Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій просить суд встановити факт належності їй правовстановлюючих документів, а саме: свідоцтва про право власності на житло від 11 вересня 1996 року, реєстровий № 221-П, виданого Фондом комунального майна при Золочівській районній Раді народних депутатів (Харківської області) на квартиру [ADDRESS] (на даний час Харківська область, Богодухівський район, смт Золочів) на ім`я [PERSON] . В обґрунтування заяви зазначає, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 11 вересня 1996 року за № 221-П, виданому Фондом комунального майна при Золочівській районній Раді народних депутатів, заявнику [PERSON] та її чоловікові [PERSON] на праві приватної спільної сумісної власності належить трьохкімнатна ізольована квартира [ADDRESS] . [INFO] чоловік заявника [PERSON] помер. Будучи спадкоємцем першої черги за законом, заявник має право на отримання спадщини, в зв`язку з чим заявник звернулася до приватного нотаріуса Богодухівського районного нотаріального округу Харківської області Єрмаковій Л.С. з заявою про її прийняття, яка була зареєстрована в спадковому реєстрі № 70161432. Зазначений факт підтверджений відповідним листом нотаріуса від 02.08.2023 № 165/02-14 на ім`я всіх, кого це стосується. Оскільки при оформленні спадщини з`ясувалося, що їхнє право власності на житло не зареєстровано в Державному реєстрі прав на нерухоме майно, 29.09.2023 заявник звернулася до Державного реєстратора Харківської міської ради з заявою про внесення до нього необхідних відомостей. 03 жовтня 2023 року Державним реєстратором винесено рішення за № 69573977, яким розгляд заяви заявника був зупинений з`ясувалося, що в свідоцтві про право власності на житло вказано, що квартира на праві спільної сумісної власності належить [PERSON] та [PERSON] , в той час, коли згідно паспорту має прізвище [PERSON] . Зазначені розбіжності в написанні прізвища заявника не дають можливості держреєстратору задовольнити заяву заявника до моменту їх усунення. Намагаючись вирішити проблему самостійно, заявник звернулася до Золочівської воєнної адміністрації Харківської області, яка діє зараз, але оскільки відповідного департаменту, який міг би виправити допущену помилку, на даний момент не існує, це зробити не виявилось можливим. Очевидно, помилка в написанні прізвища заявника, яке не збігається з прізвищем, зазначеним в паспорті заявника, була допущена при перекладі прізвища заявника з російської на українську мову. Для усунення сумнівів щодо правильності або неправильності написання прізвища заявника українською мовою, заявник звернулася до Українського бюро лінгвістичних експертиз (м. Київ, вул. Грушевського, 4), від якого з посиланням на практику лінгвістичних експертиз отримала експертний висновок від 19.06.2023 за № 056/93-d/2, згідно якого українські записи прізвища Поліваний (свідоцтво про смерть, запис [PERSON] ) і Поливанний/Поливанна (повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громади щодо актового запису про шлюб, запис [PERSON] , [PERSON] : паспорт громадянина України, запис [PERSON] ) у документах, наданих для експертизи є ідентичними. Враховуючи викладене, слід вважати, що свідоцтво про право власності на житло, яким за заявником визнається юридичне право на частину квартири за адресою: [ADDRESS] , належить саме заявнику [PERSON] . Відсутність можливості внести виправлення в свідоцтві про право власності в органах місцевого самоврядування змушує заявника звернутися до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Заявник в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, в якій просила справу розглядати у її відсутність, без фіксації технічними засобами, на задоволенні заяви наполягає. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив справу розглядати в його відсутність, а справу вирішити на розсуд суду. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд доходить висновку про задоволення заяви виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 11 вересня 1996 року за № 221-П, виданому Фондом комунального майна при Золочівській районній Раді народних депутатів, заявнику [PERSON] та її чоловікові [PERSON] на праві приватної спільної сумісної власності належить трьохкімнатна ізольована квартира [ADDRESS] . [INFO] чоловік заявника [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , актовий запис № 2723. Будучи спадкоємцем першої черги за законом, заявник звернулася до приватного нотаріуса Богодухівського районного нотаріального округу Харківської області Єрмаковій Л.С. з заявою про її прийняття, яка була зареєстрована в спадковому реєстрі № 70161432. Зазначений факт підтверджений відповідним листом нотаріуса від 02.08.2023 № 165/02-14 на ім`я всіх, кого це стосується. Оскільки при оформленні спадщини з`ясувалося, що їхнє право власності на житло не зареєстровано в Державному реєстрі прав на нерухоме майно, 29.09.2023 заявник звернулася до Державного реєстратора Харківської міської ради з заявою про внесення до нього необхідних відомостей. 03 жовтня 2023 року Державним реєстратором винесено рішення за № 69573977, яким розгляд заяви заявника був зупинений з`ясувалося, що в свідоцтві про право власності на житло вказано, що квартира на праві спільної сумісної власності належить [PERSON] та [PERSON] , в той час, коли згідно паспорту [PERSON] , що підтверджується копією паспорта громадянина України серії [NUMBER] від 07.06.2002. Зазначені розбіжності в написанні прізвища заявника не дають можливості держреєстратору задовольнити заяву заявника до моменту їх усунення. Заявник зверталася до Золочівської воєнної адміністрації Харківської області, яка діє зараз, але оскільки відповідного департаменту, який міг би виправити допущену помилку, на даний момент не існує, це зробити не виявилось можливим. Згідно довідки КП «Архітектурно-інвентаризаційного бюро Золочівської селищної ради» від 22.08.2023 № 229 реєстрація квартири [ADDRESS] , здійснена на праві приватної спільної сумісної власності в цілій частці за [PERSON] та [PERSON] , згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого на підставі розпорядження Фонду комунального майна при Золочівській районній Раді народних депутатів від 11.09.1996 за № 221-П. Очевидно, помилка в написанні прізвища заявника, яке не збігається з прізвищем, зазначеним в паспорті заявника, була допущена при перекладі прізвища заявника з російської на українську мову. Для усунення сумнівів щодо правильності або неправильності написання прізвища заявника українською мовою, заявник звернулася до Українського бюро лінгвістичних експертиз (м. Київ, вул. Грушевського, 4), від якого з посиланням на практику лінгвістичних експертиз отримала експертний висновок від 19.06.2023 за № 056/93-d/2, згідно якого українські записи прізвища Поліваний (свідоцтво про смерть, запис [PERSON] ) і Поливанний/Поливанна (повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громади щодо актового запису про шлюб, запис [PERSON] , [PERSON] : паспорт громадянина України, запис [PERSON] ) у документах, наданих для експертизи є ідентичними. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст.293 ЦПК України\~суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п. 6 ч. 1 ст.315 ЦПК України\~суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Пунктом 1 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України «Про\~судову практику\~в справах\~про встановлення\~фактів,\~що мають\~юридичне значення»\~№ 5\~від 31.03.95\~року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Враховуючи вищезазначене та аналізуючи всі подані заявником докази в їх сукупності суд дійшов висновку, що [PERSON] та [PERSON] є одна і та ж особа. На підставі викладеного вище, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки обставини, на які посилається заявник в обґрунтування своїх вимог, були підтверджені наданими доказами.

Outcome: approved