Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-18 00:00:00

У провадженні Солом`янського районного суду міста Києва перебувала цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] , про стягнення аліментів на дитину та стягнення аліментів на дружину до досягнення дитиною трьох років. Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 30 січня 2024 року позов задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , в розмірі частини від усіх видів заробітку (доходів), щомісячно, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14 березня 2023 року і до досягнення [PERSON] повноліття. Стягнуто з [PERSON] на користь держави судовий збір в розмірі 1 073,60 грн. В іншій частині позову відмовлено. 05 лютого 2024 року до суду надійшла заява представника позивача про ухвалення додаткового рішення, в якій останній просив ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] понесені судові витрати на правничу допомогу в розмірі 10 000 грн. Мотивуючи подану заяву, зазначає, щодо закінчення судових дебатів ним було подано до суду заяву про намір клопотати про стягнення судових витрат після ухвалення судового рішення. З урахуванням викладеного, представник позивача 05 лютого 2024 року подав до суду цю заяву та зазначив, що 23 лютого 2023 року між ним та позивачем був укладений договір про надання правової допомоги, за умовами якого адвокат зобов`язаний здійснювати представництво і захист інтересів клієнта (позивача) у судових справах, в т. ч. в цивільних (пункт 2.1. договору), а клієнт надав право адвокату діяти в його інтересах з усіма необхідними повноваженнями (пункт 3.2. договору). Крім того, згідно з додатковою угодою № 1 та № 2 до цього договору позивачка доручила йому вести цю справу в суді першої інстанції. Додатковою угодою № 2 визначений і гонорар, який має сплатити позивачка - 20 000 грн. У подальшому між адвокатом та позивачкою підписано акт про надання правової допомоги із детальним описом виконаних робіт. Враховуючи викладене, беручи до увагу, що судом позов задоволено частково, просить стягнути з відповідача половину витрат на правову допомогу в сумі 10 000 грн. Учасники справи в судове засідання не з`явилися, оскільки в судове засідання не викликалися, у відповідності до вимог частини четвертої статті 270 ЦПК України. Згідно з частиною другою статті 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Отже, оскільки учасники в судове засідання не викликались, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши зміст поданої до суду заяви, дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Згідно з частиною восьмою статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила чи має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Так, представник позивача [PERSON] - адвокат Щербань Д. М. у судовому засіданні до закінчення судових дебатів зазначив, що докази понесених позивачем судових витрат будуть подані до суду після ухвалення рішення відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України, та у встановлений законодавством 5?денний строк звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення, до якої додав відповідні докази. Пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до частин першої-третьої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Частиною 2 цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно із частиною четвертою статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до частини шостої статті 137 ЦПК України обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. У розумінні положень частини п`ятої статті 137 ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19, провадження № 61-22131 св 19. Витрати на правничу допомогу, які мають бути документально підтверджені та доведені, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правничої допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій тощо). Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Як вбачається з матеріалів заяви 23 лютого 2023 року між адвокатом Щербанєм Д. М. та [PERSON] був укладений договір про надання правової допомоги. Відповідно до пункту 1 договору клієнт доручає, а адвокат бере на себе зобов`язання надавати правову допомогу клієнту в обсязі та на умовах, передбачених цим договором. Згідно з пунктом 4 зазначеного договору розмір гонорару та витрат, пов`язаних з виконанням доручення клієнта погоджується між адвокатом та клієнтом у додаткових угодах до цього договору. Відповідно до додаткової угоди № 1 від 03 березня 2023 року до договору про надання правової допомоги від 23 лютого 2023 року позивач доручає, а адвокат приймає для виконання доручення ведення в суді першої інстанції справи за її позовом до [PERSON] про визначення місця проживання дитини, стягнення аліментів на утримання дитини та стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років. Згідно з додатковою угодою № 2 від 10 листопада 2023 року до договору про надання правової допомоги від 23 лютого 2023 року з урахуванням того, що Солом`янський районний суд в м. Києві постановив ухвалу від 14 липня 2023 року, якою роз`єднав позовні вимоги [PERSON] , а іншою ухвалою від 30 серпня 2023 року відкрив провадження у справі № 759/4598/23 за позовом [PERSON] до [PERSON] , про стягнення аліментів на дитину та стягнення аліментів на дружину до досягнення дитиною трьох років, то клієнт доручає, адвокат приймає для виконання доручення ведення в суді першої інстанції справи № 759/4598/23 з урахуванням роз`єднання позовних вимог. Клієнт сплачує адвокату гонорар за виконання вказаного доручення в розмірі 20 000 грн. Відповідно до Акта про надання правової допомоги від 01 лютого 2024 року адвокат надав позивачу згідно з договором про надання правової допомоги від 23 лютого 2023 року та додатковими угодами № 1 та № 2 у справі № 759/4598/23 наступну правову допомогу: вивчення та аналіз позиції щодо визначення місця проживання дитини, стягнення аліментів на утримання дитини та стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років; підготовка позову щодо визначення місця проживання дитини, стягнення аліментів на утримання дитини та стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років; підготовка клопотання про передачу справи за підсудністю; підготовка та подання до суду клопотання про подання доказів понесених судових витрат у порядку статті 141 ЦПК України; складання заяви про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат. Загальна вартість наданої правової допомоги за цим актом - 20 000 грн. На відповідну суму адвокатом був виданий рахунок на оплату № 000202 від 02 лютого 2024 року. У постанові Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19, провадження № 61-22131св19 також судом зроблено висновок, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 ЦПК України). Таким чином, оплата позивачем [PERSON] судових витрат, пов`язаних із витратами на професійну правничу допомогу, підтверджена належними та допустимими доказами. Під час розгляду даної справи від відповідача не надходило заперечень щодо розміру визначеної позивачем вартості судових витрат. Співмірності судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідач також не оспорював. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача [PERSON] витрат на правничу допомогу у розмірі 10 000 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved