Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-25 00:00:00

У січні 2024 року представник кредитної спілки «Альянс» (далі - КС «Альянс») звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми боргу за кредитом в розмірі 46327 грн 52 коп., а також стягнути судовий збір у розмірі 3028 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тими обставинами, що 14 січня 2022 року між КС «Альянс» та [PERSON] укладено кредитний договір № 2 (надалі - кредитний договір), відповідно до розділу 1 якого, позивач надав відповідачу кредит в сумі 20 000 грн, які були перераховані на її особистий рахунок строком на 12 фактичних місяців із фіксованою платою за користування кредитними коштами у розмірі 66% річних від суми залишку кредиту за кожний день користування кредитом. [PERSON] зобов`язалася використовувати кредит за цільовим призначенням, визначеним в п. 1.2 Кредитного договору, погашати кредит та сплачувати проценти в порядку визначеному графіком розрахунків, відповідно до якого відповідач зобов`язаний сплачувати ануєтетні (однакові) платежі в розмірі 2384, 65 коп. на останній робочий день кожного місяця починаючи з лютого 2022 року. Відповідачка [PERSON] порушує умови договору та своєчасно не сплачує тіло та проценти за договором і станом на 12 січня 2024 року заборгованість становить 46327 грн 52 коп., що складається з 20000 грн. по сплаті тіла кредиту та 26327 грн 52 коп. заборгованості по сплаті процентів. Свої зобов`язання за договором позивач виконав в повному обсязі, надавши [PERSON] кредит у розмірі, встановленому договором. Разом з тим, [PERSON] починаючи з першого платежу порушила взяті на себе зовязання, припинила сплачувати відповідні платежі. На неодноразові пропозиції позивача про погашення заборгованості [PERSON] не відреагувала. Згідно п. 3.6. розділу 3 Кредитного договору прострочення сплати кредиту та/або процентів за користування кредитом (згідно графіку розрахунку) не зупиняє нарахування процентів, як протягом строку надання кредиту визначеного пунктом 2.1 розділом 2 Кредитного договору, так і після закінчення цього строку протягом подальшого користування Позичальником наданими грошовими коштами. Закінчення строку договору не звільняє сторін від відповідальності за його порушення, яке мало місце під-час дії договору відповідно до\~ст.631 ЦК України. В порушення норм закону та умов договору відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, в результаті чого заборгованість за кредитним договором № 2 від 14 січня 2022 року станом на 12 січня 2024 року складає 46327,52 грн., з яких: 20000 грн заборгованість по сумі кредиту; 26327 грн 52 коп. - сума заборгованості по сплаті процентів. Представник позивача в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги підтримав за обставин на їх обґрунтування, не заперечує щодо розгляду справи в порядку заочного провадження із постановленням заочного рішення у справі. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, хоча була повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомила, тому суд, за згодою представника позивача, вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній даних та доказів та ухвалити заочне рішення. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 21 лютого 2024 року постановлено провести по даній справі заочний розгляд. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 14 січня 2022 року між КС «Альянс» та [PERSON] укладено кредитний договір №2 про надання коштів у позику, згідно якого [PERSON] отримала кредит у розмірі 20 000 грн. на строк 12 місяців. Пунктом 3.1. кредитного договору передбачено, що плата за користування кредитом (проценти) є фіксованою та становить 66 % річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. КС «Альянс» свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, надало [PERSON] кредитні кошти. [PERSON] зобов`язалася використовувати кредит за цільовим призначенням, визначеним в п. 1.2 Кредитного договору, погашати кредит та сплачувати проценти в порядку визначеному графіком розрахунків, відповідно до якого відповідач зобов`язаний сплачувати платежі кредиту рівними частинами, та відсотки на день оплати кредиту до 28 числа кожного місяця починаючи з лютого 2022 року. Обов`язки, передбачені кредитним договором № 2 від 14 січня 2022 року [PERSON] не виконує, на вимоги банку не реагує, тому станом на 12 січня 2024 року складає 46327,52 грн., з яких: 20 000 грн заборгованість по сумі кредиту; 26327,52 грн - сума заборгованості по сплаті процентів. Ці обставини підтверджуються: кредитним договором №2 від 14 січня 2022 року; заявою-анкетою [PERSON] від 14 січня 2022 року; графіком розрахунків; листом вимогою від 09 травня 2023 року, який направлявся відповідачці про необхідність погашення заборгованості та попередження про можливість стягнення кредитної заборгованості по кредиту в судовому порядку. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.\~610,\~611,\~623 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Відповідно до положень\~статті 1050 ЦК України\~якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до\~статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. Разом з тим, розмір заборгованості в частині нарахованих позивачем відсотків не відповідає умовам кредитного договору. Так, позивач просив стягнути з відповідачки за кредитним договором №2 від 14 січня 2022 року заборгованість в розмірі 46327,52 грн., з яких: 20 000 грн заборгованість по сумі кредиту; 26327,52 грн - сума заборгованості по сплаті процентів. Як убачається зі змісту вказаного договору, відповідач отримав в кредит 20000 грн. під 66 відсотків на рік. Пунктом 2.1 сторони передбачили, що обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за договором здійсняється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках за від суми кредиту з першого дня надання кредиту клієнту до дня повного погашення заборгованості за кредитом включно. Обґрунтовуючи розмір\~заборгованості в\~сумі 26327,52\~грн, яка утворилась станом на 12 січня 2024 року за вказаним договором від 14 січня 2022 року, позивач надав відповідний розрахунок заборгованості, який свідчить про те, остання включає період з\~ 14 січня 2022 року до 12 січня 2024 року, який виходить за межі строку кредитування, визначеного договором. За положеннями статей 1046, 1049 Цивільного кодексу України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Аналіз зазначених норм матеріального права дозволяє дійти висновку про те, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Зазначена правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах: від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, від 4 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц, від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц. Як убачається зі змісту кредитного договору №2 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 14 січня 2022 року строк надання кредиту в сумі 20000 грн. надавався строком на 12 фактичних місяців від дати отримання позичальником кредиту та складав відсоткову ставку у 66 відсотків річних. Тому ураховуючи, що відповідач не виконував умови договору належним чином, його заборгованість за відсотками за користування кредитом за період з 14 січня 2022 по 12 січня 2023 року складає 13200 грн. (20000:100х66), а загальна заборгованість відповідно 33200 грн. З огляду на викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню частково на суму 33200 грн., з яких 20000 грн. заборгованість по сумі кредиту; 13200 грн - сума заборгованості по сплаті процентів. Відповідно до ст.\~141\~ЦПК стягненню із відповідача пропорційно до задоволеної частини позовних вимог також підлягають документально підтверджені судові витрати позивача в справі у сумі 2169,86 грн.

Outcome: partial