Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-26 00:00:00

У серпні 2023 року позивач звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 08.05.2019 він надав у борг відповідачу грошові кошти в розмірі 12000,00 грн та 1150,00 дол. США, що еквівалентно на день подання до суду позову 43067,50 грн, а загальна сума складає 55067,50 грн. Проте відповідач отриманих ним у борг коштів у визначений розпискою строк - до 31.08.2019 не повернув, чим ухиляється від виконання зобов`язань. Тому позивач просить стягнути на свою користь із відповідача грошові кошти за борговою розпискою від 08.05.2019 в розмірі 12000,00 грн та 1150,00 дол. США, що еквівалентно на день подання до суду позову 43067,50 грн, а загальна сума - 55067,50 грн, три проценти річних від простроченої суми та інфляційні збитки, що станом на дату подання позову становить 36665,41 грн, а також 1073,60 грн судового збору. Ухвалою судді Богунського районного суду міста Житомира Семенцової Л.М. від 17.08.2023 відкрито провадження в справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Від відповідача до суду відзив на позовну заяву не надходив. Позивач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, подав до суду письмову заяву з проханням проводити розгляд справи за його відсутності та вказав про підтримання позовних вимог. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.\~ \~ Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про спірні правовідносини сторін, а тому за відсутності заперечень позивача суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи згідно статей 280-282 ЦПК України. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Частинами 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 08.05.2019 між позивачем та відповідачем було укладено договір позики, згідно якого позивач передав у борг відповідачу грошові кошти в розмірі 12000,00 грн та 1150,00 дол. США, які відповідач зобов`язався повернути позивачу до 31.08.2019, підтвердженням чому є оригінал письмової розписки, яка міститься в матеріалах справи (а. с. 8). Однак грошові кошти у визначений договором строк боржник позивачу не повернув. Таким чином, умови договору позики щодо повернення грошових коштів відповідачем не виконано, оскільки ним не надано суду доказів повернення позивачу отриманої в позику суму грошових коштів за договором. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ За положеннями ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~ цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей. \~ \~ \~ \~Згідно ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 в справі № 464/3790/16-ц вказано, що «за своїми правовими ознаками договір позики є реальним, одностороннім (оскільки, укладаючи договір, лише одна сторона позичальник зобов`язується до здійснення дії (до повернення позики), а інша сторона позикодавець стає кредитором, набуваючи тільки право вимоги), оплатним або безоплатним правочином, на підтвердження якого може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику. За своєю суттю розписка про отримання у борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Цивільний кодекс\~України не встановлює обмежень щодо використання розписки в цивільних відносинах, передбачаючи лише випадки, коли розписці надається правопідтверджувальне значення в окремих видах цивільних відносин. Якщо наявний факт існування розписки, у якій позичальник чітко зазначає про отримання коштів, скріплює її своїм підписом, така розписка свідчить про реальний характер договору позики. У назві боргової розписки не обов`язково зазначати слово «позика», адже ключовим є зміст цього документа. Отже, письмове застереження про завершену дію передання коштів позичальнику, що міститься в тексті договору, не тільки засвідчує факт такого передання, а і є моментом виникнення зобов`язання за реальним договором позики. Розписка є підтвердженням укладення договору позики, якщо засвідчує факт отримання позики у борг і містить умови щодо її повернення. За наведених обставин, так як умови договору позики щодо повернення грошових коштів відповідачем до теперішнього часу повністю не виконано, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 12000,00 грн та 1150,00 дол. США, що еквівалентно на день подання позову 43067,50 грн, а всього 55067,50 грн, а також 6418,01 грн - три проценти річних та 30247,40 грн інфляційних нарахувань, з розрахунком яких суд погоджується (а. с. 32-36), з огляду на те, що внаслідок неповернення грошових коштів, отриманих у позику, відповідач прострочив виконання грошового зобов`язання, тому на нього має бути покладена цивільно-правова відповідальність за порушення грошового зобов`язання, яка передбачена ст. 625 ЦК України у виді сплати трьох процентів річних від простроченої суми та інфляційних нарахувань. \~ \~ \~ \~На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача суд присуджує з документально підтверджені понесені позивачем судові витрати пропорційно до розміру задоволених вимог за одну вимогу майнового характеру в сумі 1073,60 грн.

Outcome: approved