Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-19 00:00:00

29 вересня 2023 року позивач звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб з відповідачем. В обґрунтування позову вказує на те, що 22 серпня 2012 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб. Від подружнього життя у сторін спільних дітей не має. Спільне з відповідачем життя не склалось, оскільки між сторонами відсутнє взаєморозуміння, вони мають різні погляди на життя, а також різні характери. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені. Подальше спільне життя і збереження шлюбу вважає неможливим та таким, що суперечить її інтересам. Також просила після розірвання шлюбу повернути позивачу дівоче прізвище « [PERSON] ». У зв`язку з викладеним позивач звернулась до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити. Також зазначила, що строк, наданий судом для примирення, результатів не дав. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, ознайомившись із заявами сторін, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 22 серпня 2012 року Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 476, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 22 серпня 2012 року (а.с. 8). Від подружнього життя сторони спільних дітей не мають. Спільне з відповідачем життя не склалось, оскільки між сторонами відсутнє взаєморозуміння, вони мають різні погляди на життя, а також різні характери, що робить спільне життя неможливим. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені. Таким чином, судом встановлено, що подальше спільне життя чоловіка та жінки і збереження родини стали неможливими. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи наведене суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому позов [PERSON] в частині вимог про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Щодо вимог [PERSON] в частині зміни прізвища позивача після розірвання шлюбу на її дівоче прізвище « [PERSON] », то позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. Суд не вбачає правових підстав для зміни прізвища позивача [PERSON] на її дівоче прізвище « [PERSON] », оскільки при реєстрації 22 серпня 2012 року даного шлюбу з відповідачем [PERSON] прізвищем позивача було прізвище « [PERSON] ». Враховуючи викладене, позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню. Відповідно до\~ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідача на користь позивача повинно бути стягнуто судовий збір у розмірі 1\~073,60 гривень. На підставі ст.ст. 104, 105, 110, 112, 113 СК України,

Outcome: partial