Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-21 00:00:00

30.11.2023 до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява [PERSON] до Акціонерного товариства «Ідея банк», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна, Приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Хохлов Кирило Костянтинович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позову зазначено, що в листопаді 2023 року [PERSON] , за допомогою Автоматизованої системи виконавчого провадження, було встановлено, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Хохлова К.К. перебуває виконавче провадження № [NUMBER] про стягнення з нього на користь Акціонерного товариства «Ідея банк» заборгованості в розмірі 68 958,05 грн. В подальшому, ознайомившись з матеріалами ВП № [NUMBER] представником позивача було виявлено, що на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу міста Запорізької області Хохлова К.К. перебуває виконавчий напис № 9347 від 24.09.2021, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Ідея банк» заборгованості у розмірі 68 958,05 грн. Зі змісту виконавчого напису слідує, що з позивача стягуються невиплачені в строк грошові кошти на підставі договору кредиту та страхування № B03.13011.006945272 від 17.08.2020 року, укладеного між Акціонерним товариством «Ідея банк» та [PERSON] , строк платежу за яким настав 17.09.2020. Стягнення заборгованості проводиться за період з 18.10.2020 по 09.08.2021 включно у розмірі: 25 953,93 грн. - строковий основний борг; 13 982,07 грн. - прострочений основний борг; 5650,17 грн. - прострочені проценти; 388,07 грн. - строкові проценти; 1537,34 грн. - строкова плата за обслуговування кредиту; 19546,47 грн. - прострочена плата за обслуговування кредиту; 1900,00 грн. - плата за вчинення виконавчого напису. Загальна сума заборгованості становить 68 958,05 грн. Крім того, на момент вчинення відповідачем оскаржуваного виконавчого напису (24.09.2021), кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, не входили до Переліку № 1172, адже постанова КМУ про доповнення вказаного Переліку цим розділом, була визнана незаконною та нечинною судовим рішенням, яке набрало законної сили. Тому, з врахування приписів статті 87 Закону України «Про нотаріат», нотаріус не мав законних підстав для вчинення оскаржуваного виконавчого напису. Поряд із цим, до оскаржуваного виконавчого напису нотаріуса не додано жодного належного доказу розміру заборгованості, що не дає можливості перевірити розмір заборгованості, строк за який вона нарахована, та відповідно позбавляє можливості простежити правильність здійснення вказаного розрахунку, а отже і пересвідчитись у безспірності заборгованості. Матеріали виконавчого напису не містять виписки із банківського рахунку, що б дала змогу підтвердити існування заборгованості та її розмір. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. А отже, позивач вважає, що всі вищевикладені обставини свідчать про відсутність ознак безспірності заборгованості за кредитними правовідносинами, що виникли між сторонами та вказують на наявність спору між сторонами, який може бути вирішено в судовому порядку. З урахуванням вищевикладеного, позивач просить суд визнати виконавчий напис вчинений 24.09.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. зареєстрованого у реєстрі нотаріальних дій за № 9347 про стягнення зі [PERSON] на користь АТ «Ідея банк» заборгованість за договором кредиту і страхування № В03.13011.006945272 від 17.08.2020 року у розмірі 68 958,05 гривень таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 04.12.2023 позов прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у відкритому судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті справи. Ухвалою судді від 04.12.2023 зупинено стягнення у у виконавчому провадженні №67476510 від 11.11.2021 року, яке перебуває в провадженні приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Хохлова Кирила Костянтиновича, на підставі виконавчого напису №9347, вчиненого 24.09.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною, про звернення стягнення з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» заборгованість у розмірі 68958,05 грн., до розгляду справи по суті. 29.12.2023 від представника відповідача АТ «Ідея банк» надійшов відзив на позовну заяву, в якому, посилаючись на його необґрунтованість, просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування заперечень зазначила, що 17.08.2020 між АТ «Ідея банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № В03.13011.006945272 від 17.02.2020 року. В подальшому, АТ «Ідея банк» звернулось до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазонової О.