Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-25 00:00:00

у січні 2023 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: Орган опіки та піклування - Борщагівська сільська рада Бучанського району Київської області (Служба у справах дітей), про визначення місця проживання дитини. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що 21.10.2017 року між нею та [PERSON] було зареєстровано шлюб у Святошинському районному у м. Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, про що зроблено актовий запис № 1274, який рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 13.10.2020 року у справі № 759/10772/20 було розірвано. Від цього шлюбу є дитина: [PERSON] , [INFO] . Вказала, що з 20.07.2018 року і по цей час місце проживання [PERSON] зареєстровано за адресою: [ADDRESS] . Згідно даних з Єдиного державного демографічного реєстру ця адреса місця проживання є реєстраційною адресою місця проживання [PERSON] . Місце її проживання зареєстровано за адресою: [ADDRESS] . Квартира за цією адресою належить їй на праві приватної власності та на цей час [PERSON] проживає разом з нею у цій квартирі. Зазначила, що зі змісту акту обстеження умов проживання у від 20.09.2022 року, складеного Центром надання соціальних послуг Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області, вбачається, що за адресою реєстрації її місця проживання, нею для [PERSON] створено всі умови для повноцінного утримання та виховання (кімната облаштована меблями, технікою, у нього є окреме ліжко, стіл для виконання завдань, іграшки, книжки, забезпечено санітарно-гігієнічні норми), нею приділяється багато часу дитині. Зі змісту акту оцінки потреб сім`ї та висновку від 20.09.2022 року, також вбачається наступне: відвідування [PERSON] дошкільного закладу, наявність в нього врівноваженого, активного і радісного стану, відсутність в нього шкідливих навичок, наявність у [PERSON] почуттів любові до обох батьків, наявність у нього самостійних навичок (їсти, одягатися, доглядати за своїми речами), її піклування [PERSON] , наявність у неї задовільного стану здоров`я, відсутність у неї шкідливих звичок та ознак девіантної поведінки, наявність у неї зайнятості, здійснення нею фактичного догляду за [PERSON] та щоденного спілкування з ним, не виявлення складних життєвих обставин, встановлення позитивного впливу факторів сім`ї. Згідно даних довідки № 60 від 05.01.2023 року [PERSON] відвідує комунальний заклад дошкільної освіти (ясла-садок) №179 у м. Києві, розташований за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до наданої цим навчальним закладом характеристики № 61 від 05.01.2023 року [PERSON] є уважним на заняттях, проявляє ініціативу в іграх, має розвиток пізнавальних процесів, мовлення, дрібної моторики, є спокійною, неконфліктною дитиною, вміє спілкуватися з однолітками. У період відвідування [PERSON] цього закладу він проживає разом зі нею у квартирі [ADDRESS] частини якої належить їй у порядку спадкування, а іншим співвласником цієї квартири є її мати та її брат. Дані акту та висновку №17/11/2021 від 17.11.2021 року, складеного за участю Святошинського районного у м. Києві центру соціальних служб, також свідчать про таке: наявність у дитини одягу, чистої постільної білизни, охайного вигляду, продуктів харчування, іграшок, дитячих книжок, дуже активного, радісного стану, відсутність шкідливих звичок; наявність у дитини навичок самостійно вдягатися, збирати іграшки; наявність у дитини розвитку згідно свого віку; наявність у неї задовільного стану здоров`я, відсутність у неї шкідливих звичок, ознак девіантної поведінки, наявність у неї підтримки матері; перебування у відпустці по догляду за дитиною; здійснення нею фактичного догляду за дитиною з щоденним спілкуванням з дитиною, участю у його розвитку, забезпеченні дошкільного навчання, профоглядів, що також вказують на можливе визначення місця проживання [PERSON] разом нею. Для забезпечення отримання [PERSON] первинної медичної допомоги нею укладено декларацію (№ 0001-9МК4-Е300, від 11.12.2018 року) з педіатром [PERSON] ( [ADDRESS] , Комунальне некомерційне підприємство «Центр первинної медико-санітарної допомоги №2 Святошинського району»), що дозволяє [PERSON] відвідувати лікаря з отриманням профілактичного медичного огляду. Також. зазначила, що з березня 2018 року вона є працевлаштованою в ГУ ДПС у м. Києві, має позитивну характеристику за місцем роботи. 05.12.2022 року наказом ГУ ДПС у м. Києві №213-вб їй, головному державному інспектору відділу звітності та аналізу контрольно- перевірочної роботи управління інформаційно-аналітичного забезпечення, на підставі потреби у забезпеченні домашнього догляду [PERSON] (довідка ЛКК, видана КПП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №2 Святошинського району» № 29 від 28.11.2022 року) надано відпустку без збереження заробітної плати для догляду за дитиною. Разом з тим, матеріально-фінансово вона забезпечена (завдяки отриманню державної соціальної грошової допомоги, отриманню грошової допомоги від ООН, допомоги для внутрішньо переміщених осіб, грошових коштів на утримання дитини від батька дитини, допомоги від близьких родичів. Належним чином веде сімейний бюджет. Вважає, що вище наведені обставини вказують про забезпечення нею для дитини належних житлових умов; здійснення нею постійного догляду за [PERSON] ; її щоденне спілкування з ним; її належне виховання та утримання [PERSON] ; її піклування про його здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечення нею отримання [PERSON] дошкільної освіти; забезпечення його підготовки до самостійного життя; її належне ставлення до виконання своїх батьківських обов`язків; наявність у неї самостійного доходу; наявність особистої прихильності [PERSON] до неї; наявність у [PERSON] потреби у материнській участі для забезпечення його інтересів у вище наведених напрямках (догляд, піклування про здоров`я, виховання, спілкування, розвиток тощо). Разом з тим, вказала, що вона та відповідач, проживаючи окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина. Зазначила, що зі змісту листів Святошинського управління поліції ГУНП у м.Києві від 11.01.2022 року, від 09.09.2022 року вбачається встановлення факту про те, що 06.01.2022 року [PERSON] самостійно, без узгодження з нею, забрав [PERSON] з дошкільного закладу, перебував з дитиною за адресою: [ADDRESS] , та не забезпечив з нею телефонний зв`язок, що потягло залучення та участь сектора ювенальної превенції Святошинського УП ГУНП у м. Києві у вирішенні цього питання з поверненням дитини до місця проживання разом з нею. Одночасно з цим управлінням поліції надано їй роз`яснення про можливу реалізацію права на вирішення спірного питання про визначення місця проживання дитини шляхом звернення до органу опіки та піклування або до суду для отримання відповідного рішення. За таких обставин, вважає, що без наявної між нею та відповідачем згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, потребується визначення місця проживання [PERSON] у судовому порядку. Тому, просила визначити місце проживання дитини, [PERSON] , [INFO] , з нею за місцем її проживання. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва Хоменко В.С. від 26.01.2023 року відкрито провадження з розглядом справи в порядку загального позовного провадження та призначенням підготовчого засідання. Ухвалою від 05.09.2023 року підготовче провадження у справі закрито, призначено судовий розгляд (а.с. 88). В судовому засіданні позивач та її представник - [PERSON] позов підтримали, просили його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечив, вказав, що позивач обмежує його у спілкуванні з дитиною. В подальшому, в ході судового засідання, зазначив, що не проти того, щоб дитина проживала із матір`ю, але хвилюється, що вона вивезе дитину за кордон. Третя особа явку представника в судове засідання не забезпечила, подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку. У відповідності до ч. 1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Стаття 161 СК України передбачає, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Відповідно до ч. 3 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом. При цьому не має значення, чи знаходяться батьки у шлюбі між собою, чи проживають вони спільно. Крім того, питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватися не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все з урахуванням прав та законних інтересів дитини - її права на належне батьківське виховання, яке повною мірою може бути забезпечене тільки обома батьками; права на безперешкодне спілкування з кожним з батьків, здійснення обома батьками якого є запорукою нормального психічного розвитку дитини. Як встановлено в судовому засіданні, сторони у справі з 21.10.2017 перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 13.10.2020 року розірвано (а.с.13). Від даного шлюбу сторони мають дитину: [PERSON] , [INFO] (а.с. 12). Судом встановлено, що після розірвання шлюбу сторін, дитина проживає з матір`ю. Згідно Інформації про задеклароване/зареєстроване місце проживання осіб Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Голосіївської РДА з 20.07.2018 року і по цей час місце проживання [PERSON] зареєстровано за адресою: [ADDRESS] (а.с. 14). Місце проживання позивача зареєстровано за адресою: [ADDRESS] . Квартира за цією адресою належить їй на праві приватної власності, що вбачається з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 55848720 від 24.03.2016 року (а.с. 15, 16-17). Судом встановлено, що на цей час [PERSON] проживає разом з позивачем у вказаній квартирі. Згідно акту обстеження умов проживання у від 20.09.2022 року, складеного Центром надання соціальних послуг Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області, вбачається, що за адресою реєстрації місця проживання позивача, останньою для [PERSON] створено всі умови для повноцінного утримання та виховання (кімната облаштована меблями, технікою, у нього є окреме ліжко, стіл для виконання завдань, іграшки, книжки, забезпечено санітарно-гігієнічні норми), позивачемприділяється багато часу дитині (а.с. 19). Згідно акту оцінки потреб сім`ї та висновку від 20.09.2022 року, вбачається наступне: відвідування [PERSON] дошкільного закладу, наявність в нього врівноваженого, активного і радісного стану, відсутність в нього шкідливих навичок, наявність у [PERSON] почуттів любові до обох батьків, наявність у нього самостійних навичок (їсти, одягатися, доглядати за своїми речами), піклування матір`ю [PERSON] , наявність у позивача задовільного стану здоров`я, відсутність у позивача шкідливих звичок та ознак девіантної поведінки, наявність у позивача зайнятості, здійснення останньою фактичного догляду за [PERSON] та щоденного спілкування з ним, не виявлення складних життєвих обставин, встановлення позитивного впливу факторів сім`ї (а.с. 20-25). Згідно даних довідки № 60 від 05.01.2023 року [PERSON] відвідує комунальний заклад дошкільної освіти (ясла-садок) №179 у м. Києві, розташований за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до наданої цим навчальним закладом характеристики № 61 від 05.01.2023 року [PERSON] є уважним на заняттях, проявляє ініціативу в іграх, має розвиток пізнавальних процесів, мовлення, дрібної моторики, є спокійною, неконфліктною дитиною, вміє спілкуватися з однолітками (а.с. 35, 36). У період відвідування [PERSON] цього закладу він проживав разом з матір`ю у квартирі [ADDRESS] частини якої належить їй у порядку спадкування (а.с. 18). Дані акту та висновку №17/11/2021 від 17.11.2021 року, складеного за участю Святошинського районного у м. Києві центру соціальних служб, свідчать про таке: наявність у дитини одягу, чистої постільної білизни, охайного вигляду, продуктів харчування, іграшок, дитячих книжок, дуже активного, радісного стану, відсутність шкідливих звичок; наявність у дитини навичок самостійно вдягатися, збирати іграшки; наявність у дитини розвитку згідно свого віку; наявність у неї задовільного стану здоров`я, відсутність у неї шкідливих звичок, ознак девіантної поведінки, наявність у неї підтримки матері; перебування останньої у відпустці по догляду за дитиною; здійснення матір`ю фактичного догляду за дитиною з щоденним спілкуванням з дитиною, участю у його розвитку, забезпеченні дошкільного навчання, профоглядів (а.с. 30-34). З матеріалів справи вбачається, що позивачем для забезпечення отримання [PERSON] первинної медичної допомоги укладено декларацію (№ 0001-9МК4-Е300, від 11.12.2018 року) з педіатром [PERSON] ( [ADDRESS] , Комунальне некомерційне підприємство «Центр первинної медико-санітарної допомоги №2 Святошинського району») (а.с. 37). Також, з матеріалів справи вбачається, що позивач з березня 2018 року є працевлаштованою в ГУ ДПС у м. Києві, має позитивну характеристику за місцем роботи. 05.12.2022 року наказом ГУ ДПС у м. Києві №213-вб їй, головному державному інспектору відділу звітності та аналізу контрольно- перевірочної роботи управління інформаційно-аналітичного забезпечення, на підставі потреби у забезпеченні домашнього догляду [PERSON] (довідка ЛКК, видана КПП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №2 Святошинського району» № 29 від 28.11.2022 року) надано відпустку без збереження заробітної плати для догляду за дитиною (а.с. 38-40, 44-47). Згідно листів Святошинського управління поліції ГУНП у м.Києві від 11.01.2022 року, від 09.09.2022 року вбачається встановлення факту про те, що 06.01.2022 року [PERSON] самостійно, без узгодження з позивачем, забрав [PERSON] з дошкільного закладу, перебував з дитиною за адресою: [ADDRESS] , та не забезпечив з позивачем телефонний зв`язок, що потягло залучення та участь сектора ювенальної превенції Святошинського УП ГУНП у м. Києві.Одночасно з цим управлінням поліції надано роз`яснення про можливу реалізацію права на вирішення спірного питання про визначення місця проживання дитини шляхом звернення до органу опіки та піклування або до суду для отримання відповідного рішення (а.с. 41, 42). Вироком Києво-Святошинського районного суду м. Києва від 10.10.2023 року у справі № 369/6638/22 [PERSON] визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України й призначено йому покарання у виді штрафу в дохід держави. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] у відшкодування моральної шкоди 10 000,00 грн. (а.с. 98-99). Відповідач не заперечує щодо визначення місця проживання сина разом з матір`ю. Згідно висновку Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області про визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , з матір`ю - гр. [PERSON] (а.с. 82-85). Відповідно до ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. За змістом ст. 31 СК України малолітньою особою є дитина віком до чотирнадцяти років. З аналізу норм сімейного законодавства вбачається, що у тому разі, коли батьки дитини спільно не проживають, право визначати місце проживання дитини залишається за кожним з батьків. Питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватись не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все, з урахуванням прав та законних інтересів дитини. Відповідно до ст. ст. 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. У п. 1 ст. 9 указаної Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (ч. 1 ст. 3 Конвенції). Місце проживання малолітньої дитини з одним із батьків визначається або за місцем проживання матері чи батька, або за конкретною адресою. Із системного тлумачення ч. 1 ст. 3, ст. 9 Конвенції про права дитини, ч. ч. 2, 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», ст.161 СК України випливає, що при вирішенні спору про визначення місця проживання дитини, суди мають враховувати передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини. Таким чином, враховуючи, що в судовому засіданні встановлено, що на даний час визначення місця проживання дитини разом з матір`ю не суперечитиме її інтересам, враховуючи ставлення обох батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, вік дитини, суд приходить до висновку про задоволення заявлених вимог [PERSON] та визначення місця проживання дитини разом з матір`ю. Питання судових витрат слід вирішити відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved