Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-20 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулась до суду із заявою в якій просить суд встановити факт належності їй свідоцтва на право власності на житло від 15.01.1994 року, виданого Управлінням житлово-комунального господарства адміністрації Кременчуцької міської Ради народних депутатів, а саме на квартиру [ADDRESS] . В обґрунтування поданої заяви зазначено, що заявнику на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS] на підставі свідоцтва на право власності на житло від 15 січня 1994 року, виданого Управлінням житлово-комунального господарства адміністрації Кременчуцької міської Ради народних депутатів. [PERSON] звернулась до Центру надання адміністративних послуг для того щоб зареєструватись в своїй квартирі, але їй повідомили, що в свідоцтві про право власності на житло не вірно зазначено її прізвище та рекомендували виправити помилку, або в разі неможливості виправлення звернутись до суду для встановлення факту належності свідоцтва про право власності на житло, щоб уникнути проблем в подальшому. Відповідно до свідоцтва на право власності на житло прізвище заявника зазначено « [PERSON] », згідно з паспортом [NUMBER] , що виданий Крюківським РВ УМВС України в Полтавській області 04.12.1996 її прізвище зазначено « [PERSON] ». Заявник звернулась із заявою до КП «Квартирне управління» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, які діють за договором дорученням від Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Кременчуцької міської ради, з проханням внести зміни в свідоцтво на право власності на житло та отримала відповідь за № 01-12/487 від 02.01.2024 в якій їй відмовлено у внесенні змін до свідоцтва на право власності та надано роз?яснення, вимог статті 315 Цивільного процесуального кодексу України. [PERSON] вказала, що не має іншої можливості встановити факт належності правовстановлюючого документу, інакше як за відповідним рішенням суду. У зв`язку з вище викладеним заявник звернулась до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 18.01.2024 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами окремого провадження. У судове засідання заявник [PERSON] не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву, згідно якої просить справу розглядати без її участі, заяву підтримує в повному обсязі. Представник заінтересованої особи Комунального підприємства «Квартирне управління» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, надав заяву, згідно якої просить справу розглядати без його участі. Представник заінтересованої особи Департаменту житлово-комунального господарства Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, надав заяву, згідно якої просить справу розглядати без його участі. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Подав письмову заяву, в якій просить задовольнити заяву [PERSON] в повному обсязі та справу розглянути без його участі. Суд вважає, що в справі достатньо доказів для її розгляду без участі заявника та заінтересованих осіб. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Розглянувши заяву, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 15січня 1994 року, що видане Управлінням житлово-комунального господарства адміністрації Кременчуцької міської Ради народних депутатів, згідно з розпорядженням від 04січня 1994 року №2248/2, заінтересованій особі [PERSON] та заявнику на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS] . При цьому прізвище заявника зазначено як « [PERSON] ». 04 грудня 1996 року заявник отримала паспорт громадянина України серії [NUMBER] , де її прізвище вказано як « [PERSON] », що не збігається з її прізвищем, що зазначене у вказаному свідоцтві про право власності на житло від 15 січня 1994 року, що видане Управлінням житлово-комунального господарства адміністрації Кременчуцької міської Ради народних депутатів, згідно з розпорядженням від 04 січня 1994 року №2248/2. Як вбачається з матеріалів справи, заявник [PERSON] 28.12.2023 звернулась до КП «Квартирне управління» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області з заявою щодо внесення змін до свідоцтва про право власності на житло, а саме на квартиру [ADDRESS] , виданого Управлінням житлово-комунального господарства адміністрації Кременчуцької міської Ради народних депутатів 15 січня 1994 року, а саме в частині зміни прізвища у « [PERSON] » з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Листом від 02.01.2024 за вих. №01-12/487 КП «Квартирне управління» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області повідомило заявника про те, що відповідно до ст. 315 ЦПК України справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, а саме: належності правовстановлюючих документів особи, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по-батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті, розглядаються судом. Особа, яка виявила помилки в свідоцтві, має подати до суду заяву для вирішення питання. Статтею 124 Конституції України встановлено, що повноваження суду поширюються на всі правовідносини, що виникають в державі. Відповідно до ст. 1 ЦК України цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого права та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ч. 7 ст. 19 ЦПК України, окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно ст. 293 ЦПК України, окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Пунктом 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження, справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. При розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Приймаючи до уваги вищевикладене та аналізуючи зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт того, що свідоцтва про право власності на житло від 15 січня 1994 року, що видане Управлінням житлово-комунального господарства адміністрації Кременчуцької міської Ради народних депутатів, згідно з розпорядженням від 04 січня 1994 року №2248/2, належить [PERSON] ( [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , паспорт серії [NUMBER] , виданий Крюківським РВ УМВС України в Полтавській області 04.12.1996) та встановлення факту належності правовстановлюючого документа має для заявника юридичне значення, а саме для користування та розпорядження належною їй квартирою. Заінтересованими особами не подано заперечень проти задоволення заяви про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, тому суд не вбачає підстав вважати наявність оспорюваних прав (спір про право). З огляду на наведене, суд вважає, що заява [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документа є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved