Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-25 00:00:00

У грудні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ « ФК « ЄАПБ ») звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення на свою користь заборгованості за кредитним договором №23262-09/2022 від 25 вересня 2022 року в розмірі 19500 грн, з яких 5000 грн. заборгованість за тілом кредиту та 14500 грн. заборгованості за відсотками. В обґрунтування заявленого позову вказує, що 25 вересня 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» (далі\~ТОВ «Інвеструм») та [PERSON] уклали кредитний договір №23262-09/2022. Вказаний договір був підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, який був надісланий на його номер телефону, що підтверджується умовами договорів, реквізитами та підписами сторін. За загальними умовами вказаного кредитного договору позичальник [PERSON] отримав кредитні кошти на умовах платності користування та зобов`язався повернути кредитні кошти, сплатити проценти за користування коштами та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договорами. Однак, в подальшому відповідач не виконав свої зобов`язання щодо повернення, наданого йому кредиту. 29 червня 2023 року між ТОВ «Інвеструм» та ТОВ « ФК « ЄАПБ » укладено договір факторингу №29062023, за умовами якого ТОВ «Інвеструм» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ « ФК « ЄАПБ » прийняло належні ТОВ «Інвеструм» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників, в тому числі за кредитним договором №23262-09/2022 від 25 вересня 2022 року, укладеним із відповідачем. Таким чином, за вказаним договором факторингу до ТОВ « ФК « ЄАПБ » перейшло право вимоги за зобов`язаннями [PERSON] по вищевказаному кредитному договору. Оскільки відповідач в добровільному порядку не виконав своїх зобов`язань, тому товариство змушене було звернутися до суду за захистом своїх прав. В судове засідання представник позивача ТОВ «ФК «ЄАПБ» - Ільїн А.Є., який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Відповідач [PERSON] , який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, до суду не з`явився, причини неявки суду не повідомив, заяв та клопотань не подавав. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 19 лютого 2024 року постановлено провести по справі заочний розгляд. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч.2\~ст.247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або тож кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною 1\~статті 1054 ЦК України\~встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно положень ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Відповідно до ч. 1ст. 612\~ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Відповідно до\~ст.625\~ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). За частиною першою статті 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. У частині першій статті 516 ЦК України зазначено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Судом встановлено, що 25 вересня 2022 року між ТОВ «Інвеструм» та [PERSON] укладено кредитний договір №23262-09/2022. Згідно пункту 1.1 вказаного договору фінансовий кредит в розмірі 5 000 грн. наданий позичальнику на умовах строковості, зворотності, платності строком на 25 днів, до 19 жовтня 2022 року із сплатою відсотків 912.5% від суми договору річних в розрахунку 2.5 % на добу відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Згідно додатку № 1 до договору сума нарахованих процентів за кредитом становить 3125 грн., а загальна вартість кредиту складає 8125 грн. 29 червня 2023 року між ТОВ «Інвеструм» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 29062023 згідно умов якого ТОВ «Інвеструм» передає (відступає) права вимоги, а ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Інвеструм» права вимоги до боржників. Згідно п. 1.2. договору факторингу, сторони погодили, що перехід від фактора прав вимоги заборгованостідо боржників відбувається в момент підписання сторонами акти прийому-передачі реєстру боржників згідно додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Відповідно до Реєстру боржників від 29 червня 2023року до Договору факторингу № 29062023 від 29 червня 2023 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 19500 грн, з яких: 5000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 14500 грн - сума заборгованості за відсотками. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» виходячи з Витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № 29062023\~від 29\~червня 2023\~року за договором\~№23262-09/2022 від 25 вересня 2022 року в розмірі 19500 грн, з яких 5000 грн. заборгованість за тілом кредиту та 14500 грн. заборгованості за відсотками. Разом з тим, розмір заборгованості в частині нарахованих позивачем відсотків не відповідає умовам договору. Так, позивач просив стягнути з відповідача за договором №23262-09/2022 від 25 вересня 2022 року в розмірі 19500 грн, з яких 5000 грн. заборгованість за тілом кредиту та 14500 грн. заборгованості за відсотками. Як убачається зі змісту вказаного договору, відповідач отримав в кредит 5000 грн. під 2,5 відсотків на добу строком на 25 днів. Пунктом 2.4 сторони передбачили, що обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за договором здійсняється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках за від суми кредиту з першого дня надання кредиту клієнту до дня повного погашення заборгованості за кредитом включно. Обґрунтовуючи розмір\~заборгованості в\~сумі 19500\~грн, яка утворилась станом на 31 жовтня 2023 року за вказаним договором від 25 вересня 2022 року, позивач надав відповідний розрахунок заборгованості, який свідчить про те, остання включає період з\~ 19 жовтня 2022 року до 31 жовтня 2023 року, який виходить за межі строку кредитування, визначеного договором. За положеннями статей 1046, 1049 Цивільного кодексу України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Аналіз зазначених норм матеріального права дозволяє дійти висновку про те, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Зазначена правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах: від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, від 4 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц, від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц. Як убачається зі змісту договору про надання фінансового кредиту №23262-09/2022, строк надання кредиту в сумі 5000 грн. складає 25 днів та його надано під відсоткову ставку 2,5 відсотків за кожен день користування кредитом. Тому ураховуючи, що відповідач не виконував умови договору належним чином, його заборгованість за відсотками за користування кредитом складає 3125 грн. (5000:100х2,5х25), а загальна заборгованість відповідно 8125 грн. З огляду на викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню частково на суму 8125 грн., з яких 5000 грн. заборгованості за основною сумою боргу, 3125 грн. заборгованості за відсотками. Відповідно до ст.\~141\~ЦПК стягненню із відповідача пропорційно до задоволеної частини позовних вимог також підлягають документально підтверджені судові витрати позивача в справі у сумі 1118,15 грн.

Outcome: partial