Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-20 00:00:00

Представник позивача Столітній М.М. звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 29 листопада 2021 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] за допомогою ІТС укладено електронний договір №5142368 про надання споживчого кредиту, відповідно до якого, сума кредиту 20000,00 грн., шляхом переказу коштів на платіжну картку відповідача № [NUMBER] (ТОВ «Контрактовий дім»), строк кредиту 30 днів, дата повернення кредиту 29 грудня 2021 року, з процентною ставкою 1,90 % в день. 18 квітня 2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» укладено договір факторингу №18.04/3-Ф і останній став новим кредитором та отримав право вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором. Про відступлення прав вимоги відповідачу було повідомлено на його електронну пошту. Умови кредитного договору [PERSON] не виконувались внаслідок чого утворилась заборгованість на суму 53060,00 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту у розмірі 20000,00 грн., заборгованості за відсотками у розмірі 33060,00 грн. Крім того, позивачем за період з квітня 2022 року по червень 2023 року нараховано 3% річних у розмірі 2511,99 грн. та інфляційні втрати в розмірі 11142,60 грн. Просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 66714, 59 грн., з них сума заборгованості у розмірі 53060, інфляційні втрати у розмірі 11142,60 грн., 3% річних у розмірі 2511,99 грн., судові витрати у розмірі 2511,99 грн., та витрати на правову допомогу у розмірі 10000,00 грн. Представник позивача у судове засідання не з`явився, але в матеріалах справи є її письмова заява в якій просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та розглядати справу за його відсутності, не заперечує проти ухвалення рішення при заочному розгляді справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належними чином. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що 29 листопада 2021 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] в електронному вигляді укладено договір №5142368 про надання споживчого кредиту, відповідно до якого, останній тримав позику у розмірі 20000,00 грн., строком на 30 днів, шляхом переказу коштів на платіжну картку № [NUMBER] . Відповідно до п.1.1 укладеного Договору, укладення цього Договору здійснюється сторонами за допомогою ІТС Товариства, доступ до якої забезпечується клієнту через Веб-сайт або мобільний додаток. Електронна ідентифікація клієнта здійснюється при вході клієнта в Особистий кабінет, в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки товариством правильності введення коду, направленого товариством на номер мобільного договору клієнта, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до Особистого кабінету. Детальні терміни повернення кредиту та сплати процентів визначені в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі Графік платежів), що є Додатком №1 до цього договору (п.1.4 Договору) Пунктом 1.5.1 Договору визначено, що стандартна процентна ставка становить 1,90% в день та застосовується: - у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього Договору, якщо не виконані умови застосування зниженої процентної ставки; - у межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація Договору за ініціативою споживача, відповідно до п. 4.2 Договору; - у межах нового строку кредиту, якщо відбулась автопролонгація, відповідно до п.4.3 Договору. Розділом 4 укладеного Договору визначено порядок продовження строку користування кредитом, автопролонгація. Відповідно до п. 4.3.1 Договору сторони домовились, що у випадку, якщо у споживача на дату закінчення строку кредиту (нового строку кредиту після пролонгації) наявна заборгованість за кредитом, строк кредиту продовжується кожен раз на один наступний день, що слідує за днем закінчення такого строку, але не більше ніж на 90 календарних днів поспіль, крім випадку, якщо в цей день повинна відбутися пролонгація строку кредиту за ініціативою споживача, відповідно до п.4.2.2 - 4.2.4 Договору. Тобто, в даному випадку кожен день автопролонгації є новою датою повернення кредиту. Відповідно до п. 4.3.2 Договору споживач дає згоду на авто пролонгацію строку кредиту на умовах, передбачених, п. 4.3.1 Договору. Відповідно до довідки ТОВ «Контрактовий дім» від 04 травня 2023 року ТОВ «Авентус Україна» 29 листопада 2021 року зарахувало на карту № [NUMBER] грошові кошти у розмірі 20000,00 грн. 18 квітня 2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» укладено договір факторингу №18.04/23-Ф. З витягу з Реєстру боржників від 18 квітня 2023 року вбачається, що розмір заборгованості [PERSON] за кредитним договором № 5142368 від 29 листопада 2021 року становить 53060,00 грн., з яких 20000,00 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 33060,00 грн. заборгованості