Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-25 00:00:00

За позовом сторона позивача просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини, [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування вимог у позові [PERSON] зазначила про те, що від шлюбу з відповідачем вони мають спільну дитину сина [PERSON] . Після розірвання шлюбу з відповідачем позивач змінила прізвище на « [PERSON] » й нині проживає окремо від відповідача з дитиною, яка знаходиться на її утриманні. Крім того, з позивачем також проживає її дитина, [PERSON] , [INFO] . Відповідач кошти на утримання їх спільної дитини добровільно не надає. Позивач [PERSON] у судове засідання не прибула, подала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, де зазначила відомості про необхідність врахування поданих відповідачем документів про його інвалідність (а. с. 56). Відповідач [PERSON] у судове засідання також не прибув, був повідомлений належним чином про дату, час та місце судового розгляду, подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, де зазначив відомості про часткове визнання позовних вимог та прохання задовольнити їх з урахуванням поданих ним документів про його інвалідність (а. с. 57). Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає за необхідне позов задовольнити частково за наступних обставин. У справі з`ясовано, що у позивача з відповідачем є спільна неповнолітня дитина: [PERSON] , [INFO] , утриманням якого займається позивач. Указані обставини доводяться відомостями позовної заяви (а. с. 1), копії свідоцтва про народження [PERSON] , де його батьками записані [PERSON] та [PERSON] (а. с. 5), копії довідки про склад сім`ї (а. с. 4). Разом з тим, згідно п. 2 ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд, поряд з іншим, враховує стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів. Так, відповідач [PERSON] дійсно перебуває у скрутному матеріальному становищі і потребує постійного лікування. 11 січня 2020 року внаслідок протиправних дій він отримав травму голови, внаслідок чого має суттєві порушення опорно-рухового апарату, тривалий час лікувався і продовжує лікування (про це свідчить надана відповідачем копія медичної довідки від 07.05.2020 (а. с. 36), в якій у висновку зазначено, що [PERSON] «потребує довготривалого лікування», а також копія медичної довідки від 30.05.2023 (а. с. 37), у котрій у висновку зазначено, що [PERSON] «протипоказана важка фізична праця, робота на транспорті»). 07 травня 2020 року [PERSON] встановлена 2 група інвалідності, яка неодноразово продовжувалась (останній раз до 01 червня 2024 року). Згідно копії довідки про доходи Новгород-Сіверського об`єднаного управління ПФУ в Чернігівській області (а. с. 40), пенсіонер [PERSON] перебуває на обліку у вказаному управлінні та отримує пенсію по інвалідності, середньомісячний розмір якої за останні 6 місяців становить 2520 (дві тисячі п`ятсот двадцять) гривень 00 копійок. При цьому, згідно вимог ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Відповідно до частини третьої статті 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейного кодексу України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Положеннями статті 27 Конвенції ООН про права дитини визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового та духовного розвитку. Сюди входить належне харчування, житло, одяг. Батьки несуть відповідальність за забезпечення належного життєвого рівня дитини. Держава має вживати необхідних заходів щодо надання допомоги батькам у здійсненні цього права. Згідно до ч. 2 ст. 141 Сімейного кодексу України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначаються судом. Згідно з ч. 8, 9 ст. 7 Сімейного кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Згідно ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Частиною першою статті 81 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторонами не надано суду доказів про те, що між ними існує домовленість (договір) щодо сплати аліментів на утримання [PERSON] . За змістом ч. 2 ст. 18 Сімейного кодексу України суд застосовує способи захисту прав та інтересів учасників сімейних відносин, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін. При відсутності у даній справі домовленості між сторонами про добровільну сплату аліментів суд керується вимогами закону, а саме тим, що згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів судом враховується стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів. Враховуючи той факт, що відповідач перебуває у скрутному матеріальному положенні, адже з 07 травня 2020 року він є особою з інвалідністю 2 групи, інвалідність встановлена на строк до 01 червня 2024 року, дата чергового переогляду 30 травня 2024 року, протипоказана важка фізична праця, робота на транспорті, відповідно потребує лікування тому, суд приходить до висновку про необхідність зменшення заявлених розміру аліментів на малолітню дитину, зокрема, зменшення розміру аліментів на утримання дитини з 1/4 частки всіх видів заробітку на 1/6 частку всіх видів заробітку, але не менша 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення нею повноліття, починаючи з дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття. За таких умов, у контексті установлених судом обставин, вимоги позивача про стягнення аліментів з відповідача на утримання дитини у справі певною мірою є обґрунтованими, але такими, що підлягають задоволенню частково. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 Цивільного процесуального кодексу України у справі слід також допустити негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial