Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-12 00:00:00

13.12.2023 представник позивача [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, відповідно до змісту якої просить стягнути в солідарному порядку з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] заборгованість за спожиті послуги централізованого опалення в сумі 42323,03 грн. та витрати на оплату судового збору в сумі 2684,00 грн. В обґрунтування вимог представник позивача зазначила, що квартира\~ [ADDRESS] , забезпечується послугами централізованого опалення, які надає КП «Житомиртеплокомуенерго» Житомирської міської ради, споживачами є:\~ [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Опалювальна площа квартири становить 63,50 кв.м. З 01.03.2020 року по 01.12.2023 року відповідачі не в повному обсязі сплачують за надані послуги, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка становить 42323,03 грн. Ухвалою судді Корольовського районного суду м.Житомира від 14.12.2023 року у даній справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та призначено судове засідання. Сторони чи їх представники до суду не з`явилися. Представником позивача, через канцелярію суду подано заяву про розгляд справи без його участі, не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення, позов підтримує та просять його задовольнити. Відповідачі\~в судове засідання призначені на 15.01.2024 та 13.02.2024 не з`явилися, були належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] через канцелярію суду подали заяви про визнання позову(а.с.42-43). Також повідомлено суд, що відповідач [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с.45). Відповідач [PERSON] будь-яких заяв чи клопотань до суду не подавала, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. У постанові Верховного Суду від 11.12.2018 у справі № 921/6/18 наведено позицію, що у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернено поштою у зв`язку з посиланням, зокрема на відсутність (вибуття) адресата, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії. Верховний Суд у постановах від 13 листопада 2020 року у справі № 359/5348/17 (провадження № 61-18620св19), від 08 грудня 2021 року у справі № 369/10161/19 (провадження № 61-3468св21) зазначив, що якщо сторони чи їх представники, чи інші учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторони чи її представника, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Суд вважає, що у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи та він може вирішити спір по суті. У зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи в порядку спрощеного провадження, відповідно до положень ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до вимог ч. 1\~ст. 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, встановив наступні обставини та визначив відповідно до них правовідносини. Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №355436436 від 22.11.2023 квартира [ADDRESS] \~належить на праві приватної спільної часткової власності [PERSON] 1/3 частка, [PERSON] 1/3 частка, [PERSON] 1/3 частка (а.с. 3). [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] з 24.05.2017 року (а.с.29) Відповідачі [PERSON] та [PERSON] зареєстровані в квартирі [ADDRESS] (а.с.18-19,30). Квартира\~ [ADDRESS] \~забезпечується послугами централізованого опалення, які надає КП «Житомиртеплокомуенерго» Житомирської міської ради на підставі договору укладеного 08.07.2017 між КП «Житомиртеплокомуенерго» Житомирської міської ради та [PERSON] (а.с. 6-7). Так п.3.1 вказаного договору передбачено, що\~розрахунковим періодом є календарний місяць.\~Платежі вносяться не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим періодом. Однак, у період з 01.03.2020 року по 01.12.2023 року відповідачі не в повному обсязі сплачують за надані послуги, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка становить 42323,03 грн. Остання сплата за\~ЖК\~послуги була у березні 2020 року в сумі 1725,00 грн. Таким чином, між сторонами виникли правовідносини з приводу постачання теплової енергії, що виникли між сторонами, регулюються\~Законами України «Про теплопостачання», «;Про житлово-комунальні послуги». Вирішуючи спір по суті заявлених вимог суд виходить з наступного. Законом України "Про житлово-комунальні послуги"\~(далі Закон) визначено основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки. Згідно із частиною 1\~статті 12 цього Закону\~надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Відповідно до положень\~статті 5 вказаного Закону\~до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Порядок оплати житлово-комунальних послуг визначений у\~статті 9 названого Закону, відповідно до якого споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. За бажанням споживача оплата житлово-комунальних послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів згідно з умовами договору про надання відповідних житлово-комунальних послуг. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Структура плати виконавцю комунальної послуги визначається згідно з договором про надання відповідної комунальної послуги, укладеним за вимогами цього\~Закону. Споживач щомісяця (або з іншою періодичністю, визначеною договором) вносить однією сумою плату виконавцю комунальної послуги (крім послуг з постачання та розподілу природного газу та електричної енергії), у тому числі якщо вона складається з окремих складових, передбачених відповідним договором, укладеним відповідно до цього\~Закону. При цьому виконавці комунальних послуг забезпечують деталізацію інформації щодо складових плати у рахунках споживачів. Статтею 19 Закону України "Про теплопостачання"\~встановлено обов`язок споживача оплатити надані послуги. Згідно п. 5 ч. 3\~ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~споживачі зобов`язані оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до п. 20 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених\~Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим (п.18 Правил). Згідно\~ст. 525 ЦК України\~одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства. За правилами ч. 1\~ст. 543 ЦК України\~у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від всіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Судом встановлено, що квартира\~ [ADDRESS] \~забезпечується послугами\~централізованого опалення на площу 63,50 кв.м, які надає КП «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради на підставі договору від 08.07.2017, та на вказану адресу відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . Тарифи, за якими проведено нарахування вказані в довідці (а.с. 9). З 01.03.2020 року по 01.12.2023 відповідачі не в повному обсязі сплачували послуги з централізованого опалення внаслідок чого утворилась заборгованість за надані послуги, яка становить - 42323,03 грн., Відповідно до положень ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності та залежно від положень закону або домовленості між співвласниками може належати їм на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно (ч. 4 ст. 355 цього Кодексу). Відповідно до положень ст. 319 ЦК України, кожен із співвласників має нести відповідальність відповідно до своєї частки у спільному майні, оскільки іншої домовленості між співвласниками щодо утримання квартири не встановлено, доказів визначення уповноваженого власника квартири не надано. Тягар утримання майна лежить на співвласниках квартири (стаття 322 ЦК України). Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У разі належності квартири декільком особам на праві спільної сумісної або спільної часткової власності, позовні вимоги мають бути пред`явлені до кожного з них про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги у розмірах, що відповідають їх часткам у праві спільної сумісної/часткової власності на квартиру, крім тих випадків, коли між співвласниками досягнуто домовленості щодо утримання квартири і визначено уповноваженого власника квартири (постанови Верховного Суду від 20 вересня 2018 року в справі №522/7683/13-ц, від 01 вересня 2020 року в справі №352/2163/13-ц). Із матеріалів\~справи вбачається,\~що Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №355436436 від 22.11.2023 вказана квартира належить на праві приватної спільної часткової власності [PERSON] 1/3 частка, [PERSON] 1/3 частка, [PERSON] 1/3 частка (а.с. 3). Відповідачі [PERSON] , [PERSON] через канцелярію суду подали заяви про визнання позову (а.с.42-43) В матеріалах\~справи міститься\~довідка ,\~що відповідач [PERSON] \~ зареєстрована за\~адресою: [ADDRESS] з 24.05.2017 року (а.с.29,45) Проте,\~суд звертає\~увагу на\~те,\~що не\~проживання особи\~у квартирі,\~яка належить\~їй на\~праві власності, та факт відсутності її реєстрації в цій квартирі не звільняє особу від обов`язку нести витрати з оплати житлово-комунальних послуг (постанова Верховного Суду від 02 квітня 2020 року у справі №757/29813/17-ц (провадження №61-2066св19). Власник квартири зобов`язаний нести витрати з її утримання, у тому числі оплачувати комунальні послуги, незалежно від того, проживає він у належній йому квартирі чи ні, якщо він в установленому порядку не відмовився від надання таких послуг (Постанова КЦС ВС від 02 квітня 2020 року у справі №757/29813/17-ц). Таким чином, обов`язок утримання житлових приміщень, в тому числі оплату послуг з централізованого опалення покладається на власників майна незалежно від місця проживання власника. Отже, представником позивача доведено факт надання послуг і наявності перед ним заборгованості відповідачів в загальній сум- і 42323,03 грн, виходячи їз розміру частки кожного - 1/3 що становить по 14107,67 грн . Згідно п.1 ч.2 ст.49 ЦПК України позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), а відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Відповідно до положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Застосовуючи вказану норму процесуального права, суд враховує роз`яснення, що надані Пленумом Верховного Суду України у Постанові від 12 червня 2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», зокрема в абзаці 3 пункту 24, в частині того, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідачі Шикалови позов визнали про що, через канцелярію суду подали заяви (а.с.42,43) Суд вважає, що визнання позову не суперечить чинному законодавству, а тому суд приймає визнання позову та приймає рішення про задоволення позову. Згідно з п. 6 ч.1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Позивач при зверненні до суду сплатив 2684,00 грн., що підтверджується відповідними документами, отже з відповідачів мало б бути стягнуто на користь позивача по 894,67 грн. з кожного (894,67 грн х 3 =2684,00 грн) Оскільки відповідачі\~ Шикалови позов визнали то стягненню з них підлягає 50% від від 894,67 грн., тобто по 447,33 грн, а з відповідача [PERSON] - 894,67 грн., оскільки вона позов не визнала

Outcome: approved