порядку загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено підготовче судове засідання. 31.07.2023 року відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити у задоволенні позову. Вважає, що обов`язок зі зняття всіх арештів і заборон покладається на орган ДВС, що здійснював виконавче провадження з примусового листа та передавав майно на реалізацію (аукціон). 18.08.2023 року представником позивача подано до суду відповідь на відзив, в якому вказала, що відповідно до Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у редакції чинній на час припинення іпотеки, нотаріус, який наклав заборону, знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення, у тому ж числі, після припинення договору іпотеки у зв`язку з відчуженням іпокодержателем предмета іпотеки. У свою ж чергу, представник ПАТ «БМ Банк» не направляв в адресу нотаріуса такого повідомлення, у зв"язку із припиненням банківської діяльності. Тому саме позивач звернувся до суду з таким позовом до приватного нотаріуса. 04.10.2023 року до справи залучено Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, роз`яснено третій особі права, передбачені ст. 43 ЦПК України, встановено строк подачі письмових пояснень, роз`яснено іншим учасникам справи їх право на подачу відповіді на пояснення третьої особи, підготовче судове засідання відкладено. 31.10.2023 року представником позивача подано до суду письмові пояснення по суті позову, із зазначенням практики Верховного Суду у подібній справі, які зводяться до того, що належним відповідачем у справі має бути приватний нотаріус, який наклав заборону на відчуження майна. Того ж, 31.10.2024 року закрито підготовче судове засідання, справу призначено до розгляду. 12.02.2024 року у судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, які просила задовольнити. Інші учасники у справі у судове засідання не прибули, про дату час та місце розгляду справи повідомлялися. Відповідач та представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, подали письмові заяви про розгляд справи без їх участі. Заслухавши представника позивача, з`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши доказами, якими вони обгрунтовуються, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за наступних підстав. Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно зіст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Судом встановлено, що 02.09.2019 року ТОВ «Едельвейс-Агро» придбало з електронних торгів, організованих державним підприємством «СЕТАМ», нерухоме майно - нежитлову будівлю, контору площею 419,7 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Вказане нерухоме майно реалізоване як предмет іпотеки, відповідно до умов Договору іпотеки б/н, укладеного 09.07.2008 року між ПАТ «БМ Банк» та [PERSON] на забезпечення зобов"язань останнього за договором відновлювальної кредитної лінії від 24.01.2008 року року №2008-001/ДС-002, посвідченого приватним нотаріусом Звягельського районного нотаріального округу Житомирської області Лавренюк Т.Г. 10.09.2021 року приватним нотаріусом Новоград-Волинського районного нотаріального округу Житомирської області Качан В.О. видано ТОВ «Едельвейс-Агро» Свідоцтво про право власності на вказану нежитлову будівлю та внесено до Державного реєстру речових прав відповідно інформацію про право власності за ТОВ «Едельвейс-Агро» (а.с.8-9). Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об"єктів нерухомого майна щодо субєкта, сформованого 04.04.2023 року, наявне обтяження - заборона на нерухоме майно: нежитлову будівлю, контору площею 419,7 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , зареєстроване 09.07.2008 року приватним нотаріусом Звягельського районного нотаріального округу Житомирської області Лавренюк Т.Г. на підставі Договору іпотеки б/н від 09.07.008 року, реєстраційний номер обтяження: 7537516 (а.с.10-11). 30.05.2023 року представник позивача звернулася до приватного нотаріуса Звягельського районного нотаріального округу Житомирської області Лавренюк Т.Г. із заявою про зняття заборони на нерухоме майно у зв"язку із його придбанням за результатами електронних торгів (а.с.13). 06.06.2023 року приватним нотаріусом Звягельського районного нотаріального округу Житомирської області Лавренюк Т.Г. винесена постанови про відмову у вчиненні даної нотаріальної дії (а.с.12). Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ст. 1 Першого ПротоколуКонвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно зі ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України, передбачено що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. У відповідності до пункту 33 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 №5 "Про судову практику у справах про захист права власності та інших речових прав", застосовуючи положення статті 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого. Відповідно до положень статей 391,396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача. При цьому суди повинні брати до уваги будь-які фактичні дані (статті 76 - 78 ЦПК), на підставі яких за звичайних умов можна зробити висновок про наявність такої небезпеки. Обтяження наявні на нерухомому майні позивачів, зареєстровані на підставі договору іпотеки, очевидно, порушують їх право на вільне розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 575 ЦК України та ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - це окремий вид застави, вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду (ч.1ст. 3 Закону України «Про іпотеку»). Вона має похідний характер від основного зобов`язання і, за загальним правилом, є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору (ч.5ст. 3 Закону України «Про іпотеку»). Згідно із ст. 17 Закону України «Про іпотеку» припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності (спеціального майнового права) на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; з інших підстав, передбачених цим Законом. Наступні іпотеки припиняються внаслідок звернення стягнення за попередньою іпотекою. Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку. За ст. 74 Закону України «Про нотаріат», одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна. Згідно з пп. 1, 2, 3 п. 5.1. Глави 15 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, нотаріус, який накладав заборону, знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення: кредитора про погашення позики; про припинення (розірвання, визнання недійсним) договору застави (іпотеки); про припинення договору іпотеки у зв`язку з набуттям іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання, після припинення договору іпотеки у зв`язку з відчуженням іпотекодержателем предмета іпотеки. Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Пунктом 9 частини 2 ст. 27 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державна реєстрація обтяжень проводиться на підставі: судового рішення щодо набуття, зміни або припинення обтяження речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості, що набрало законної сили. Таким чином, у зв`язку із придбанням 02.09.2019 року ТОВ «Едельвейс-Агро» з електронних торгів нерухомого майно - нежитлової будівлі, контори площею 419,7 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яке було предметом іпотеки з метою забезпечення відновлювальної кредитної лінії, укладених між ПАТ «БМ Банк» та [PERSON] , суд дійшов висновку, що договір іпотеки припинив свою дію, відповідно іпотека також є припиненою. Оскільки належне виконання основного зобов`язання припиняє іпотеку й обтяження нерухомого майна, що є предметом іпотеки, то належним способом захисту прав позивачів, є припинення іпотеки та припинення відповідних обтяжень зареєстрованих на підставі договору іпотеки, а тому суд у цій частині позовні вимоги задовольняє. Разом з тим, у задоволенні позову у частині вчинення реєстраційної дії в державному реєстрі речових прав, а саме щодо вилучення обтяження, слід відмовити, оскільки остання є похідною від вимоги про зняття заборони відчуження з об"єкту нерухомого майна та взаємно виключає її. Щодо розподілу судових витрат. Згідно платіжного доручення представником позивача під час подачі позову до суду сплачено 2 684,00 грн судового збору. Тому, згідно вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений у справі судовий збір.

Outcome: partial