Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що він має з відповідачем спільну доньку та за рішеннями суду з нього на користь відповідача стягуються аліменти у розмірі 1/2 частини його заробітку. Позивач уклав шлюб та у нього народився син, тому на його утриманні перебувають дружина та син, які потребують його допомоги. За таких обставин просить зменшити розмір аліментів з 1/2 частини на 1/4 частину заробітку доходу. Позивач в судове засідання не з`явився. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти зменшення розміру аліментів не заперечує. Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити, виходячи з фактичних обставин справи. У відповідності зі ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 12 та ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Як встановлено в судовому засіданні, 07 травня 2010 року Народицьким районним судом Житомирської області видано виконавчий лист по справі № 2-55/10, відповідно до якого з [PERSON] , [INFO] , стягуються аліменти на користь [PERSON] , [INFO] , на утримання доньки, [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/2 частини його заробітку (доходу), але не менше визначеного діючим законодавством мінімуму на дитину щомісячно з 02.12.2009 року до [INFO], тобто до досягнення дитиною повноліття. 08.07.2017 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] видане виконавчим комітетом Путиловицької сільської ради Луганського району Житомирської області. [INFO] від шлюбу народився син, [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] видане Луганським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до положень статті 27 Конвенції «Про права дитини», яку ратифіковано Постановою ВР № 789-XII від 27 лютого 1991 року право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 27 Конвенції батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника аліментів або одержувача аліментів у разі зміни його матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Відповідно до Постанови Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13, з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Частиною 4, 5 статі 183 СК України передбачено, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу (ч. 2 ст. 182 СК України). Відповідно до ст.70 Закону України «Про виконавче провадження», розмір аліментів, які стягуються з боржника, не повинен перевищувати 50% заробітної плати цієї особи. Судом встановлено, що на даний час позивач має на утриманні двох малолітніх дітей, та відповідно до рішення суду на утримання доньки стягується половина його заробітку (доходу). Таким чином, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. Зменшення розміру аліментів з 1/2 частини до 1/4 на утримання неповнолітньої дитини, на думку суду, є розумним, не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом щодо захисту прав дитини. Враховуючи наведене, вимоги позивача щодо зменшення розміру аліментів підлягають задоволенню. За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме, з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Outcome: approved