М. із заявою про вчинення виконавчого напису та стягнення з [PERSON] боргу за кредитним договором та витрат на його вчинення. Крім того, як зазначила представник відповідача, на виконання вимог Переліку АТ «Ідея банк» надало нотаріусу всі необхідні документи для вчинення виконавчого напису. Оскільки, відповідачем було надано нотаріусу всі необхідні документи для вчинення останнім 24.09.2021 виконавчого напису № 9347, а отже, сукупний аналіз усіх документів дає змогу стверджувати, що такі в повній мірі встановлюють суму заборгованості позивача, як боржника, перед АТ «Ідея банк», з врахуванням усіх сплат, визначених умовами кредитного договору № В03.13011.006945272 від 17.08.2020 та внесеними боржником; відповідають вимогам Переліку, а відтак підтверджують безспірність заборгованості позивача. Також, у запереченнях представник зазначила, що 22.08.2021 банком було надіслано позивачу вимогу про усунення порушення кредитних зобов`язань, за допомогою якої він був повідомлений про те, що в нього наявна заборгованість за кредитним договором, вказано розмір боргу, а також з чого вона складається. Попереджено також про можливість стягнення боргу шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса або іншим способом на власний вибір відповідача у випадок її непогашення в тридцятиденний строк з дня надіслання відповідної вимоги. Разом з тим, після надіслання АТ «Ідея банк» позивачу відповідної вимоги, він жодним чином не висловив заперечень щодо її змісту. Викладене свідчить про те, що позивач погодився з вимогами банку, проте на даний час намагається відтермінувати момент повернення боргу, що свідчить про свідоме ухилення від виконання взятих на себе кредитних зобов`язань. Отже, представник відповідача вважає, що все вище наведене підтверджує той факт, що спірний виконавчий напис, вчинений 24.09.2021 Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. за № 9347, щодо стягнення з позивача заборгованості за кредитним договором № В03.13011.006945272 від 17.08.2020 відповідає всім вимогам закону України «Про нотаріат», Порядку та Переліку, а відтак є законним та підлягає виконанню. Позивач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, разом з цим, від представника позивача надійшла заява про здійснення розгляду справи за відсутності позивача та його представника, позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Відповідач АТ «Ідея банк» у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законодавством порядку, у поданому до суду 29.12.2023 відзиві представник відповідача за довіреністю Гук М.І. просила розглядати справу за відсутності представника АТ «Ідея банк». Третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова О.М. у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законодавством порядку, причини неявки суду не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Третя особа: Приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Хохлов К.К., у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законодавством порядку, причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин (ч. 3 ст. 131 ЦПК України). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зібрані та досліджені докази в їх сукупності та взаємозв`язку, судом встановлені наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Згідно із ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Також, у відповідності до положень ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Судом встановлено, що 24.09.2021 Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. на підставі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172, вчинено виконавчий напис за реєстровим № 9347 про стягнення заборгованості зі [PERSON] , [INFO] , який є боржником за договором кредиту та страхування № В03.13011.006945272 від 17.08.2020 року, укладеним з АТ «Ідея банк». Строк платежу за договором кредиту та страхування № В03.13011.006945272 від 17.08.2020 року настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 18.10.2020 по 09.08.2021. Сума заборгованості становить 68 958,05 грн., що складається з: 25 953,93 грн. - строковий основний борг; 13 982,07 грн. - прострочений основний борг; 5650,17 грн. - прострочені проценти; 388,07 грн. - строкові проценти; 1537,34 грн. - строкова плата за обслуговування кредиту; 19546,47 грн. - прострочена плата за обслуговування кредиту; 1900,00 грн. - плата за вчинення виконавчого напису. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі ст. 31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плати із стягувача, які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача. 11.11.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Хохловим К.К. відкрито виконавче провадження № [NUMBER] з примусового виконання виконавчого напису Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазонової О.М., № 9347 від 24.09.2021, про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Ідея банк» заборгованість у розмірі 68 958,05 грн. Зі змісту оспорюваного виконавчого напису № 9347 від 24.09.2021 вбачається, що приватний нотаріус при вчиненні нотаріальної дії керувався ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 року за № 1172. Відповідно до ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Процедура вчинення нотаріусами виконавчих написів визначена у Главі 14 Закону України «Про нотаріат» та Главі 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі «Перелік»). Постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 662 (надалі - Постанова № 662) були внесені зміни до Переліку документів, відповідно до яких, серед іншого, в абзаці першому пункту 1 після слів «заставлене майно» доповнено словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 1 цього Переліку)». Крім того, розділ «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами» доповнено пунктом 11 такого змісту: «Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу». Також Перелік було доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» та пунктом 2 такого змісту: «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017, пункти 1 і 2 Постанови № 662 були визнані незаконними і нечинними в наведеній частині з моменту прийняття. Підставою для скасування вказаного нормативного акту слугувало те, що саме по собі включення