Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-27 00:00:00

У травні\~2023\~року [PERSON] звернулась до суду із позовом, уточненим у подальшому, до [PERSON] , посилаючись на те, що рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 05 листопада 2015 року (з урахуванням виправлень ухвалою від 15 лютого 2016 року) [PERSON] було позбавлено батьківських прав відносно малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , та стягнуто з відповідача на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно, починаючи з моменту подачі позову, а саме з 13 лютого 2015 року і до досягнення дітьми повноліття. На виконання рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 05 листопада 2015 року (з урахуванням виправлень ухвалою від 15 лютого 2016 року) 16 листопада 2015 року Малиновським районним судом м. Одеси було видано виконавчий лист №521/2202/15-ц. Зазначила, що 12 березня 2018 року постановою головного державного виконавця Біляївського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області (далі - ВДВС ГТУЮ в Одеській області) Ковальова С.В. було відкрито виконавче провадження №55966522 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно до досягнення дітьми повноліття. [INFO] [PERSON] , померла. Роспорядженням Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради №26/01-06 від 20 січня 2022 року [PERSON] , [INFO] була призначена опікуном малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] та визначено їх проживання разом із опікуном. Постановою Біляївського ВДВС ГТУЮ в Одеській області від 02 листопада 2022 року було відновлено виконавче провадження №55966522. Постановою Біляївського ВДВС ГТУЮ в Одеській області від 02 листопада 2022 року було замінено сторону виконавчого провадження з [PERSON] на [PERSON] . Вказувала, що оскільки відповідач з 2015 року не у повному обсязі сплачував аліменти на утримання малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , то вона, як опікун малолітніх дітей, неодноразово зверталася до державного виконавця з проханням витребувати податкові декларації [PERSON] , який є фізичною особою-підприємцем та провести нарахування аліментів та розрахунок заборгованості по аліментам в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу останнього, але її вимоги державним виконавцем були проігноровані. Зазначила, що державним виконавцем в порушення вимог діючого законодавства не були витребувані податкові декларації за період роботи відповідача в якості ФОП та не було проведено розрахунок заборгованості по аліментам за цей період. Посилаючись на порушення прав малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , оскільки державним виконавцем не було вжито заходів щодо нарахування відповідачу заборгованості по аліментам та стягнення з останнього аліментів з урахуванням усіх видів його доходу, позивачка просила суд стягнути з відповідача на її користь суму заборгованості по аліментам у розмірі 442949,10 грн. та пеню за несвоєчасне виконання зобов`язань за аліментами у розмірі 587114,50 грн. Ухвалою суду від 08 травня 2023 року по справі було відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання (а.с. 36). Ухвалою суду від 03 липня 2023 року витребувано з Бяіляївського ВДВС ПМУ МЮ (м. Одеса) належним чином засвідчену копію виконавчого провадження ВП №55966522 та повний розрахунок заборгованості по аліментам (а.с. 114). Ухвалою суду від 03 липня 2023 року підготовче провадження по справі було закрито, справу призначено до судового розгляду по суті (а.с. 116). Позивачка та її представник, діючий на підставі ордеру від 10 травня 2023 року та договору про надання правовоъ допомоги №1-18/06/2022 выд 18 чекрвня 2022 року в судове засідання не з`явились, надали заяву про підтримання позовних вимог, просили суд їх задовольнити та справу розглянути за їх відсутності (а.с. 59, 60, 99, 241). Відповідач та його представник, діючий на підставі ордеру від 05 червня 2023 року в судове засідання не з`явилися, про час і місце слухання справи були повідомлені відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України, надали заяву в який просили суд розглянути справу за їх відсутності. Раніше надав відзив на позов, в якому просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі (а.с. 94, 104-107, 235). Суд вважає, що правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються главою 15 СК України, тому при винесенні рішення суд застосовує норми матеріального права, якими регулюються зазначені правовідносини. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги, підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] перебував в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 17 листопада 2011 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний. За час шлюбу у [PERSON] та [PERSON] народилося троє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с. 24, 25, 26). Встановлено, що рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 05 листопада 2015 року (з урахуванням виправлень ухвалою від 15 лютого 2016 року) [PERSON] було позбавлено батьківських прав відносно малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно, починаючи з моменту подачі позову, а саме з 13 лютого 2015 року і до досягнення дітьми повноліття (а.с. 10-14, 15-16). На виконання рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 05 листопада 2015 року (з урахуванням виправлень ухвалою від 15 лютого 2016 року) 16 листопада 2015 року Малиновським районним судом м. Одеси було видано виконавчий лист №521/2202/15-ц (а.с. 27). 12 березня 2018 року постановою головного державного виконавця Біляївського міськрайонного ВДВС ГТУЮ в Одеській області Ковальова С.В. було відкрито виконавче провадження №55966522 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі частини від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно до досягнення дітьми повноліття (а.с. 204-205). Судом встановлено, що постановою Одеського апеляційного суду від 15 березня 2021 року ухвала Малиновського районного суду м. Одеси від 10 березня 2020 року була скасована, а скарга [PERSON] на дії державного виконавця залишена без задоволення. Постановою Верховного суду від 03 листопада 2021 року по справі №521/260/20 постанову Одеського апеляційного суду від 15 березня 2021 року було змінено, виклавши її мотиви в редакції цієї постанови (а.с. 29-35). [INFO] [PERSON] , померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 18). Встановлено, що роспорядженнями Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради від 15 грудня 2021 року за №588/01-06, за №590/01-06, за №589/01-06 малолітнім [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] було надано статус дітей, позбавлених батьківського піклування (а.с. 19, 20, 21). Роспорядженням Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради №26/01-06 від 20 січня 2022 року [PERSON] , [INFO] була призначена опікуном малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] та визначено їх проживання разом із опікуном (а.с. 22-23). Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 13 липня 2022року було замінено стягувача [PERSON] на її правонаступника [PERSON] у виконавчому провадженню за виконавчим листом, виданим Малиновського районного суду м. Одеси у справі №521/2202/15-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] , за участю Прокуратури Малиновського району м. Одеси в інтересах малолітніх дітей, третя особа орган опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської радипро позбавлення батьківським прав та стягнення аліментів (а.с. 37-40). Постановою Біляївського ВДВС ГТУЮ в Одеській області від 02 листопада 2022 року за заявою [PERSON] було відновлено виконавче провадження №55966522 (а.с. 44, 160-161, 162). Постановою Біляївського ВДВС ГТУЮ в Одеській області від 07 листопада 2022 року було замінено сторону виконавчого провадження ВП №55966522 з [PERSON] на [PERSON] (а.с. 45, 137). З матеріалів справи вбачається, що позивачка та її представник неоднорозово зверталися до державного виконавця Біляївського ВДВС ГТУЮ в Одеській області з заявою про витребування податкових декларацій [PERSON] за 2015-2022 роки та надати розрахунок заборгованості [PERSON] за 2015-2022 роки по аліментам (а.с. 46, 47, 49). Згідно відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру №58832 від 04 травня 2023 року [PERSON] , [INFO] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 55). Судом встановлено, що відповідач [PERSON] з 2015року по 2020 рік здійснював підприємницьку діяльність і його дохід відповідно до декларацій платника єдиного податку фізичної особи-підприємця складав: 2015 рік 34601,00грн. (а.с.67-69); 2015 681855,00 грн. (а.с.70-71); 2016 рік - 385000,00 грн. (а.с.72-73); 2017 рік- 863000,00 грн. (а.с.74-75,76-77,78-79); 2018 рік-150200,00 грн. + 504800,00грн. (а.с.80-81,82-83); 2019 рік- 440000,00 грн. +451100,00 грн. (а.с. 84-85, 86-87). Відповідно до інформації Біляївського ВДВС ПМУЮ в Одеській області від 03 вересня 2020 року заборгованість зі сплати аліментів на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей на кінець липня 2020 року відсутня (а.с. 108). Відповідно до розрахунку державного виконавця Біляївського ВДВС ПМУЮ в Одеській області від 03 липня 2023 року розмір заборгованості відповідача [PERSON] на 03 липня 2023 року складав145729,39 грн. (а.с. 181). Згідно розрахунку головного державного виконавця Біляївського ВДВС ПМУЮ в Одеській області, відповідач у період з 13 лютого 2015 року по 31 жовтня 2023 року включно, повинен був сплатити аліменти в загальному розмірі 230981,49 грн., сплатив 179383,60 грн. Розмір заборгованості на 01 листопада 2023 року складає - 51598,39 грн. (230981,49-179383.60) (а.с. 180). Встановлено, що 05 грудня 2023 року відповідач сплатив в рахунок оплати заборгованості по аліментам 40000,00 грн., що підтверджується квитанцією від 05 грудня 2023 року (а.с. 219). Крім того,\~26\~лютого 2024\~року повністю\~погасив суму\~заборгованості по\~аліментам в\~розмірі 14100,00\~грн.,\~що підтверджується\~квитанціями (а.с.\~238-240) За твердженням позивачки заборгованість відповідача по сплаті аліментів на малолітніх дітей виникла з віни відповідача, оскільки останній не виконував свої зобов`язання щодо утримання дітей. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (частина дев`ята статті 7 СК України). Відповідно до частини другої статті 141\~СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Обсяг відповідальності батьків не залежить від проживання їх разом чи окремо від дитини, і цей факт не звільняє від обов`язку забезпечувати такі умови життя дитини, які є достатніми для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, соціального та духовного розвитку. Згідно із частиною четвертою статті 155\~СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до статті 51\~Конституції України та статті 180\~СК України батьки зобов`язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина третя статті 182 СК України). У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій сумі, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця. Відповідно до ст. 195 СК України в редакції 2010 року заборгованість за аліментам, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення. Якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості і не працює на час визначення її розміру, вона обчислюється виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору судом. Як було встановлено судом, відповідач з 2015року по 2020 рік здійснював підприємницьку діяльність і отримував дохід, який відповідно до декларацій платника єдиного податку фізичної особи підприємця складав: 2015рік 681855,00 грн.; 2016 рік - 385000,00 грн.; 2017 рік- 863000,00 грн.; 2018 рік-655000,00грн.; 2019 рік- 891100,00 грн. Оскільки, відповідач в період з 2015 року по липень 2017 рік отримував дохід, то сума аліментів на малолітніх дітей повинна була визначаться з отриманного відповідачем доходу, а саме: - сума доходу відповідача в 2015 році склала: 681855,00 грн. х 25% (1/4) =170463,75 грн.(загальна сума аліментів за 2015 рік) : 12 місяців =14205,31 грн. (сума аліментів в місяць); - сума доходу відповідача в 2016 році склала: 385000,00 грн. х 25% (1/4) =96250,00 грн.(загальна сума аліментів за 2016 рік) : 12 місяців =8020,83 грн. (сума аліментів в місяць); - сума доходу відповідача в 2017 році склала: 863000,00 грн. х 25% (1/4) =215750,00 грн.(загальна сума аліментів за 2017 рік) : 12 місяців = 17979,16 грн. (сума аліментів в місяць). У травні 2017 року в ч.2 ст. 195 СК України були внесені зміни, якими визначено, що заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. Отже з липня 2017 року заборгованість за аліментами платника аліментів, який не є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. Оскільки при визначені розміру заборгованості за аліментами виник спір, то розмір заборгованості за аліментами обчислюється судом. Таким чином, з серпня 2017 року заборгованість за аліментами платника аліментів визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості, що і було зроблено державним виконавцем. У разі несплати аліментів у поточному місяці з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, наслідком чого є відповідальність у вигляді неустойки. Згідно з частиною першою статті 196\~СК України (в редакції до 07 липня 2017 року) при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Відповідно до абзацу першого частини першої статті 196\~СК України (в редакції від 07 липня 2017 року) у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Тлумачення статті 196\~СК України свідчить про те, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин. Перелік причин з яких утворилась заборгованість не з вини платника аліментів не є вичерпним і може встановлюватись судом у кожному випадку окремо на підставі поданих доказів. Згідно зі статтею 8 СК України, якщо особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, батьками та дітьми, іншими членами сім`ї та родичами не врегульовані цим Кодексом, вони регулюються відповідними нормами ЦК України, якщо це не суперечить суті сімейних відносин. Відповідно до частини першої статті 9\~ЦК України положення цього Кодексу застосовуються до врегулювання відносин, які виникають у сферах використання природних ресурсів та охорони довкілля, а також до трудових та сімейних відносин, якщо вони не врегульовані іншими актами законодавства. Особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання (частини перша та друга статті 614 ЦК України). Тлумачення вказаних норм свідчить, що стягнення пені, передбаченої абзацом 1 частини першої статті 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти. Сімейним кодексом України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. Очевидно, що в такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості, і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів. Отже, відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України. Обов`язок доведення відсутності вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів покладається на боржника. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18) відступила від висновків Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше прийнятих постановах від 02 листопада 2016 року у справі № 6-1554цс16, від 16 березня 2016 року у справі № 6-2589цс15, від 03 лютого 2016 року у справі № 6-1477цс15 та від 16 березня 2016 року у справі № 6-300цс16, і дійшла висновку, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на один відсоток. Отже правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Таким чином. загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: p = (A1 х 1% х Q1) + (A2 х 1% х Q2) + ……. (An х 1% х Qn), де: p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинні виконуватися щомісяця. При здійсненні розрахунку пені за несплату аліментів на утримання дітей, суд враховує висновок Великої Палати Верховного Суду про застосування норм права у постанові від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16 (заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1%), що становитиме: за 2015 рік: - лютий - 14205,31 грн. (сума аліментів, яка нарахована судом - 389,57 (сума аліментів, яка нарахована державним виконавцем) х 1 % х 28 днів прострочення сплати аліментів = сума пені становить 3868,40 грн. грн. - березень -14205,31- 680,30 х 1% х 31 = 4192,75 грн. - квітень - 14205,31- 680,30 х 1% х 30 = 4057,50 грн. - травень - 14205,31- 680,30 х 1% х 31 = 4192,75 грн. - червень - 14205,31- 680,30 х 1% х 30 = 4057,50 грн. - липень - 14205,31- 680,30 х 1% х 31 = 4192,75 грн. - серпень - 14205,31- 680,30 х 1% х 31 = 4192,75 грн. - вересень -14205,31- 680,30 х 1% х 30 = 4057,50 грн. - жовтень -14205,31- 680,30 х 1% х 31 = 4192,75 грн. - листопад -14205,31- 680,30 х 1% х 30 = 4057,50 грн. - грудень - 14205,31- 680,30 х 1% х 31 = 4192,75 грн. заборгованість -162590,85 грн.; пеня 45254,90 грн. за 2016 рік: - січень - 8020,83 - 860,66 х 1% х 31 = 2219,65 грн. - лютий - 8020,83 - 860,66 х 1% х 29 = 2076,45 грн. - березень - 8020,83-860,66 х 1% х 31=2219,65 грн. - квітень - 8020,83 -860,66 х 1% х 30 = 2148,05 грн. - травень -8020,83 -860,66 х 1% х 31 = 2219,65 грн. - червень - 8020,83 -860,66 х 1% х 30 = 2148,05 грн. - липень - 8020,83 -860,66 х 1% х 31 = 2219,65 грн. - серпень -8020,83 -860,66 х 1% х 31 = 2219,65 грн. - вересень -8020,83 -860,66 х 1% х 30 = 2148,05 грн. - жовтень -8020,83 -875,00 х 1% х 31 = 2215,21 грн. - листопад -8020,83- 875,00 х 1% х 30 = 2143,75 грн. - грудень - 8020,83 -875,00 х 1% х 31 = 2215,21 грн. заборгованість -85879,02 грн.; пеня 26193,02 грн. за 2017 рік - січень 17979,16 - 1859,50 х 1% х 31 = 4997,09 грн. - лютий - 17979,16 - 1859,50 х 1% х 28 = 4513,50 грн. - березень -17979,16 -1859,50 х 1% х 31 = 4997,09 грн. - квітень - 17979,16 -1754,75 х 1% х 30 = 4867,32 грн. - травень - 17979,16 -1754,75 х 1% х 31 = 5029,57 грн. - червень -17979,16 -1754,75 х 1% х 30 = 4867,32 грн. заборгованість -97032,21 грн.; пеня 29271,89 грн. за 2020 рік - лютий 2335,00 х 1% х 29 = 677,15 грн. - березень -2335,00 х 1% х 31=723,85 грн. - квітень - 2316,00 х 1% х 30 = 694,80 грн. - травень -2316,00 х 1% х 31 = 717,96 грн. - червень -2316,00 х 1% х 30 = 694,80 грн. - липень - 2748,50 х 1% х 31 = 851,88 грн. - серпень - 2748,50 х 1% х 31 = 851,88 грн. - вересень -2748,50 х 1% х 30 = 824,55 грн. - жовтень -2676,25 х 1% х 31 = 829,56 грн. - листопад -2676,25 х 1% х 30 = 802,87 грн. пеня: 7669,30 грн. за 2021 рік - січень 2999,25-1390,80 х 1% х 31= 498,62 грн. - лютий 2999,25-1390,80 х 1% х 28= 450,37 грн. - березень -2999,25-1390,80 х 1% х 31= 498,62 грн. - квітень - 3029,50 х 1% х 30 = 908,85 грн. - травень -3029,50-2781.60 х 1% х 30 = 76,85 грн. - червень -3029,50-1390,80 х 1% х 30 = 491,61 грн. - липень - 3273,25-1390,80 х 1% х 31 = 583,56 грн. - серпень 3273,25-1390,80 х 1% х 31 = 583,56 грн. - вересень -3273,25-1390,80 х 1% х 30 = 564,73 грн. - жовтень 3517,25-1390,80 х 1% х 31 = 659,20 грн. - листопад -3517,25-1390,80 х 1% х 30 = 637,94 грн. - грудень - 3517,25-1390,80 х 1% х 31 = 659,20 грн. Пеня: 6613,11 грн. за 2022 рік - січень 3517,25 х 1% х 31 =1090,35 грн. - лютий 3517,25 х 1% х 29 = 1020,00 грн. - березень -3517,25 х 1% х 31 =1090,35 грн. - квітень 3517,25 х 1% х 30 = 1055,17 грн. - травень - 3517,25 х 1% х 31 =1090,35 грн. - червень -3517,25 х 1% х 30 = 1055,17 грн. - липень - 3517,25 х 1% х 31 =1090,35 грн. - серпень - 3517,25 х 1% х 31 =1090,35 грн. - вересень -3517,25 х 1% х 30 = 1055,17 грн. - жовтень -3517,25 х 1% х 31 =1090,35 грн. - листопад -3517,25 х 1% х 30 = 1055,17 грн. - грудень -3517,25 х 1% х 31 =1090,35 грн. Пеня: -12873,13 грн. за 2023 рік - січень 3517,25 х 1% х 31 =1090,35 грн. - лютий 3517,25 х 1% х 28 = 984,83 грн. - березень -3517,25 х 1% х 31 =1090,35 грн. - квітень 3517,25 х 1% х 30 = 1055,17 грн. - травень - 3517,25 х 1% х 31 =1090,35 грн. - червень -3517,25 х 1% х 30 = 1055,17 грн. Пеня 6366,22 грн. Таким чином, загальна сума заборгованості відповідача по аліментам за період з лютого 2015 року по липень 2017 року складає 345502,08 грн. Загальний розмір неустойки (пені) за період 01 лютого 2015 по 01 липня 2017 рік та з лютого 2020 року по червень 2023 року, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 131232,81 грн. Суд не\~нараховує пеню\~за 2018-2019\~роки,\~оскільки заборгованість\~по аліментам\~за цей\~період у\~відповідача [PERSON] \~відсутня,\~що встановлено\~матеріалами справи\~№ 521/260/20 за скаргою [PERSON] на дії державного виконавця. Відповідно до ст.196 СК України у разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду , заходів, передбачених ч. 14 ст.71Закону України «Про виконавче провадження», максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав для стягнення з відповідача заборгованості по аліментам в розмірі 345502,08 грн. та неустойки (пені) за прострочення по сплаті аліментів в розмірі 131232,81 грн. Відповідно до частини четвертої статті 263\~ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково и з відповідача слід стягнути заборгованість по аліментам в розмірі 345502,08 грн. та неустойку (пеню) за прострочення по сплаті аліментів в розмірі 131232,81 грн., оскільки заборгованість по сплаті аліментів виникла з вини відповідача. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до змісту ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача, у разі відмови в позові на позивача. Судовий збір по справ складає 1073,60 грн., які слід стягнути з відпоаідача на користь держави, оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: partial