Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-21 00:00:00

Рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 05 лютого 2024 року у цивільній справі №348/2488/23 позовні вимоги\~ [PERSON] , [PERSON] до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» про стягнення невиплаченого страхового відшкодування задоволено. 12.02.2024 до суду надійшло клопотання представника позивачів адвокат Макух А.В. про ухвалення додаткового рішення у справі та вирішення питання про стягнення з відповідача на користь позивача [PERSON] витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 6 750,00 грн. У судове засідання представник позивачів не з`явилася, подала до суду заяву в якій просить розгляд справи проводити без участі позивачів та представника. Представник відповідача в судове засідання не з`явилася, подала до суду клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу. Зазначила, з договору про надання правничої допомоги не вбачається, що послуги пов`язані саме з розглядом судової справи № 348/2488/23; вказала, що адвокат Макух А.В. спеціалізується на веденні судових справ, які полягають у спорах із страховими компаніями щодо відшкодування шкоди. Відтак, вартість підготовки позовної заяви є завищеною та не співмірною із ціною позову та обсягом виконаних адвокатом робіт. Вказала, що представником позивачів не надано жодного документального підтвердження того, що позивач здійснював оплату послуг адвоката, як-то квитанції до прибуткового ордеру чи чеків про оплату правової допомоги. Зауважила, що представником позивачів не наведено поважних причини та доказів на їх підтвердження щодо неможливості подати докази, що підтверджують розмір понесених позивачем судових витрат до закінчення судових дебатів. Вважає заявлений розмір витрат на правову допомогу завищеним, неспівмірним з ціною позову, а кількість часу, витраченого на надання правової допомоги - необґрунтованою, при цьому понесення таких витрат не підтверджено належними доказами, а тому, розмір таких витрат підлягає зменшенню до 1000, 00 грн. Зі змісту\~ст. 270 ч. 4 Цивільного процесуального кодексу України, вбачається, що сторони або інші учасники справи викликаються в судове засідання для розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення лише в разі необхідності. У зв`язку з цим, згідно з ч.2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, клопотання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд вважає за можливе ухвалити додаткове рішення в частині вирішення питання про розподіл судових витрат, виходячи з наступного. Рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 05 лютого 2024 року у цивільній справі №348/2488/23 позовні [PERSON] , [PERSON] до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» про стягнення невиплаченого страхового відшкодування задоволено. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал страхування» на користь [PERSON] та [PERSON] суму невиплаченого страхового відшкодування моральної шкоди у розмірі по 20100,00 грн. на користь кожного. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал страхування» на користь держави судовий збір у розмірі 2147,20 грн. ( а.с. 86-88). Згідно п. 3 ч. 1, ч. 2, 3, 5 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено. Відповідно до ч. 1-3 ст.134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. Відповідно до правової позиції, викладеної зокрема у постанові Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 199/3939/18-ц (провадження № 61-15441св19) витрати на професійну правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною, чи тільки має бути сплачено (п.1 ч.2 ст.137 ЦПК України). Аналогічна позиція висловлена Об`єднаною палатою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у постановах : від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19, від 22.01.2021 року у справі № 925/1137/19. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 у справі № 927/237/20). Такі самі критерії, як зазначено вище, застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/WestAllianceLimited" проти України", заява № 19336/04). Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Згідно ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. При ухваленні рішення від 05.02.2024 року у справі №348/2488/23 суд не вирішив питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу, оскільки даних про ці витрати у розпорядження суду не було подано. У судовому засіданні 05.02.2024 року представник позивачів - адвокат Макух А.В. повідомила суд, що докази понесених позивачкою витрат на професійну правничу допомогу будуть надані суду в порядку, передбаченому ч.8 ст. 141 ЦПК України. Отже, протягом зазначеного строку адвокат Макух А.В. зробила відповідне клопотання та протягом п`яти днів після ухвалення рішення подала до суду докази понесених позивачем [PERSON] витрат на правничу допомогу. До клопотання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу надано копію договору про надання правничої допомоги від 09.10.2023 року, укладеного між [PERSON] та Адвокатським бюро "Аліна Макух» в особі керуючого бюро адвоката Макух А.В., відповідно до п. 2.5 цього договору, оплата правової допомоги здійснюється після прийняття рішення у справі, та відповідно до п.2.1 оплата правової допомоги здійснюється в залежності від кількості витрачених годин у розрахунку 1 год. -1500 грн. Відповідно до акту приймання-передачі послуг від 07.02.2024 року слідує, що Адвокатським бюро "Аліна Макух» в особі керуючого бюро адвоката Макух А.В. [PERSON] надані послуги з правничої допомоги в сумі 6750 грн., згідно переліку: ознайомлення з матеріалами справи -750 грн., підготовка позовної заяви та формування додатків -3000 грн., участь в судовому засіданні 11.01.2024 р. -1500 грн., участь в судовому засіданні 05.02.2024 р. -1500 грн.,послуги надані в повному обсязі, претензії відсутні. Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про часткову обґрунтованість заяви представника позивача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, виходячи із заперечень представника відповідача, складності справи, яка не є занадто складною, тривалості розгляду справи та фактичної участі представника позивача у судових засіданнях, співмірності, розумності, доцільності, тому суд вважає необхідним зменшити розмір витрат на правничу допомогу, надану позивачу і стягнути на його користь витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3000 грн. Заперечення представника відповідача щодо неналежності доказів про оплату позивачем наданих йому послуг з правничої допомоги суд не приймає до уваги, оскільки, суд вирішує питання про стягнення витрат на правничу професійну допомогу незалежно від їх сплати позивачем, а відносини оплати послуг переходять в площину зобов`язальних правовідносин між позивачем та Адвокатським бюро. Отже, заява представника позивача адвоката Макух А.В. підлягає частковому задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: partial