Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-27 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 12 січня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Черкаси Черкаського міського управління юстиції, актовий запис № 18. В обгрунтування вказала, що у шлюбі народився син, - [PERSON] , [INFO] , який мешкають із матір"ю. Сспільне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства. Тим самим сумісне життя і збереження сім`ї стало неможливим. Фактичні шлюбні відносини припинені з вересня 2021 року. Тому просить суд розірвати шлюб з відповідачем, не застосовуючи при цьому заходів та не визначаючи часу на примирення. Справу просила розглянути за її відсутності. Не мала заперечень щодо ухвалення заочного рішення у справі. Позивачка у\~судове засідання не з`явилася. Відповідач у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Правом подання відзиву на позовну заяву не скористався. За таких обставин суд дійшов висновку про наявність підстав задля ухвалення заочного рішення в справі, що відповідає вимогам ст. ст. 280 - 282 ЦПК України, про що 28.02.2024 року постановлено відповідну ухвалу. Судом встановлені наступні факти та такі правовідносини сторін. Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з частиною п`ятою статті 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Частинами третьою та четвертою статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно до ч. 1 ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ч. 2 ст. 112 СК України). Як вбачається з матеріалів справи, а саме із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 12.01.2012 року, сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 12 січня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Черкаси Черкаського міського управління юстиції, актовий запис № 18 (а.с. 5). У шлюбі народився син, згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] ,- [PERSON] , який народився [INFO] , і який натепер проживає з матір`ю. Враховуючи, що сторони не проживають разом із вересня 2021 року, тобто тривалий проміжок часу, не відновлюють сімейних відносин, спільного господарства не ведуть, позивач не згідний на примирення, а поінформований відповідач проігнорував судові повідомлення, що свідчить про стійкий розлад подружніх стосунків та те, що шлюб існує формально і сім`ю зберегти неможливо, тому позов слід задовольнити. Згідно до ст.113 СК України, суд вважає можливим залишити відповідачці прізвище, яке вона отримала у зв`язку з реєстрацієюцього шлюбу, тобто " [PERSON] ". Питання розподілу судових витрат стороною не порушувалося. На підставі викладеного, ст.105, 110,112 СК України,

Outcome: approved