Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-12 00:00:00

Позивачка [PERSON] , в інтересах якої діє представник [PERSON] , звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, відповідно до якого просить суд шлюб, зареєстрований 11 вересня 2008 року, у відділі реєстрації актів цивільного стану Єнакіївського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 447, між [PERSON] та [PERSON] (прізвище до реєстрації шлюбу [PERSON] ) розірвати, мотивуючи заявлені вимоги тим, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе та суперечить інтересам позивача, останнім часом шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, спільне господарство не ведеться. Більше року подружжя не проживає однією родиною. Від шлюбу позивачка та відповідач мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Потреба у наданні строку на примирення відсутня. Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 15 листопада 2023 року позовну заяву прийнято до провадження, відкрито спрощене позовне провадження, у зв`язку з чим призначено судове засідання з повідомленням (викликом) сторін для розгляду справи по суті та визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву з одночасним надісланням копії відзиву відповідно до вимог ч. 4 ст. 178 ЦПК України позивачу. Позивачка та її представник в судове засідання не з`явилися, в позовній заяві просили розглядати справу за відсутності позивача, проти винесення заочного рішення не заперечують. Відповідач до суду не з`явився, заяв та клопотань не надходило. Про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути дану справу під час відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою сторін та у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося. Дослідивши надані суду докази та проаналізувавши встановлені обставини у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 11 вересня 2008 року сторони уклали шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Єнакіївського міського управління юстиції Донецької області, про що в книзі реєстрації шлюбів 11 вересня 2008 року зроблено відповідний актовий запис № 447, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] . Від вказаного шлюбу у позивача та відповідача народився син [PERSON] , про що 08 вересня 2009 року внесено актовий запис №650, що підтверджується свідоцтвом про народження виданим 14 вересня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Єнакіївського міського управління юстиції Донецької області. Спору про місце проживання дитини між позивачем та відповідачем немає. Майновий спір між позивачем та відповідачем відсутній. Відповідно до положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до положень ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105, ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 3 ст. 109 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Приймаючи до уваги, що причини, які спонукають позивачку наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивачкм, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивачки, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін та їх дитини, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Зі свідоцтва про укладення шлюбу вбачається, що при одруженні позивач змінила дівоче прізвище « [PERSON] » на прізвище « [PERSON] ». При цьому, відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до позовної заяви, яка надійшла до суду, позивачка просила після розірвання шлюбу залишити шлюбне прізвище « [PERSON] ». У зв`язку з наведеним, ухвалюючи дане рішення, суд вважає доцільним задовольнити клопотання позивачки та залишити їй після розірвання шлюбу шлюбне прізвище. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved