Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-22 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача 20.12.2023 представник позивача ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» Шовкун Н.І. звернулась до суду із зазначеною позовною заявою, в якій просить суд стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором №903249664 в розмірі 30526,50 грн та сплачений судовий збір в сумі 2684 грн. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 21 лютого 2021 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 903249664. 28.11.2018 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» було укладено договір факторингу №28/1118-01. Відповідно до якого клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. 31.12.2020 року Додатковою угодою №26 до Договору Факторингу № 28/1118-01 сторони дійшли згоди викласти текст договору у новій редакції. Відповідно до реєстру боржників №128 від 06.04.2021 року до Договору факторингу № 28/118-01 укладеного між «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» перейшло право грошової вимоги до Відповідача за кредитним договором № 903249664. 20.10.2022 між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено Договір факторингу № 20102022, у відповідності до умов якого, ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрах прав вимоги. Відповідно до Реєстру боржників №1 від 21.10.2022 до Договору факторингу №20102022 від 20.10.2022 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 30526,50 грн., з яких: 9500 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; - 21026,50 грн. - сума заборгованості за відсотками. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.12.2023 року визначена для розгляду судді Сакун Д.І. Ухвалою судді від 08.01.2024 відкрито провадження у даній справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Призначено судове засідання для розгляду справи по суті. В судове засідання представник позивача товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» не з`явився, в прохальній частині позовної заяви просить суд справу розглядати без участі представника позивача та зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідачу [PERSON] за зареєстрованим місцем проживання було надіслано ухвалу про відкриття провадження у справі разом з позовною заявою та додатками до неї, яку він отримав особисто,а також відповідач був повідомлений про розгляд справи шляхом оголошення на веб-сайті Звенигородського районного суду, що відповідно до вимог ч. 11 ст. 128 ЦПК України - з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. 02.02.2024 року на адресу суду від представника відповідача адвоката Руденка Р.В. надійшов відзив на позовну заяву в якому відповідач визнав частково позовні вимоги, а саме в частині стягнення основного боргу, просив відмовити в частині стягнення нарахованих відсотків мотивуючи це тим, що заборгованість Відповідача за кредитом становить 9500,00 грн. При цьому, заборгованість за відсотками Позивач просить стягнути у розмірі 21026,50 грн., яка у 2,21 разів перевищує розмір боргу. При цьому кредит було видано на 10 днів. Згідно графіку розрахунків відсотки передбачені у розмірі 1577,00 грн. Нарахування процентів за користування кредитними коштами поза межами строку кредитування є неприпустимим, оскільки строк кредитування визначений договором становив 10 днів. Пунктом кредитного договору визначений розмір максимальних відсотків за стандартною процентною ставкою в сумі 1577,00 грн., тому такий розмір можливий та максимальний до стягнення з Відповідача. Відповідно, нарахована Позивачем сума по відсоткам за користування кредитом 21026,50 грн. не відповідає вимогам чинного законодавства про захист прав споживачів. Крім того, передбачена в договорі такого високого розміру відсотків порушує принцип рівності сторін договору, учасником якого є Відповідач як споживач, тим самим порушує його права споживача, тому вимога позивача про стягнення цієї суми заборгованості за відсотками, яка є явно завищеною, не відповідає передбаченим ст. З п. 6, ст. 509 ч.3 та ст.627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності, є несправедливо непомірним тягарем для відповідача та джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків позивачем, а наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми відсотків спотворює їх дійсне правове призначення як засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов`язання. Також, слід зазначити, що згідно Указу Президента України з 24.02.2022 року в Україні введено воєнний стан який продовжено до 14.02.2024 року. Відповідно до пункту 18 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 Цивільного кодексу України, а також від обов`язку сплати на користь кредитедавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). 14.02.2024 року на електронну адресу суду через систему «Електронний суд» представник позивача надав відповідь на відзив в якому просив позовні вимоги задоволити повністю, мотивуючи це тим, що підписанням кредитного договору, сторони погодили наступні умови: Відповідно до п.п. 1.3. Договору Сума кредиту(загальний розмір) складає: 25 000,00 гривень. Тип кредиту - кредит. Відповідно до п.п. 1.4. Договору Строк кредиту 360 дні (день). Відповідно до п.п. 1.5.1 Договору Стандартна процентна ставка становить 1,90% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього Договору. Відповідно до п.п. 3.1. Договору Проценти, що нараховуються за цим Договором є платою за користування кредитом. Нарахування процентів за Договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод "факт/факт". Частиною 2 статті 625 ЦК України передбачено обов`язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З урахуванням практики, Великої Палати Верховного Суду від 05.04.2023 у справі № 910/4518/16, та п.п. 4.3. кредитного договору ПРОСЯТЬ суд тлумачити нараховані Первісним кредитором відсотки поза межами кредитування (10 днів), але в строк передбачений п.п. 4.3. Кредитного договору (90 днів) та узгоджений сторонами Кредитного договору, ЯК МІРИ ВІДПОВІДАЛЬНОСТІ У ПЕВНОМУ РОЗМІРІ ЗА ПЕРІОД ПІСЛЯ ЗАКІНЧЕННЯ СТРОКУ КРЕДИТУВАННЯ. Оскільки вони мають чіткі РОЗУМНІ строки та Фіксовану відсоткову ставку. Тому, враховуючи вищенаведене, нарахування відсотків за користування кредитом є абсолютно правомірним, яке підтверджується умовами Кредитних договорів та доказами кредитної заборгованості.Таким чином, враховуючи все вищевикладене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається Відповідач у Відзиві на позовну заяву, як на підстави для відмови у задоволені позовних вимог в повному обсязі - є не обґрунтовані, недоведені, суперечать умовам укладених правочинів, нормам чинного законодавства, ряду правових позицій викладених в Постановах ВСУ, а отже є такими що не підлягають задоволенню та не повинні братися судом до уваги. З огляду на вищезазначене суд, на підставі ч. 5 ст. 279 ЦПК України розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Фактичні обставини, встановлені судом Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 21 лютого 2021 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 903249664. 28.11.2018 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» було укладено договір факторингу №28/1118-01. Відповідно до якого клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. 31.12.2020 року Додатковою угодою №26 до Договору Факторингу № 28/1118-01 сторони дійшли згоди викласти текст договору у новій редакції. Відповідно до реєстру боржників №128 від 06.04.2021 року до Договору факторингу № 28/118-01 укладеного між «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» перейшло право грошової вимоги до Відповідача за кредитним договором № 903249664. 20.10.2022 між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено Договір факторингу № 20102022, у відповідності до умов якого, ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрах прав вимоги. Як слідує із п.1.2 вищевказаного Договору факторингу № 20102022, "Кредитний договір" - кредитний договір, укладений між первісним кредитором, яким є ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» і Боржником, право грошової вимоги за яким отримав Клієнт на підставі договору факторигну №28/1118-01 від 28.11.2018, укладеного між Клієнтом та ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА». перелік Кредитних договорів наводиться у відповідних Додатках до цього Договору, а саме в Реєстрах прав вимог. Згідно п.1.3 вищевказаного Договору факторингу № 20102022, "Право вимоги" - означає всі права Клієнта за Кредитними договорами, в тому числі право грошових вимог до Боржників по сплаті суми Боргу за Кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникають в майбутньому. Відповідно до Витягу з Реєстру права вимоги №1 від 21.10.2022 до Договору факторингу № 20102022 від 20.10.2022 та розрахунку заборгованості за кредитним договором №903249664 від 21.02.2021, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги за кредитним договором № 903249664 до відповідача [PERSON] в сумі 30526,50 грн., з яких: 9500,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; - 21026,50 грн. - сума заборгованості за відсотками. Мотиви, з яких виходить суд, застосування норм права, оцінка аргументів сторін. Відповідно до ч.2 ст. 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу , інших актів цивільного законодавства , а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог , що звичайно ставляться . Відповідно до ч.ч.1,3 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Згідно зі ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Статтею 1081 ЦК України передбачено, що клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Грошова вимога, право якої відступається, є дійсною, якщо клієнт має право відступити право грошової вимоги і в момент відступлення цієї вимоги йому не були відомі обставини, внаслідок яких боржник має право не виконувати вимогу. Клієнт не відповідає за невиконання або неналежне виконання боржником грошової вимоги, право якої відступається і яка пред`явлена до виконання фактором, якщо інше не встановлено договором факторингу. Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача заборгованості за простроченими процентами у розмірі 21026,50 гривень, суд дійшов до такого висновку. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладений 21.02.2021 року, а згідно п.1.2 цього Договору кредит в сумі 9500,00 грн надавався на строк 10 днів. Велика Палата Верховного Суду в своїх постановах від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12, від 23 травня 2018 року у справі №910/1238/17, від 04 липня 2018 року у справі №310/11534/13-ц дала правові висновки щодо застосування норм матеріального права передбачених статтями 599,625,631,1048,1050 ЦК України щодо правової підстави для нарахування процентів і неустойки до повного погашення заборгованості: припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у раз і відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування; право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред 'явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. За умовами пункту 3.6 Кредитного договору була застосована фіксована процентна ставка в сумі 1577,00 гривень в період з 21.02.2021 року по 02.03.2021 року, тобто протягом строку дії договору (10 днів). З урахуванням приписів ч. 4 ст. 263 ЦПК України після 02.03.2021 року відсутні правові підставі задовольняти позовні вимоги в частині стягнення відсотків на умовах визначених в Кредитному договор із фіксованою процентною ставкою, а тому після настання попередньо вказаної дати до застосування підлягали приписи ст.625 ЦК України, зокрема нарахування 3% річних від простроченої суми, що прямо призводить до наслідків зменшення розміру заявлених позовних вимог та здійснення відповідного перерахунку, що вказує на невідповідність сум та періодів в розрахунку кредитної заборгованості поданого позивачем. Позовна вимога про сплату відсотків на підставі ст. 625 ЦК України не заявлялась, а тому така вимога судом не розглядається. За таких обставин, позовна вимога в частині стягнення відсотків у сумі 21026,50 грн., які нараховані після закінчення строку дії Кредитного договору, не підлягає задоволенню. Враховуючи, що відповідачем було фактично отримано та використано надані позивачем грошові кошти, однак в добровільному порядку відповідач не повернув їх в повному обсязі, суд дійшов висновку про обгрунтованість позову в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту в сумі 9500,00 грн., відстотків за користування кредитом, які згідно наданого розрахунку заборгованості складають1577 грн. (за період з 21.02.2021 по 02.03.2021) - усього 11 077,00 грн. Разом з тим, надана представником позивача відповідь на відзив не відповідає фактичним умовам кредитного договору №903249664. Враховуючивище викладене, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд вважає, що позовні вимоги необхідно задовольнити частково. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволено частково, судові витрати, понесені позивачем і документально підтверджені платіжною інструкцією №52713 від 05.12.2023, за правилами ст.141 ЦПК України стягуються пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому суд має підстави для стягнення із відповідача на користь позивача судових витрат по оплаті судового збору у розмірі 973 (дев`ятсот сімдесят три ) гривні 75 (сімдесят п`ять) копійок.

Outcome: partial