overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-27 00:00:00

26.01.2024 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовано тим, що сторони перебувають у шлюбі та є батьками [PERSON] , [INFO] . За доводами позивача тривалий час між ними були непорозуміння та суперечки, спільне проживання стало неможливим, що призвело до фактичного розірвання шлюбних стосунків. Відносини між ними зіпсовані, існують великі розбіжності в інтересах, в поглядах на життя, внаслідок чого спільне життя з відповідачем і збереження шлюбу є неможливим. Справу передано головуючому судді 26.01.2024 р. Ухвалою Ріпкинського районного суд Чернігівської області від 30.01.2024 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Призначено судове засідання на 28.02.2024 р. Позивач та відповідач у судове засідання не з`явилися. Повідомлені про день, час та місце розгляду справи належним чином. Позивач подала до суду письмову заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги підтримує, та просить їх задовільнити, зареєстровану за вх. № 743/24 від 28.02.2024 р. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази у справі, приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони 29.07.2019 р. зареєстрували шлюб та є батьками [PERSON] , [INFO] . Вказані обставини не заперечуються учасниками справи та не підлягають доказуванню відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України. Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає про таке. Частиною 3 статті 56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У статті 110 Сімейного кодексу України зазначено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд вважає, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача та не має підстав вважати, що внаслідок розірвання шлюбу будуть порушені права сторін та дитини. Крім того, позивач не просив надати строк на примирення, від відповідача таке клопотання теж не надходило. Тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Виходячи з положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-27 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного тексту рішення суду, пов`язаного з потребою у наведенні доводів, суд вважає за необхідне відкласти складання повного рішення суду на строк не більш як п`ять днів, проголосивши його вступну та резолютивну частини. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-27 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася з позовом в суд до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 09 лютого 2018 року в Здолбунівському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, актовий запис № 19. З позовної заяви вбачається, що сторони по справі перебувають зареєстрованому шлюбі з 09 лютого 2018 року. Від спільного проживання в них дітей немає. Причиною розпаду шлюбу є те, що у позивачки з відповідачем різні погляди на моральні аспекти подружнього життя, сторони втратили один до одного почуття любові та поваги, в результаті чого стали зовсім чужими людьми, шлюб має формальний характер. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, надіславши на адресу суду заяву в якій просить слухати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надіславши на адресу суду заяву про визнання позову. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, у відповідності до частини 2 статті 247 ЦПК України, постановив здійснювати розгляд справи у відсутність сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. 19 січня 2024 року ухвалою судді відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи та надано відповідачу строк для надання заяви із запереченнями, щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Окрім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що в позивачки та відповідача існують непрості сімейні відносини. Сімейне життя не склалось, злагоди у сімейному житті не має. Позивачка вважає, що подальше збереження сім`ї є недоцільним і неможливим, шлюб носить формальний характер, примирення заперечує. З свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] та [PERSON] 09 лютого 2018 року зареєстрували шлюб у Здолбунівському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, актовий запис № 19. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] ». Згідно статті 110 Сімейного Кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно частини 2 статті 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин суд вважає, що причини, які змусили позивачку наполягати на розірванні шлюбу, є вагомими та обґрунтованими, а позов підлягає до задоволення. Вирішуючи питання розподілу судових витрат по справі, суд вважає, що їх слід покласти на сторони в понесених ними розмірах. На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-27 00:00:00

Представник психіатричного закладу КНП «ХОЗзНПД» ХОР звернувся із заявою про примусову госпіталізацію до закладу з надання психіатричної допомоги [PERSON] .. Заява мотивована тим, що пацієнт страждає на тяжке психічне захворювання, внаслідок чого він не спроможний самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. Його лікування можливе тільки в умовах стаціонару. Представник психіатричного закладу у судовому засіданні заяву підтримав, зазначив, що у [PERSON] діагностовано органічний розлад внаслідок ДЕ ІІ-ІІІ ст. з інтелектуально мнестичним зниженням та поведінковими порушеннями, у такому стані він не може надати усвідомленої згоди на госпіталізацію. [PERSON] в судове засідання не доставлений у зв`язку із важкістю стану здоров`я. Інші учасники судового провадження не заперечували проти задоволення заяви про госпіталізацію хворого. Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 14 Закону України "Про психіатричну допомогу" особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до закладу з надання психіатричної допомоги без її усвідомленої письмової згоди або без письмової згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Судом встановлено, що 23.02.2024 р. [PERSON] був доставлений в КНП «ХОЗзНПД» ХОР. Комісія лікарів-психіатрів 26.02.2024 р. встановила наявність у нього органічного розладу внаслідок ДЕ ІІ-ІІІ ст. з інтелектуально мнестичним зниженням та поведінковими порушеннями та прийшла до висновку про необхідність його госпіталізації у психіатричний стаціонар, оскільки внаслідок захворювання він не спроможний самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. Дані обставини підтверджуються: висновком комісії лікарів психіатрів від 26.02.2024 р., записом лікаря приймального відділення від 23.02.2024 р., інформаційною довідкою про електронне направлення №5662-9573-3151-0529 від 21.02.2024 р., довідкою ЛКК. Таким чином, заяву слід задовольнити . Згідно із ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі ст. ст. 14, 17, 22 Закону України "Про психіатричну допомогу",

