Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-12 00:00:00

31 липня 2023 року [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про визначення місця проживання дитини, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, [PERSON] та Служба у справах дітей Печенізької селищної військової адміністрації Чугуївського району Харківської області. Ухвалою Дзержинського районного суду міста Харкова від 05 вересня 2023 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання дитини, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, [PERSON] та Служба у справах дітей Печенізької селищної військової адміністрації Чугуївського району Харківської області. Ухвалою Дзержинського районного суду міста Харкова від 19 грудня 2023 року закрито підготовче провадження по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання дитини, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, [PERSON] та Служба у справах дітей Печенізької селищної військової адміністрації Чугуївського району Харківської області. Справу призначено до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Дзержинського районного суду м.Харкова. У судове засідання позивачка, [PERSON] , не з`явилася, про судове засідання повідомлялася своєчасно та належним чином. Подала заяву про розгляд справи без участі позивача, просила позовні вимоги задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач, [PERSON] , в судове засідання повторно не з`явився, належним чином був повідомлений про дату слухання справи, про причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не надав. Відповідач своїм правом на подання до суду відзиву на позовну заяву не скористався. Будь-яких заяв та клопотань, зокрема з процесуальних питань, про відкладення розгляду справи, чи про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, до суду не подав. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, [PERSON] , в судове засідання не з`явилася, про судове засідання повідомлялася своєчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомила. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, Служба у справах дітей Печенізької селищної військової адміністрації Чугуївського району Харківської області в судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений про дату слухання справи. В матеріалах справи міститься Висновок відповідно до якого служба вважає доцільним визначити місце проживання дитини з матір`ю. Оскільки відповідачем у встановлений частиною сьомою статті 178 ЦПК України строк не подано до суду відзив на позовну заяву, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено частиною восьмою статті 178 ЦПК України. Таким чином, суд вважає, що відповідач повторно не з`явився в судове засідання без поважних причин. Відповідно до частини четвертої статті 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до частини першої статті 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З цього приводу Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Враховуючи, що у справі маються достатні дані про права і взаємовідносини сторін, повідомлена належним чином про дату, час і місце розгляду справи відповідачка в судове засідання не з`явилася, відзиву на позовну заяву не подала, та, зважаючи на те, представник позивача у заяві про проведення розгляду справи за його відсутності зазначив, що проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного судового рішення не заперечував , суд вирішив розглянути справу за відсутності відповідача на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Відповідно до частини другої статті 247ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі. 02 жовтня 2018 року Заочним Рішенням Печенізького районного суду Харківської області по справі №633/210/18 шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 16 вересня 2016 року Комінтернівським районним у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 596 - розірвано. За час подружнього життя у Позивачки та Відповідача народився син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданим 12 липня 2017 року Холодногірським районним у місті Харкові відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області. На даний час, [PERSON] проживає та зареєстрований разом з матір`ю за адресою: [ADDRESS] . Для дитини створені усі умови для виховання, розвитку і відпочинку. Дана квартира належить матері Позивачки, [PERSON] на праві приватної власності, що підтверджується Свідоцтвом про право власності на нерухоме та Витягом про державну реєстрацію прав № 38885128 від 28 грудня 2012 року. Розпорядженням Печенізької селищної військової адміністрації Чугуївського району Харківської області №591 від 11 грудня 2023 року затверджено Висновок про доцільність визначення місця проживання малолітнього [PERSON] . Згідно Висновком служби у справах дітей Печенізької селищної ради щодо визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , служба вважає доцільним визначити місце проживання малолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю, [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» № 2402-III від 26.04.2001кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Згідно з ч. 4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Відповідно до ч.1 ст. 160 СК України місце дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Згідно з ч. 1 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Відповідно до ч. 1 ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. З огляду на ст. 13 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» вільний вибір місця проживання серед іншого обмежується щодо осіб, які не досягли 14-річного віку. Аналізом зазначених норм, встановлено, що будь-яка фізична особа, що досягла 14 річного віку вправі вільно вибирати місце проживання, у зв`язку із чим звертатися до органів реєстрації із заявами з даного приводу. Одночасно, місцем проживання фізичної особи у віці до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, відповідно батьки звертаються до органів реєстрації із заявами про реєстрацію/зняття з реєстрації місця проживання дітей. Статтею 3 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20.11.1989 року із змінами, ратифікованою постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року №789-ХІІ, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини. Так, ЄСПЛ неодноразово наголошував, що Конвенція покликана гарантувати не теоретичні чи ілюзорні права, а права практичні та ефективні (справа "Байт і Кеннеді проти Німеччини (п.67) "Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам II, проти Німеччини" (п.45). Відповідно до частини першої ст. 3 Конвенції про права дитини у всіх діях щодо дітей, незалежно від того , здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. За змістом положень ч. 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю. Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня2006року). При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня2015року). Аналіз наведених норм права та практики ЄСПЛ дає підстави для висновку про те, що рівність прав батьків є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання й, у першу чергу, повинні бути визначені інтереси дитини у ситуації спору, а вже тільки потім права батьків. Згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду від 20 лютого 2020 року (справа № 711/1435/19 провадження № 61-17880св19) зроблено висновок, що у статті 3 Конвенції «Про права дитини», схваленої резолюцією 44 сесії Генеральної Асамблей ООН від 20 листопада 1989 року № 44/25, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Основним законом, який визначає охорону дитинства в Україні як стратегічний загальнонаціональний пріоритет і з метою забезпечення реалізації прав дитини на життя, охорону здоров`я, освіту, соціальний захист та всебічний розвиток встановлює основні засади державної політики у цій сфері є Закон України «Про охорону дитинства» (Преамбула Закону). Відповідно до статті 18 вказаного Закону Держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку. Діти - члени сім`ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем. Отже, у випадку наявності будь-якої правової колізій, неповноти, нечіткості або суперечливості законодавства, що регулює спірні правовідносини, що стосуються інтересів дитини, з урахуванням положень статті 3 Конвенції «Про права дитини», пріоритети повинні надаватися якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 3 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20.11.1989 року із змінами, ратифікованою постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року №789-ХІІ, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини. Визначення місця проживання малолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю, [PERSON] , [INFO] буде відповідати найкращим інтересам дитини та при цьому не порушує права відповідача. Згідно частиною першою статті 142 ЦПК України, частини третьої статті 7 Закону України «Про судовий збір», у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Понесені позивачкою витрати зі сплати судового збору у сумі 1073 грн. 60 коп. відповідно до статті 141 ЦПК України стягуються з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved