Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів, в якій просить визнати відповідачів таким, що втратили право користування кімнатою [ADDRESS] , та стягнути з відповідачів судові витрати. У обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради № 1124 від 07.10.2019 надано згоду департаменту житлово-комунального комплексу Черкаської міської ради на укладання договору оренди кімнати № 42 жилою площею 18,2 кв.м. у гуртожитку по [ADDRESS] , із [PERSON] , з сім`єю у складі двох осіб (вона, син [PERSON] ) строком на один рік. Рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради від 16.12.2020 № 1235 продовжено [PERSON] , з сім`єю у складі дві особи (вона, син [PERSON] ) право на оренду кімнати № 42 жилою площею 18,2 кв.м. у гуртожитку по [ADDRESS] , строком на два роки. 23.12.2020 між департаментом житлово-комунального комплексу Черкаської міської ради та [PERSON] , з сім`єю у складі дві особи (вона, син [PERSON] ), укладено договір на оренду кімнати № 42 жилою площею 18,2 кв.м. у гуртожитку по [ADDRESS] . Рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради від 05.09.2022 № 698 розірвано з [PERSON] договір оренди комунального житла від 23.12.2020. Відповідачі фактично за вказаною адресою не проживають, факт реєстрації відповідачів за адресою: [ADDRESS] , порушує право Черкаської міської ради на вільне користування та розпорядження вказаним приміщенням, тому позивач вимушений звернутися до суду. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 30.08.2023 відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче судове засідання на 26.10.2023. 26.10.2023 підготовче судове засідання відкладено до 20.11.2023 у зв`язку з неявкою відповідачів. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 20.11.2023 закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті на 07.12.2023. 07.12.2023 судове засідання відкладено на 23.01.2023 у зв`язку з неявкою відповідачів. 23.01.2023 судове засідання не відбулося у зв`язку з перебуванням судді на лікарняному, судове засідання призначено на 13.02.2024. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовну заяву підтримав, просив її задовольнити, проти винесення судом заочного рішення не заперечує. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, заяв про відкладення, розгляду справи без їх участі не надали, відзив на позовну заяву не пред`явили За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи на підставі наявних у справі доказів та без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши наявні у справі письмові докази, з`ясувавши фактичні обставини справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Рішенням Черкаської міської ради від 16.12.2010 № 2-27 гуртожиток по [ADDRESS] , передано у комунальну власність міста. Рішенням Виконавчого комітету Черкаської міської ради № 1124 від 07.10.2019 надано згоду департаменту житлово-комунального комплексі Черкаської міської ради на укладання договору оренди кімнати № 42 жилою площею 18,2 кв.м. у гуртожитку по [ADDRESS] із [PERSON] , з сім`єю у складі дві особи (вона, син [PERSON] ) строком на один рік. Рішенням Виконавчого комітету Черкаської міської ради № 1235 від 16.12.2020 продовжено [PERSON] , з сім`єю у складі дві особи (вона, син [PERSON] ), право на оренду кімнати № 42 жилою площею 18,2 кв.м. у гуртожитку по [ADDRESS] строком на два роки. Згідно п. 3 рішення Виконавчого комітету Черкаської міської ради № 698 від 05.09.2022 розірвано з [PERSON] договір оренди комунального житла від 23.12.2020, а саме: кімнати [ADDRESS] . Судом досліджено договір оренди комунального житла від 23.12.2020, укладений між Департаментом житлово-комунального комплексу Черкаської міської ради (орендодавець) та [PERSON] (орендар). Згідно п. 1.1. договору орендодавець надає орендарю та членам його сім`ї, а саме сину [PERSON] , у користування кімнату № 42 жилою площею 18,2 кв.м. у гуртожитку за адресою: [ADDRESS] . З п. 4.1 договору вбачається, що договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 16.12.2022. Пунктом 4.3 договору передбачено, що орендодавець може прийняти рішення про розірвання цього договору в односторонньому порядку та виселення орендаря та членів його сім`ї з житлового приміщення соціального призначення без надання іншого житла за таких підстав: надання орендарю та членам його сім`ї або набуттям ними права користування іншого жилого приміщення; невнесення плати за комунальні послуги протягом шести місяців без поважних причин; систематичне порушення (якщо вжите раніше попередження не спричинило ніякого впливу) правил користування жилим приміщенням, громадського порядку, прав та законних інтересів сусідів, що унеможливлює спільне проживання в одному будинку, використання приміщення не за призначенням, його псування чи руйнування; передача жилого приміщення у суборенду. Як вбачається з відповіді Департаменту «Центр надання адміністративних послуг» Черкаської міської ради від 10.01.2023 № 105/01.02-01 за адресою: [ADDRESS] , станом на 10.04.2023 зареєстровані [PERSON] , [INFO] , з 21.10.2019, [PERSON] , [INFO] , з 16.02.2021, [PERSON] , [INFO] , з 05.10.2022. Актом від 04.08.2022 встановлено, що в кімнаті [ADDRESS] , [PERSON] не проживає, в кімнаті проживають сторонні особи, а саме, жінка з двома дітьми. Згідно акту від 05.07.2023 [PERSON] та [PERSON] у кімнаті [ADDRESS] , не проживають більше року. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 337799280 від 03.07.2023 на кімнату [ADDRESS] , право власності не зареєстровано. Рішенням Виконавчого комітету Черкаської міської ради № 665 від 29.08.2022 надано в оренду кімнату № 42 жилою площею 18,2 кв.м. у гуртожитку по [ADDRESS] , [PERSON] строком на один рік. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 391 ЦК України. Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17 липня 1997 року відповідно до Закону від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, № 4, № 7 та № 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст. ст.316, 317, 319, 321 ЦК України). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Згідно зі ст. ст. 379, 382 ЦК України об`єктом власності особи може бути, зокрема, житло у вигляді житлового будинку, садиби, квартири. Права власника житлового будинку визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Частиною 4 ст. 9 ЖК України визначено, що ніхто не може бути виселений із займаного приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і порядку, передбачених законом. Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Статтею ст. 72 ЖК України передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 квітня 1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу Української РСР» судам роз`яснено, що у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК УРСР), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. Початок відліку часу відсутності визначається від дня, коли особа залишила приміщення. При тимчасовій відсутності за особою продовжує зберігатись намір ставитися до жилого приміщення як до свого постійного місця проживання, тому при розгляді позову про визнання особи такою, що втратила право на жилу площу, суд повинен ретельно дослідити обставини, які мають значення для встановлення причин довготривалої відсутності. Підставою для визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, може слугувати лише свідома поведінка такої особи, яка свідчить про втрату нею інтересу до такого житлового приміщення. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року №1382-IV зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Встановлені судом обставини свідчать про те, що [PERSON] та [PERSON] з 2022 року фактично не проживають за адресою: [ADDRESS] . Суд вважає доведеним, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] понад 6 місяців не проживають за місцем реєстрації, що відповідно до ст. 71 ЖК України є підставою для визнання їх такими, що втратили право користування жилим приміщенням. Визнання особи такою, що втратила право користування житлом, тягне за собою зняття цієї особи з реєстрації в даному приміщенні. Таким чином позовні вимоги Черкаської міської ради про позбавлення [PERSON] та [PERSON] права користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] , підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений при зверненні з позовною заявою до суду, у сумі 2\~684,00 грн.

Outcome: approved