Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-25 00:00:00

У серпні 2023 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до Ярославицької сільської ради Дубенського району Рівненської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ПП «Агро-Експрес-сервіс» про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що [INFO] помер [PERSON] , який був зареєстрований та проживав в [ADDRESS] . На момент його смерті разом з ним у вищезгаданому будинку були зареєстровані та проживали: він, його дружина [PERSON] , 1963 року народження, син [PERSON] , 1984 року народження, дочка [PERSON] , 1985 року народження. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, зокрема на земельну частку (пай) в КСП «ім.Л.Українки» відповідно до сертифікату про право на земельну частку (пай) від 31.10.1996 серії РВ №0069983, виданого на підставі розпорядження голови Млинівської районної державної адміністрації від 18.09.1996 №357 на ім`я [PERSON] . \~ \~ \~ \~Він прийняв спадщину шляхом фактичного вступу у володіння та користування спадковим майном, оскільки постійно\~проживав зі\~своїм дідом,\~мав спільний\~побут,\~разом вели\~спільне господарство.\~Його батько та син [PERSON] - [PERSON] помер [INFO] , тобто до відкриття спадщини після смерті свого батька [PERSON] , інші спадкоємці, які успадкували, або могли б успадкувати майно після смерті [PERSON] відсутні. 25 липня 2023 року з метою оформлення спадкових прав він звернувся із заявою про видачу відповідного свідоцтва про право на спадщину до нотаріуса, який повідомив, що для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку необхідні документи, що посвідчують право власності померлого [PERSON] на земельну частку (пай), а саме - сертифікат на право на земельну частку (пай). Вказаний документ відсутній, оскільки був втрачений після смерті [PERSON] . \~ \~ \~ \~Просить суд визнати за ним право власності на спадкове майно за законом, що залишилося після смерті спадкодавця [PERSON] , який помер [INFO] , а саме - право власності на земельну ділянку загальною площею 2,9644 га, кадастровий номер 5623889800:08:021:0603, яка розташована на території Ярославицької сільської ради Дубенського району Рівненської області, та належала померлому на підставі сертифікату на земельну частку (пай) від 31.10.1996 серії РВ №0069983. \~ \~ \~ \~А також визнати за ним право власності на спадкове майно за законом, що залишилося після смерті спадкодавця [PERSON] , який помер [INFO] , а саме - право власності на земельну ділянку загальною площею 0,257 га, кадастровий номер 5623889800:08:021:0602, яка розташована на території Ярославицької сільської ради Дубенського району Рівненської області, та належала померлому на підставі сертифікату на земельну частку (пай) від 31.10.1996 серії РВ №0069983. В судове засідання позивач не з`явився, представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити їх з підстав зазначених у позовній заяві. Представник відповідача Ярославицької сільської ради Дубенського району Рівненської області в судове засідання 21.02.2024 не з`явився, звернувся до суду з письмовим клопотанням в якому зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі. Просить справу розглядати за його відсутності. (а.с.108). Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Приватного підприємства «Агро-Експрес-Сервіс» в судове засідання не з`явився, звернувся до суду з письмовою заявою в якій вказав, що не заперечує проти задоволення позовних вимог. Просить справу розглядати за його відсутності. (а.с.56). Дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема: визнання права. Згідно ч.1 ст.30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою. Відповідно до ст.392 ЦК України право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 22 лютого 2022 року, актовий запис 10. (а.с.7) Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 04.10.1987 року [PERSON] помер [INFO] у віці 49 років, про що зроблено відповідний актовий запис за №28. (а.с.8) На момент смерті [PERSON] разом з ним у вищезгаданому будинку були зареєстровані та проживали його внук [PERSON] , 1963 року народження, дружина онука [PERSON] , 1963 року народження, син онука [PERSON] , 1984 року народження, дочка онука [PERSON] , 1985 року народження, що підтверджується довідкою Торчинської селищної ради Луцького району Волинської області від 21.02.2022 №80. (а.с.11) Згідно витягу із спадкового реєстру №73481173 від 07.08.2023 року інформація про заповіти чи спадкові договори складені [PERSON] відсутні. (а.с.12) Згідно витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі №73321046 від 25.07.2023 року на померлого [PERSON] заведена спадкова справа за реєстраційним номером 70985491 у спадковому реєстрі. (а.с.13) \~ \~ \~ \~З відповіді\~Головного управління\~Держгеокадастру у\~Рівненській області\~від 17.07.2023\~№29-17-0.2-3648/2-23\~вбачається,\~що гр. [PERSON] \~виданий сертифікат\~на право\~на земельну\~частку (пай)\~серії РВ\~№0069983\~від 31.10.1996\~року на\~підставі розпорядження\~голови Млинівської\~РДА від\~18.09.1996\~№357.Інформація про видачу державних актів на право власності на земельні ділянки взамін вказаного сертифіката на право на земельну частку (пай) на ім`я [PERSON] відсутня. (а.с.15) Згідно копії розпорядження голови Млинівської районної державної адміністрації від 18.09.1996 №357 з метою забезпечення реалізації прав співвласників колективної власності на землю, була затверджена вартість та розмір земельної частки (пай) у колективному сільськогосподарському підприємстві ім. Л. Українки. (а.с.17) \~ \~ \~ \~Як вбачається з копії державного акту на право колективної власності на землю від 06 березня 1995 року серії РВ 00004 та додатку до нього (списку громадян членів КСП) [PERSON] був співвласником господарських угідь, переданих у колективну власність КСП імені Лесі українки, значився у списку під №1048. (а.с.19-21) Відповідно до протоколу засідання комісії КСГП ім.Лесі Українки від 10.07.2023 №1 прийнято до розрахунку кількість осіб, які мають право на земельну частку (пай). В списку зазначених осіб значиться [PERSON] . (а.с.23-26) \~ \~ \~ \~Згідно копії книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), на підставі розпорядження голови Млинівської РДА від 18.09.1996 №357 гр. [PERSON] видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії РВ №0069983, який зареєстрований 31.10.1996 за №11513. (а.с.70-71) \~ \~ \~ \~Згідно оголошення у газеті «Гомін» №51 від 30.12.2021 втрачений сертифікат на земельну частку (пай), серії РВ №0069983 виданий 31.10.1996 року, на ім`я [PERSON] вважати недійсним. (а.с.36) \~ \~ \~ \~З відповіді приватного нотаріуса Луцького районного нотаріального округу №76/01-16 від 25.07.2023 року вбачається, що позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із відсутністю належних правовстановлюючих документів на спадкове майно. (а.с.14) Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 1\~постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", у разі відкриття спадщини до 1 січня 2004 року застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила\~Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Оскільки спадщина після смерті [PERSON] відкрилася до [INFO] , то відносини спадкування регулюються нормами\~Цивільного кодексу\~\~Української РСР 1963 року\~(далі -\~ЦК УРСР). Частиною 1\~ст. 524 ЦК УРСР\~передбачено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Згідно зі\~ст.525 ЦК УРСР\~часом відкриття спадщини визнається день смерті\~\~спадкодавця, а при оголошенні його померлим -\~\~день,\~\~зазначений\~\~в\~\~статті\~\~21 цього Кодексу. Статтею 549 ЦК УРСР\~визначено обставини за яких спадкоємець прийняв спадщину, зокрема: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Відповідно до п. 17\~розділу «Перехідні положення» Земельного кодексу України 2001 року, сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Таким чином, Сертифікат на право на земельну частку (пай) посвідчує право громадян на відповідну частину земель сільськогосподарського призначення без виділу її в натурі (на місцевості). Державним актом на право власності на земельну ділянку, який видається після виділення власником земельних часток (паїв), посвідчується право власності на вже виділену землю, як об`єкт матеріального світу. Відповідно до листа ВССУ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. За правилами ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначенні у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу (ст. 1258 ЦК України). Згідно ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно п. 4.15 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (затвердженого наказом №296/5 Мінюсту від 22.02.2012 року), видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Порядок видачі сертифікатів на право на земельну частку (пай) регулювався Указом Президента України від 08.08.1995 №720 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» та постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1995 №801 «Про затвердження форми сертифіката на право на земельну частку (пай) і зразка Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай)». Разом з тим даними нормативно-правовими актами не було передбачено процедури та механізмів видачі дубліката сертифіката на право на земельну частку (пай) взамін загубленого або пошкодженого. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них (ч.2 ст.78 ЗК України). За загальним правилом порушенням вважається такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке; порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково. Способи захисту цивільного права чи інтересу - це закріплені законом матеріально-правові заходи охоронного характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав. Статтею 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» (далі Закон № 899-ІV) визначено, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Встановлення меж земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) здійснюється на підставі проектів землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв), технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель або технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) (ч.1 ст.11 Закону № 899-ІV). Стаття 13\~Закону №\~899-ІV\~визначає,\~що нерозподіленою\~земельною ділянкою\~є земельна\~ділянка,\~яка відповідно до проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) увійшла до площі земель, що підлягають розподілу, але відповідно до протоколу про розподіл земельних ділянок не була виділена власнику земельної частки (паю). Невитребуваною є земельна частка (пай), на яку не отримано документа, що посвідчує право на неї або земельна частка (пай), право на яку посвідчено відповідно до законодавства, але яка не була виділена в натурі (на місцевості). Нерозподілені земельні ділянки, невитребувані частки (паї) після формування їх у земельні ділянки за рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради можуть передаватися в оренду для використання за цільовим призначенням на строк до дня державної реєстрації права власності на таку земельну ділянку, про що зазначається у договорі оренди земельної ділянки, а власники земельних часток (паїв) чи їх спадкоємці, які не взяли участі у розподілі земельних ділянок, повідомляються про результати проведеного розподілу земельних ділянок у письмовій формі цінним листом з описом вкладення та повідомленням про вручення або шляхом вручення відповідного повідомлення особисто, якщо відоме їх місцезнаходження. З моменту державної реєстрації права власності на таку земельну ділянку договір оренди припиняється, а державна реєстрація припинення права оренди проводиться одночасно з державною реєстрацією права власності. У разі якщо договір оренди невитребуваної (нерозподіленої) земельної ділянки, переданої в оренду в порядку, визначеному цією статтею, закінчився у зв`язку з набуттям права власності на неї до збирання врожаю, посіяного орендарем на земельній ділянці, орендар має право на збирання такого врожаю. Власник земельної ділянки має право на відшкодування збитків, пов`язаних із тимчасовим зайняттям земельної ділянки колишнім орендарем, у розмірі пропорційно до орендної плати з дня припинення договору до дня збирання врожаю. У разі якщо до 1 січня 2025 року власник невитребуваної земельної частки (паю) або його спадкоємець не оформив право власності на земельну ділянку, він вважається таким, що відмовився від одержання земельної ділянки. Згідно відповіді Ярославицької сільської ради від 27 липня 2023 року №1000, Ярославицькою сільською радою було проведено інвентаризацію не витребуваних земельних часток (паїв), відповідно до рішення сесії сільської ради №607 від 18.02.2023 року. Земельним ділянкам, які згідно поділу за масивами були закріплені за [PERSON] , рілля масив 39 ділянка [NUMBER] , присвоєно кадастровий номер: 5623889800:08:021:0603, пасовище масив 80 ділянка [NUMBER] , присвоєно кадастровий номер: 5623889800:08:021:0602 та укладено договори оренди з ПП «Агро Експрес Сервіс» і зареєстровано право оренди земельних ділянок, дані договір було укладено на строк 7 років або до моменту державної реєстрації права власності спадкоємця, або до набрання законної сили рішення суду про визнання спадщини відумерлою. (а.с.27-35) \~ \~ \~ \~Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що позивач є спадкоємцем за законом майна після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , зокрема, земельних ділянок загальною площею 2,9644 га, кадастровий номер 5623889800:08:021:0603 та загальною площею 0,257 га, кадастровий номер 5623889800:08:021:0602, які розташовані на території Ярославицької сільської ради Дубенського району Рівненської області, та належали померлому на підставі сертифікату на земельну частку (пай) від 31.10.1996 серії РВ №0069983. \~ \~ \~ \~Таким чином, беручи до уваги неможливість оформлення спадкових прав у встановленому законом порядку, враховуючи визнання позовних вимог відповідачем, що не суперечить закону, не порушує законних прав чи інтересів інших осіб, суд вважає, що позов слід задовольнити. На підставі наведеного,

Outcome: approved