Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-15 00:00:00

І.\~Виклад позиції\~позивачки та заперечень відповідачки. 1. 19.07.2022 року [PERSON] (далі - позивачка) в особі представника, звернулася з позовом до [PERSON] , фізичної особи-підприємця (далі - відповідачка) з вимогами про стягнення заборгованості у розмірі 37999,00 гривень, які були сплачені як передоплата за товар відповідно до договору купівлі-продажу № 79-653Пл від 09.12.2021 року, судового збору та витрат на правничу допомогу. 2. Свої вимоги мотивує тим, що між відповідачкою та позивачкою 09.12.2021 року було укладено договір купівлі-продажу № 7-653Пл, відповідно до умов якого відповідачка зобов`язалася передати у власність позивачки товар двері та/або фурнітуру та/або комплектуючі згідно замовлення позивачки, а позивачка прийняти й оплатити товар. Окрім цього був встановлений строк передачі товару 70 календарних днів з моменту підписання сторонами усіх необхідних документів та утримання повної оплати від позивачки згідно даного договору. Згідно умов договору, оплата за товар здійснюється за двома варіантами: І-й платіж у сумі 100% від загальної ціни договору, здійснюється покупцем в день підписання цього договору; ІІ-й поетапна оплата: перший етап це оплата у сумі не менше 70% від загальної ціни договору, другий етап це решта суми від загальної ціни договору сплачується покупцем не пізніше ніж за три робочі дні до запланованої дати відвантаження товару. Позивачкою 13.01.2021 у розмірі 12000,00 гривень та 09.12.2021 року у розмірі 30300,00 гривень було внесено передоплату за товар за другим варіантом оплати. Надалі позивачка очікувала повідомлення від відповідачки про заплановану дату відвантаження товару для оплати решти суми за товар. Вже більш ніж рік відповідачка не виконує свої зобов`язання за договором, у зв`язку з чим позивачка вимагає розірвання договору та повернення передоплати у розмірі 42300,00 гривень. Позивачка намагалася вирішити спір у досудовому порядку та 20.06.2022 року, на адресу відповідачки надіслала лист-вимогу № 17/06/1-22 від 17.06.2022 року, але відповіді позивачкою не отримано. Таким чином у позивачки виникло право звернутися до суду за захистом порушених прав та інтересів. 3. Відповідачка відзив на позов не надала. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. 4. Позивачка в судове засідання не з`явилася, але представником надано до суду клопотання про розгляд справи за відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. (а.с. 60-61, 64-65) 5. Відповідачкою 17.04.2023 року, 18.08.2023 року, 28.11.2023 року на адресу суду були направлені клопотання про відкладення розгляду справи. (а.с. 46-50, 54-56, 62-63) ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. 6. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.07.2022 року справа № 496/2944/22 була передана судді Портній О.П. (а.с. 18) 7. Ухвалою суду від 20.07.2022 року позовну заяву було залишено без руху в зв`язку з порушенням норм ст. 175 ЦПК України та ЗУ «Про судовий збір». Окрім цього позивачці було визначено строк для усунення недоліків. (а.с. 19-20) 8. 29.07.2022 року на виконання ухвали суду від 20.07.2022 року на адресу суду від представника позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви з додатками. (а.с. 22-23) 9. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. 10. Ухвалою судді Біляївського районного суду Одеської області Портної О.П. від 17.08.2022 року було відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін. Окрім того, відповідачці було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. (а.с. 26-27) 11. В зв`язку з неодноразовим поданням відповідачкою клопотання про відкладення розгляду справи, судом 15.01.2024 року було направлено листа на електронну адресу відповідачки з якої судом були отриманні вказані клопотання. (а.с. 73, 74) 12. Відповідачка, в установлені ч. 7 ст. 178 ЦПК України, строки не подала до суду відзив на позовну заяву, будучи повідомленою належним чином про наявність ухвали про відкриття провадження та необхідністю подання відзиву, а тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України. 13. Оскільки відповідачка була належним чином повідомленою про дату, час і місце судового засідання відповідно до ст. 128 Цивільно-процесуального кодексу України шляхом направлення SMS-повідомлення через програму «Д-3» (а.с. 28), направлення електронного листа через програму «Д-3» (а.с. 40), шляхом передачі телефонограми (а.с. 52, 59) та направлення листа на електронну адресу (а.с. 73, 74), в судове засідання не з`явилася, про поважність причин своєї неявки суд не повідомила, а представник позивачки не заперечував проти проведення заочного розгляду справи, Судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст.ст. 280-281 ЦПК України. 14. Верховний Суд у своїй Постанові від 29 квітня 2020 року у справі № 348/1116/16-ц вказав, що, якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи їх представників, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи. 15. Судом на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом обставини та зміст спірних правовідносин. 16. Судом встановлено, що 09.10.2021 року між позивачкою та відповідачкою був укладений договір купівлі-продажу № 79-653Пл. (а.с. 4-10). 17. Відповідно до пп. 1.1. п. 1 договору купівлі-продажу, продавець зобов`язується передати у власність покупця товар двері та/або фурнітуру, та/або комплектуючі згідно замовлення покупця, а покупець прийняти й оплатити товар. 18. У пп. 3.1 п. 3 договору купівлі-продажу закріплено, що продавець передає товар покупцю протягом 70 (сімдесяти) календарних днів з моменту підписання сторонами усіх необхідних документів та отримання повної оплати від покупця згідно даного договору. Відлік строку поставки товару починається з дати зарахування грошових коштів на рахунок продавця відповідно до погоджених сторонами умов оплати товару. 19. Відповідно до пп. 4.4. п. 4. Договору купівлі-продажу, оплата за товар здійснюється у гривні, на умовах 100% авансової оплати (покупець оплачує 100% вартості товару, що зазначена у Специфікаціях товару до дати поставки товару) за безготівковим розрахунком шляхом внесення коштів на поточний рахунок продавця на підставі рахунку-фактури або специфікації до цього договору. 20. Підпунктом 4.5. п. 4 договору купівлі-продажу передбачено, що в залежності від асортименту товару сторонами погоджено можливість застосування двох варіантів умов оплати: 4.5.1. Варіант № 1 платіж у сумі 100% від загальної цін договору. Здійснюється покупцем в день підписання цього договору. 4.5.2. Варіант № 2 поетапна оплата: - перший етап оплати у сумі не менше 70% від загальної ціни договору, здійснюється покупцем в день підписання цього договору; - другий етап оплати (решта суми від загальної ціни договору), сплачується покупцем не пізніше ніж за три робочі (банківські) дні до запланованої дати відвантаженого товару. 21. Підпунктом 6.1. п. 6 договору купівлі-продажу закріплено, що ризик випадкового знищення та/або пошкодження товару переходить від продавця до покупця в момент передачі товару покупцю або перевізнику, що визначений покупцем. 22. Згідно пп. 8.1. п. 8 договору купівлі-продажу, сторони звільняються від відповідальності за часткове або повне невиконання зобов`язань, передбачених договором, якщо це невиконання стало наслідком випадку або обставин непереборної сили, що не залежить від волі сторін та знаходяться поза сферою їх контролю. 23. Відповідно пп. 8.4. п. 8 договору купівлі-продажу, якщо форс-мажорні обставини продовжуються понад 3 місяці, кожна із сторін має право на розірвання даного договору і не несе відповідальності за таке розірвання за умови, що вона повідомить про це іншу сторону не пізніше як за 20 днів до розірвання. В даному випадку, договір вважається припиненим на 10-й календарний день рахуючи з дати відправки стороною-ініціатором другій стороні відповідного обґрунтованого повідомлення про припинення його дії. 24. Відповідно до копій квитанцій до прибуткового касового від 13.01.2021 року та 09.12.2021 року ФОП [PERSON] прийнято від [PERSON] на підставі договору № 73-653Пл загальну суму 42300,00 гривень (а.с. 11). 25. 20.06.2022 року представником позивачки адвокатом Захарчук Ксенією Олегівною, було направлено ФОП [PERSON] лист-вимогу про сплату заборгованості у розмірі 42300,00 гривень № 17/06/1-22 від 17.06.2022 року, зі змісту якого вбачається вимога покупця розірвати договір купівлі-продажу та повернення передоплати. (а.с. 12-13, 14) V. Оцінка Суду. 26. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів. 27. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. 28. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України). 29. Стаття 264 Господарського кодексу України (надалі ГК України) передбачає, що матеріально-технічне постачання та збут продукції виробничо-технічного призначення і виробів народного споживання як власного виробництва, так і придбаних у інших суб`єктів господарювання, здійснюються суб`єктами господарювання шляхом поставки, а у випадках, передбачених цим Кодексом, також на основі договорів купівлі-продажу. 30. Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. 31. У відповідності зі ст.ст. 662, 663 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу, та у встановлений договором строк. 32. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 693 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до ст. 530 цього Кодексу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати. 33. Зі змісту зазначеної норми права випливає, що умовою її застосування є неналежне виконання продавцем свого зобов`язання зі своєчасного передання товару покупцю. У разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати. Можливість обрання певно визначеного варіанта правової поведінки боржника є виключно правом покупця, а не продавця. Отже, волевиявлення щодо обрання одного з варіантів вимоги покупця має бути вчинено ним в активній однозначній формі такої поведінки, причому доведеної до продавця. 34. Оскільки законом не визначено форму пред`явлення такої вимоги покупця, останній може здійснити своє право будь-яким шляхом: як шляхом звернення до боржника з претензією, листом, телеграмою тощо, так і шляхом пред`явлення через суд вимоги у визначеній законом процесуальній формі - формі позову. Водночас необхідно встановити чи порушив відповідач строк поставки товару. 35. Так сторони у пп. 3.1. п. 3 договору купівлі-продажу передбачили, що строк поставки становить 70 календарних днів з моменту підписання сторонами усіх необхідних документів. Відлік строку поставки товару починається з дати зарахування грошових коштів на рахунок продавця відповідно до погоджених сторонами умов оплати договору. 36. Позивачка внесла на рахунок відповідачки передоплату, що відповідає варіанту № 2 умов оплати. 37. Відсутність дій відповідачки щодо поставки товару, надає позивачці право на "законне очікування", що їй будуть повернуті кошти попередньої оплати. Не повернення відповідачем цих коштів прирівнюється до порушення права на мирне володіння майном (рішення ЄСПЛ у справах "Брумареску проти Румунії" (п. 74), "Пономарьов проти України" (п. 43), "Агрокомплекс проти України" (п. 166). 38. На підставі зазначеного вище суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення передоплати в сумі 42300,00 гривень. 39. Стосовно вимоги про розірвання договору купівлі-продажу, суд зазначає наступне. 40. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 41. За змістом ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. 42. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). 43. З матеріалів справи вбачається, що позивач свої зобов`язання за договором щодо перерахування відповідачу попередньої оплати в загальній сумі 42300,00 гривень виконав 09.12.2021 року. 44. Як встановлено судом у рішенні вище, товар мав бути поставлений позивачці протягом 70 (сімдесяти) днів. 45. Згідно з ст. 663 ЦК України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень ст. 530 цього Кодексу. 46. Разом з тим, відповідачка свої зобов`язання з поставки товару не виконала, не надала суду доказів поставки позивачці товару. Позовні вимоги відповідачка не заперечила. 47. Згідно ч. 1 ст. 662 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. 48. За ч. 1 ст. 665 ЦК України у разі відмови продавця передати проданий товар покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу. 49. Відповідно до ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. 50. Підпунктом 8.4 п. 8 договору купівлі-продажу сторони передбачили, що якщо форс-мажорні обставини продовжуються понад 3 місяці, кожна із сторін має право на розірвання даного договору і не несе відповідальності за таке розірвання за умови, що вона повідомить про це іншу сторону не пізніше як за 20 днів до розірвання. В даному випадку, договір вважається припиненим на 10-й календарний день рахуючи з дати відправки стороною-ініціатором другій стороні відповідного обґрунтованого повідомлення про припинення його дії. 51. У направленому представником позивача листі-вимозі № 17/06/1-22 від 17.06.2022 року на адресу відповідачки, позивачка вимагає розірвати договір купівлі-продажу та повернення передоплати у розмірі 42300,00 гривень, однак відповідачка лист-вимогу залишила без задоволення. 52. Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що договір купівлі-продажу № 79-653Пл від 09.10.2021 року є розірваним, з урахуванням пп. 8.4. п. 8 договору купівлі-продажу. 53. Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Надані позивачкою докази, Суд визнає належними і допустимими, а також достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення з відповідачки заборгованості. В свою чергу відповідачкою не надано в судове засідання доказів, які б підтверджували належне виконання нею зобов`язань, які б спростовували суму заборгованості перед позивачкою та позовні вимоги взагалі. 54. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 55. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. 56. Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні. 57. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). 58. Таким чином, з огляду на викладене вище, виходячи із фактичних обставин справи, умов чинного законодавства, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що позивач не надав суду доказів, які беззаперечно свідчать щодо обов`язку відповідача здійснити вказані виплати, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. 59. Згідно ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. 60. При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. 61. Відповідна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року справа № 826/1216/16, від 12 вересня 2019 року справа № 9901/350/18. 62. Враховуючи, що позивачка не надала суду жодних доказів на підтвердження понесення нею витрат на оплату правової допомоги, заяв/клопотань відсторони позивачки в порядку ст. 246 ЦПК України не надходило, тому суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовної вимоги щодо стягнення з відповідачки на користь позивачки витрат пов`язаних з оплатою правової допомоги. 63. Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. 64. Відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідачки судовий збір, витрати по сплаті якого понесені позивачкою і документально підтвердженні. Зокрема, згідно копії дублікату квитанції № 0.0.2624428733.1 від 28.07.2022 року (а.с. 23) позивачкою було сплачено 992,40 гривень судового збору за подання позовної заяви, які підлягають стягненню з відповідачки.

Outcome: partial