Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-18 00:00:00

Позивачка [PERSON] , звернулася до суду з позовом до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивачка посилається на те, що вона та відповідач [PERSON] з 12 лютого 2016 року по 27 квітня 2021 року перебували у зареєстрованому шлюбі, відповідно до актового запису №130, зробленого відділом ДРАЦС Чернівецького міського управління юстиції. У вказаному шлюбі у сторін [INFO] народився син [PERSON] . 16 січня 2021 року позивачка [PERSON] отримала судовий наказ Заліщицького районного суду Тернопільської області про стягнення з [PERSON] в її користь на утримання малолітнього сина [PERSON] аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення сином повноліття. На даний час сину сторін [PERSON] виповнилося повних чотири роки, тому прожитковий мінімум для його віку станом на 01.01.2023 року становить 2272 гривні. 2272/2=1136, де: 2272 - прожитковий мінімум для дітей віком до 6-ти років; 1136 - розмір аліментів визначених позивачці судовим наказом. Сторона позивачки вважає, що на даний час у позивачки витрати по належному утриманню та вихованню дитини збільшилися в порівнянні з тим розміром та способом стягнення аліментів, який був раніше встановлений судовим наказом. Крім цього, звертаючись до суду з даним позовом сторона позивачки бере до уваги і те, що зріс рівень споживчих цін на життя в Україні, оскільки ця обставина є загальновідомою, то не потребує доказування за правилами ч.3 ст.82 ЦПК України. Ухвалою суду від 20 грудня 2023 року відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження (з повідомленням) без виклику сторін. Відповідачу надано строк для подання відзиву на даний позов та роз`яснено наслідки його неподання без поважних причин. Відповідач [PERSON] про слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку, зокрема шляхом надіслання на поштову адресу за зареєстрованим місцем проживання ухвали про відкриття провадження та позовної заяви з додатками. Відповідач відзиву на позов не подав. Відповідно до ст.178 ч.8 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк, без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що справу слід вирішити за наявними матеріалами та задовольнити позов, виходячи із наступного: Судом встановлено, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] з 12 лютого 2016 року по 27 квітня 2021 року перебували у зареєстрованому шлюбі, відповідно до актового запису №130, зробленого відділом ДРАЦС Чернівецького міського управління юстиції. У вказаному шлюбі у сторін [INFO] народився син [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 27.03.2019 року. 27 квітня 2021 року шлюб між сторонами розірвано рішенням Заліщицького районного суду Тернопільської області у справі №597/281/21. 16 січня 2021 року позивачка [PERSON] отримала судовий наказ Заліщицького районного суду Тернопільської області про стягнення з [PERSON] в її користь на утримання малолітнього сина [PERSON] аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення сином повноліття. На даний час сину сторін [PERSON] виповнилося повних чотири роки, тому прожитковий мінімум для його віку станом на 01.01.2023 року становить 2272 гривні. 2272/2=1136, де: 2272 - прожитковий мінімум для дітей віком до 6-ти років; 1136 - розмір аліментів визначених позивачці судовим наказом. Сторона позивачки вважає, що на даний час у позивачки витрати по належному утриманню та вихованню дитини збільшилися в порівнянні з тим розміром та способом стягнення аліментів, який був раніше встановлений судовим наказом. Крім цього, звертаючись до суду з даним позовом сторона позивачки бере до уваги і те, що зріс рівень споживчих цін на життя в Україні, оскільки ця обставина є загальновідомою, то не потребує доказування за правилами ч.3 ст.82 ЦПК України. В силу вимог частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.07.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до вимог статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом частини третьої статті 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду аліменти присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно із частин 2, 3 статті 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до частини 1 статті 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. За змістом частини 1 статті 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. При цьому, вирішуючи питання про зміну способу стягнення аліментів, суд враховує розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, рівність обов`язку батьків щодо утримання дитини, ринкові ціни на товари та послуги, яких щоденно потребує дитина, ситуацію в країні та рівень інфляції, та вважає, що є підстави для зміни способу стягнення визначених раніше судом аліментів. За таких обставин суд вважає наявними підстави для задоволення позовних вимог, зміни способу стягнення аліментів, визначених згідно судового наказу виданого Заліщицьким районним судом Тернопільської області 16.01.2021 року у справі №597/38/21, та стягнення із відповідача на користь позивачки аліментів на сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини місячного заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня набрання рішенням суду по даній справі законної сили. Оскільки позивачка в силу пункту 3 частини 1 статті 5 Закону "Про судовий збір" звільнена від сплати судового збору за подання позовної заяви, а тому з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі, передбаченому підпункту 1 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону "Про судовий збір", а саме 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на дату подання позовної заяви до суду 24.10.2023 року становить 1073 гривень 60 коп.

Outcome: approved