Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-14 00:00:00

І. Зміст позовних вимог та заперечень сторін. У грудні 2023 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, у якому просить 1) визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , що розташований на земельній ділянці кадастровий номер 7424181201:01:002:0027; 2) визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , що розташований на земельній ділянці кадастровий номер 7424181201:01:002:0027; 3) визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,25 га, кадастровий номер 7424181201:01:002:0027; 4) визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,25 га, кадастровий номер 7424181201:01:002:0027; 5) визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,3953 га, кадастровий номер 7424181201:01:002:0028; 6) визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,3953 га, кадастровий номер 7424181201:01:002:0028. Свої вимоги мотивує тим, що вказане майно набуте подружжям за час шлюбу, тож вважається його спільною сумісною власністю. У добровільному порядку провести поділ майна не видалося за можливе. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі. Суд своєю ухвалою від 06.12.2023 ухвалив прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі за позовною заявою, розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. ІІІ. Позиції сторін. У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги та просив задовольнити. В судове засідання відповідач не з`явився про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Окрім цього, відповідачем не було подано жодних документів на спростування доводів позивача. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи, про що зазначено у позовній заяві ІV. Фактичні обставини встановлені судом. 20 березня 2008 року укладений шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] (а.с.9). 06 квітня 2021 шлюб між сторонами розірвано (а.с.10-11). 11 березня 2013 відповідно до договору купівлі продажу [PERSON] набула у власність житловий будинок в [ADDRESS] . Разом з будинком придбана земельна ділянка кадастровий номер 7424181201:01:002:0027 загальною площею 0.25 га на якій розміщений житловий будинок та земельна ділянка кадастровий номер 7424181201:01:002:0028 загальною площею 0,3953 га для ведення селянського господарства (а.с.12-20). V. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 12 ЦПК України). Статтею 76\~ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до статті 81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої\~Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. Стаття 321 ЦК України\~закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений\~статтею 41 Конституції України, відповідно до частини четвертої якої ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном визначено у\~статті 317 ЦК України. Згідно з нормою\~статті 319 цього Кодексу\~власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Він сам вирішує, що робити зі своїм майном,

Outcome: partial