по відсоткам. Відповідно до інформації за укладеним договором (розрахунком заборгованості) за кредитним договором № 5142368 від 29 листопада 2021 року, позичальник [PERSON] , станом на 17 квітня 2023 року розмір заборгованості становить 53060,00 грн., з яких 20000,00 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 33060,00 грн. заборгованості по відсоткам. До розрахунку заборгованості позивачем окремо надано розрахунок заборгованості по комісії, 3% річних та інфляції, з якого вбачається, що за період з квітня 2022 року по червень 2023 року нараховано 3% річних у розмірі 2511,99 грн. та інфляційні втрати в розмірі 11142,60 грн. 10 липня 2023 року між ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» та адвокатом Столітнім М.М. укладено договір № 10/07-2023 про надання правової допомоги. Відповідно до Звіту про надання правової допомоги згідно договору № 10/07-2023 від 10 липня 2023 року, розмір гонорару за надання клієнту адвокатом правової допомоги по справі ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, встановлено та погоджено у фіксованому розмірі, що становить 10000,00 грн. Відповідно рахунку на оплату по замовленню № 1301/27/10 від 27 жовтня 2023 року за договором № 10/07-2023 від 10 липня 2023 року чітко прописано вартість послуг по справі ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, яка була встановлена та погоджена у фіксованому розмірі, що становить 10000,00 грн. Відповідно до платіжної інструкції №1346 від 31 жовтня 2023 року ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» перерахувало Столітньому М.М. згідно рахунку на оплату по замовленню № 1301/27/10 від 27 жовтня 2023 року 10000,00 грн. У відповідності до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий та неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченому цим Кодексом випадках. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ч.1ст.512ЦК України Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 ст. 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до положень ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч.2 ст. 625 ЦК України). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Частина 1 статті 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина першастатті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини 3 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина 6 статті 11 вказаного Закону). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (частина 12 статті 11 Закону № 675-VIII). За змістом статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України Про електронний цифровий підпис, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, відповідач умови кредитного договору № 5142368 від 29 листопада 2021 рокусвоєчасно і в повному обсязі не виконував, кредит не сплачував. Таким чином відповідачем були порушені вимоги ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України, умов Договору і виникла заборгованість, загальна сума якої складає 53060,00 грн. Встановлено, що 29 листопада 2021 року зарахувано на карту № [NUMBER] грошові кошти у розмірі 20000,00 грн., що підтверджує факт укладення кредитного договору. Щодо стягнення витрат на правову допомогу суд приходить до наступного. В Звіті про надання правової допомоги згідно договору № 10/07-2023 від 10 липня 2023 року, розмір гонорару за надання клієнту адвокатом правової допомоги по справі ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, встановлено та погоджено у фіксованому розмірі, що становить 10000,00 грн. В рахунку на оплату по замовленню № 1301/27/10 від 27 жовтня 2023 року за договором № 10/07-2023 від 10 липня 2023 року чітко прописано вартість послуг по справі ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, яка була встановлена та погоджена у фіксованому розмірі, що становить 10000,00 грн., та яка була сплачена 31 жовтня 2023 року ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» на рахунок адвоката Столітнього М.М. Відповідач не довів суду неспівмірність витрат на правову допомогу в розмірі 10000,00 грн. В Постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 у справі №922/1964/21 викладена правова позиція, в якій зазначено, що учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права. У випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо. На підставі викладеного, суд вважає за необхідне позов задовольнити повністю та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №5142368 від 29 листопада 2021 рокув розмірі 53060,00 грн. (яка складається з: заборгованості за тілом кредиту - 20000,00 грн., заборгованості по відсоткам - 33060,00 грн.); інфляційні втрати у розмірі 11142,60 грн.; 3% річних у розмірі 2511,99 грн. Таким чином, відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 2147,20 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн.

Outcome: approved