тих чи інших документів, які встановлюють заборгованість, до Переліку, не засвідчує безспірності заборгованості чи іншої відповідальності боржника перед стягувачем, а їх безспірний характер повинен бути затверджений відповідними документами відповідно до умов вчинення виконавчих написів, закріплених у статті 88 Закону України «Про нотаріат». Встановлення оскаржуваною постановою виключного переліку документів, необхідних для отримання виконавчого напису, звужує передбачені статтею 88 Закону України «Про нотаріат» умови вчинення виконавчих написів і не відповідає положенням статті 87 цього Закону. При прийнятті постанови 22.02.2017 судом застосовано вимоги положення п. 10.2 постанови Пленуму ВАС України від 20.05.2013 № 7 «Про судове рішення в адміністративній справі», згідно якого визнання акту суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акту. Суд, з метою недопущення порушень прав та законних інтересів осіб, що є позичальниками, вважав за необхідне визнати нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, з моменту її прийняття. Відповідно до статті 124 Конституції України, ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Відомості про визнання судом незаконними та нечинними п.1 та п.2 постанови № 662 оприлюднені в Офіційному вісник України 21.03.2017. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 у справі № 826/20084/14 відмовлено в задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017. Спірний виконавчий напис, вчинено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. 24.09.2021 тобто, після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Тобто, станом на 24.09.2021 (день вчинення спірного виконавчого напису) було визнано нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, з моменту її прийняття. Таким чином, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року у редакції станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису приватного нотаріуса, стосувався лише нотаріально посвідчених договорів і не міг застосовуватись до договору кредиту та страхування № В03.13011.006945272 від 17.08.2020 року, укладеного [PERSON] з АТ « Ідея банк» у простій письмовій формі. Відповідачем АТ «Ідея банк» не надано суду доказів того, що ними для вчинення виконавчого напису нотаріусу надавався кредитний договір, укладений із позивачем, який би був посвідчений нотаріально, а відтак не доведено, що на підставі вказаного кредитного договору міг бути вчинений виконавчий напис. Слід зазначити, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження того, що позивач отримував від відповідача письмову вимогу про усунення порушень за кредитним договором, у зв`язку з чим він був позбавлений можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості або оспорити вимоги, або ж виконати їх, що не може свідчити про безспірність суми, пред`явленої до стягнення. Таким чином, [PERSON] не отримував вимоги про можливе стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса. Нотаріусом, в свою чергу, не було перевірено отримання такої вимоги позивачем, що унеможливило подання нотаріусу обґрунтованих заперечень, щодо вчинення виконавчого напису або письмової згоди. За змістом зазначених вимог чинного законодавства, вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає у посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави дійти висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які, згідно із відповідним Переліком, є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Таким чином, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат», у такому спорі, суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Такий висновок щодо застосування вказаних норм матеріального права висловлений Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 29.03.2019 за наслідками розгляду цивільної справи № 137/1666/16-ц (касаційне провадження № 14-84цс19). Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 05.07.2017 № 6-887цс17 та постанові Верховного Суду у справі № 207/1587/16 від 19.09.2018 (провадження № 14-12559св18). Згідно зі ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Вказані доводи позивача, відповідачем не спростовані. Відповідач доводів позивача належними та допустимими доказами не спростував. За таких обставин, суд доходить до висновку, що на час вчинення нотаріусом виконавчого напису ним не було перевірено чи мав боржник безспірну заборгованість перед стягувачем, чи існувала така заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, чи не сплив строк вимоги за кредитним договором, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. З огляду на викладені обставини суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] є законними та обґрунтованими, а тому позов про визнання виконавчого напису № 9347 від 24.09.2021, який вчинено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М., про стягнення з нього на користь АТ «Ідея банк» заборгованості у розмірі 68 958,05 грн., підлягає задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Враховуючи те, що судом задоволені позовні вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору згідно ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», то відповідно до ст. 141 ЦПК України з АТ «Ідея банк» слід стягнути судовий збір за подання позовної заяви, у розмірі 1 073,60 грн. на користь держави та сплачений за подання заяви про забезпечення позову судовий збір у розмірі 536,80 грн. на користь позивача.

Outcome: approved