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-27 00:00:00

Представник психіатричного закладу КНП «ХОЗзНПД» ХОР звернувся із заявою про примусову госпіталізацію до закладу з надання психіатричної допомоги [PERSON] .. Заява мотивована тим, що пацієнт страждає на тяжке психічне захворювання, внаслідок чого він становить небезпеку для себе та оточуючих. Лікування можливе тільки в умовах стаціонару. Представник психіатричного закладу у судовому засіданні заяву підтримав, зазначив, що у [PERSON] діагностовано органічний розлад особистості складного ґенезу (ЧМТ, інтоксикаційна) з психотичними розладами, у такому стані він не може надати усвідомленої згоди на госпіталізацію. [PERSON] , в судовому засіданні не зміг дати усвідомленої згоди щодо своєї госпіталізації у стаціонарі. Інші учасники не заперечують проти задоволення заяви про госпіталізацію хворого. Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 14 Закону України "Про психіатричну допомогу" особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до закладу з надання психіатричної допомоги без її усвідомленої письмової згоди або без письмової згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Судом встановлено, що 24.02.2024 р. [PERSON] був доставлений в КНП «ХОЗзНПД» ХОР. Комісія лікарів-психіатрів, яка 26.02.2024 р. оглянула [PERSON] встановила наявність у нього органічного розладу\~особистості складного\~ґенезу (ЧМТ,\~інтоксикаційна)\~з психотичними\~розладами, та прийшла до висновку про необхідність госпіталізації хворого у психіатричному стаціонарі, оскільки внаслідок захворювання він становить небезпеку для себе та оточуючих. Дані обставини підтверджуються: висновком комісії лікарів психіатрів від 26.02.2024 р., медичною картою стаціонарного хворого №1454 від 24.02.2024 р.. Таким чином, заяву слід задовольнити . Згідно із ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі ст. ст. 14, 17, 22 Закону України "Про психіатричну допомогу",

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-27 00:00:00

Представник психіатричного закладу КНП «ХОЗзНПД» ХОР звернувся із заявою про примусову госпіталізацію до закладу з надання психіатричної допомоги [PERSON] .. Заява мотивована тим, що [PERSON] страждає на тяжке психічне захворювання, внаслідок чого вона не спроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. ЇЇ лікування можливе тільки в умовах стаціонару. Представник психіатричного закладу у судовому засіданні заяву підтримав, зазначив, що у [PERSON] діагностовано змішану кіркову та підкіркову судинну деменцію, у такому стані вона не може надати усвідомленої згоди на госпіталізацію. [PERSON] в судове засідання не доставлена у зв`язку із важкістю стану здоров`я. Інші учасники судового провадження не заперечували проти задоволення заяви про госпіталізацію хворого. Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 14 Закону України "Про психіатричну допомогу" особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до закладу з надання психіатричної допомоги без її усвідомленої письмової згоди або без письмової згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Судом встановлено, що 26.02.2024 р. [PERSON] була доставлена в КНП «ХОЗзНПД» ХОР. Комісія лікарів-психіатрів 27.02.2024 р. встановила наявність у неї змішаної кіркової та підкіркової судинної деменції, та прийшла до висновку про необхідність госпіталізації у психіатричний стаціонар, оскільки внаслідок захворювання вона не спроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Дані обставини підтверджуються: висновком комісії лікарів психіатрів від 27.02.2024 р., медичною картою стаціонарного хворого №1526 від 26.02.2024 р., заключенням ЛКК. Таким чином, заяву слід задовольнити . Згідно із ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі ст. ст. 14, 17, 22 Закону України "Про психіатричну допомогу",

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-27 00:00:00

у лютому 2024 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстровано 16 січня 2019 року, від шлюбу мають двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , спільне життя не склалось та шлюбні відносини між ними припинені. Позивач у судове засідання не з`явилась, надійшло клопотання про розгляд справи без її участі та зазначила, що проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи сповіщався в установленому законом порядку. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається\~з матеріалів\~справи, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 16 січня 2019 року, від шлюбу мають двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи те, що сторони припинили шлюбні відносини та ведуть окреме господарство, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків, суд доходить висновку, що подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін. Зазначені обставини в сукупності є підставою для розірвання шлюбу. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-27 00:00:00

Враховуючи складність справи, необхідність висвітлення у рішенні обгрунтувань, вимог і заперечень сторін, суд вважає за можливе проголосити скорочене рішення (вступну і резолютивну частину). На підставі викладеного, суд, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-27 00:00:00

Відповідно до ч. 6 ст. 259 ЦПК України, враховуючи, що виготовлення описової і мотивувальної частини рішення суду вимагає тривалого часу, суд вважає можливим оголосити вступну та резолютивну частини рішення, відклавши складання повного рішення суду на строк не більше десяти днів з дня закінчення розгляду справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-27 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного тексту рішення суду, пов`язаного з потребою в обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд проголошує його вступну та резолютивну частини. Відповідно до ст. 259 ЦПК України оголошується вступна та резолютивна частина рішення, повний текст якого буде складено до 06 березня 2024 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-27 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов`язаної з потребою в обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачено значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частину.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-27 00:00:00

У позовній заяві позивач [PERSON] просить ухвалити рішення про розірвання зареєстрованого 23 квітня 2011 року шлюбу з відповідачем [PERSON] , у період якого у них народилося два сини: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування заявлених вимог вказав, що сімейне життя з відповідачем поступово погіршувалося і в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Виявилося, що вони зовсім різні люди, мають діаметрально протилежні погляди на шлюб і сім`ю. Намагання зберегти сім`ю виявилися марними, тому вважає подальше проживання у шлюбі неможливим. Провадження в справі відкрито ухвалою суду від 19 січня 2024 року, розгляд позову постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідно до інформації з офіційного інтернет-сайту Укрпошти щодо відстеження рекомендованого поштового відправлення за трек-номером копію ухвали суду та матеріали позову відповідач отримала 02 лютого 2024 року. У строк, визначений судом в ухвалі від 19 січня 2024 року з додатковим врахуванням Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013 року №958, відповідач відзиву на позов не подала. Враховуючи вищевикладене та положення ст.279 ЦПК, суд розглянув справу за наявними у справі матеріалами. Аналізом доказів по справі суд встановив наступні фактичні обставини. Згідно із копією свідоцтва серії [NUMBER] сторони уклали шлюб 23 квітня 2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ковелю Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області за актовим записом № 109. У період шлюбу у сторін народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв серії [NUMBER] , № [NUMBER] . Викладені у позові фактичні обставини взаємовідносин між сторонами відповідачем не спростовано, тому суд вважає їх доведеними і приходить до висновку, що шлюб між сторонами існує лише формально, перспектив збереження сім`ї не вбачається. Такий висновок підтверджено і самим фактом неподанням відповідачем відзиву на позов. Згідно із ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чолові-ка. Примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки збереження шлюбу суперечитиме його інтересам. Судові витрати у справі у вигляді сплаченого судового збору слід залишити за позивачем згідно зробленої ним у позові заяви.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-27 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов`язаною з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частину.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-27 00:00:00

У жовтні 2023 року до суду звернулася [PERSON] із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, в якій просила встановити факт належності їй свідоцтва про право власності, виданого у лютому 1997 року Управлінням житлово-комунального господарства адміністрації Кременчуцької міської Ради народних депутатів на підставі розпорядження від 04 лютого 1997 року за № 8820, про належність на праві спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] квартири [ADDRESS] , оскільки у свідоцтві невірно вказано її ім`я, а саме [PERSON] замість [PERSON] . Вказувала, що встановлення даного факту необхідно з метою здійснення продажу квартири. У судове засідання заявник та її представник, заінтересовані особи [PERSON] та [PERSON] не прибули, просили задовольнити заяву та розглянути справу за їх відсутності, про що надали письмові заяви. Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно ч. ч. 1, 2 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. 2. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом достовірно встановлено, що у лютому 1997 року Управлінням житлово-комунального господарства адміністрації Кременчуцької міської Ради народних депутатів на підставі розпорядження від 04 лютого 1997 року за № 8820, про належність на праві спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] квартири [ADDRESS] , в якому невірно вказано ім`я заявника, а саме [PERSON] замість [PERSON] . Суд вважає, що мала місце помилка у написанні імені заявника при здійсненні перекладу з російської мови українською мовою. Заінтересовані особи не подали належних і допустимих доказів на спростування встановлених судом обставин. Таким чином, заява підлягає задоволенню, оскільки не була спростована.

Outcome: approved