Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до відповідача Великоберезовицької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування позовних вимог позивачем викладено обставини, що вона після смерті своєї матері [PERSON] є спадкоємцем за заповітом на спадкове майно. В подальшому, позивач звернулася до нотаріуса про прийняття спадщини, однак отримала відмову, оскільки вважається такою, що спадщину у строк, передбачений ст. 1270 ЦК України, не прийняла. Вказала, що вона не знала про наявність заповіту і перебування у власності її померлої матері майна, оскільки її батьки ще за свого життя поділили майно між дітьми. У зв`язку із недосягненням згоди щодо досудового врегулювання спору, з підстав викладених у позові, позивач просить позов задовольнити та визначити їй додатковий строк у три місяці, який починає перебігати з моменту набрання рішення суду законної сили, для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, яка відкрилась після смерті померлої [INFO] [PERSON] . У судове засідання позивач та її представник не з`явилися, однак представник позивача подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги просить задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, однак подав клопотання про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Відповідно до\~статті 206 ЦПК України,\~позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що є усі законні підстави ухвалити рішення про задоволення позову. При розгляді справи судом, учасниками справи подано заяви, клопотання та судом було вчинено інші процесуальні дії. Ухвалою суду відкрито провадження у справі. Перевіривши, дослідивши об`єктивно та оцінивши зібранні у справі докази, суд дійшов наступного висновку, виходячи з фактичних обставин справи, мотивів та застосованих норм права. Судом встановлено фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин. Суд, встановив, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , видане 12.11.2012 Йосипівською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, актовий запис № 06. [PERSON] на праві приватної власності, на підставі рішення Йосипівської сільської Ради народних депутатів від 09.11.2001 р. № 110, належала земельна ділянка, площею 1,87 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Йосипівської сільської ради, про що свідчить Державний акт на право приватної власності на землю серії Р1 № 663366 від 30.08.2002. 16 липня 2007 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Йосипівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області Мацком В.М. та зареєстрований в реєстрі за № 36, згідно якого [PERSON] заповіла позивачу [PERSON] земельну ділянку/пай/ в розмірі 1,87 га згідно державного акта. Відповідно до довідок Настасівського старостинського округу Великоберезовицької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області від 19.09.2022 за № 562 та від 26.12.2022 за № 760 вбачається, що [PERSON] , яка померла [INFO] була зареєстрована та проживала у житловому будинку по [ADDRESS] . На день смерті [PERSON] разом із нею проживала без реєстрації дочка [PERSON] , яка вступила в управління спадковим майном після смерті своєї матері. Позивач [PERSON] звернулася в усній формі до Тернопільської районної державної нотаріальної контори Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відносно спадкування майна після померлої [INFO] [PERSON] , на що отримав письмову відповідь від 10.10.2023 за № 2049/01-16 про те, що вона вважається такою, що спадщину у строк, передбачений ст. 1270 ЦК України, не прийняла. Згідно ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною 2\~статті 15 Цивільного кодексу України\~передбачено, що кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 1\~ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено способи захисту цивільних прав та інтересів. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Позивач як на підставі заявлених вимог посилається на те, що вона не знала про наявність заповіту та перебування у власності її померлої матері майна, оскільки її батьки ще за свого життя поділили майно між дітьми, відтак, пропустила строк для відкриття спадщини, а тому, просить визначити додатковий строк у три місяці, який починає перебігати з моменту набрання рішення суду законної сили, для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, яка відкрилась після смерті померлої [INFO] [PERSON] . Суд погоджується з такими аргументами позивача, виходячи з наступних норм права, які підлягають застосуванню та мотиви їх застосування. Згідно статті 1222, 1223 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємцями за заповітом можуть бути юридичні особи та інші учасники цивільних відносин (стаття 2 цього Кодексу). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. В силу статті 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. \~ \~ \~ \~Відповідно до положень статті 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. \~ \~ \~ \~Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно із вимогами\~ст. 1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Статтею 1272 ЦК України передбачено, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. У судовому засіданні з`ясовано, що позивач не зміг скористатися своїм правом на прийняття спадщини у визначені законодавством строки, у зв`язку із тим, що вона не знала про наявність заповіту та перебування у власності її померлої матері майна. Згідно із ч. 2 ст. 1220 ЦК України,\~часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Виходячи з зазначених положень закону, строк прийняття спадщини після померлої [PERSON] закінчився 10 травня 2013 року. У відповідності до вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. \~ \~ \~ \~Згідно ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. \~ Згідно з роз`ясненнями, наданими в п. 24\~постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому, необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. \~ \~ \~ \~Враховуючи те, що в законі не міститься визначення поняття поважності причин пропущення строку для прийняття спадщини і їх поважність повинна визначатися судом у кожному випадку, виходячи з конкретних обставин справи та характеру взаємовідносин сторін, суд дійшов висновку, що позивач не змогла скористатися своїм правом на прийняття спадщини у визначені законодавством строки, у зв`язку із тим, що вона не знала про наявність заповіту та перебування у власності її померлої матері майна, оскільки її батьки ще за свого життя поділили майно між дітьми, у зв`язку із цим, позивач не мала змоги подати документи про прийняття спадщини, а тому є поважною причиною пропуску строку на прийняття спадщини за заповітом на спадкове майно. Враховуючи, що строк прийняття звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини позивачем пропущено з поважних причин, суд вважає можливим визначити їй додатковий строк у три місяці для подання такої заяви. За таких обставин, враховуючи надані у позові обґрунтування та відсутність заперечень відповідача стосовно позовних вимог позивача, суд вважає, що причини пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини є поважними, з метою захисту прав та інтересів позивача по справі, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити та визначити позивачу додатковий строк у два місяці, який починає перебігати з моменту набрання рішення суду законної сили, для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, яка відкрилась після смерті померлої [INFO] [PERSON] . На підставі наведеного,

Outcome: approved