Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-22 00:00:00

21.12.2023 представник позивача звернувся до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про стягнення надмірно виплачених коштів. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що згідно заяви відповідача від 13.01.2023 позивачем відповідно до рішення про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям від 23.01.2023 [PERSON] надано державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям в сумі 6255,00 грн. щомісячно на період з 01.01.2023 по 30.06.2023. В декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулись за призначенням усіх видів державної соціальної допомоги від 13.01.2023 заявниця в розділі V щодо інформації про купівлю земельної ділянки, квартири (будинку), транспортного засобу (механізму), будівельних матеріалів, інших товарів довгострокового вжитку або оплату (одноразово) будь-яких послуг (крім медичних, освітніх та житлово-комунальних згідно із соціальною нормою житла та соціальними нормативами житлово-комунального обслуговування) на суму, яка на дату купівлі, оплати перевищує 50 тис. гривень, протягом 12 місяців перед зверненням, вказала що таких видів придбаного майна, товарів або оплачених послуг не має. Разом з тим, за результатами проведеної перевірки від 06.07.2023 відповідно до Закону України «Про верифікацію та моніторинг державних виплат» позивачем було встановлено, що особа, яка входить до складу малозабезпеченої сім`ї протягом 12 місяців перед зверненням за призначенням державної соціальної допомоги здійснила купівлю транспортного засобу (механізму) на суму, яка на дату купівлі перевищує 50 тис. грн. Зокрема, відповідно до листа Територіального сервісного центру МВС № 0543 від 18.07.2023 згідно Єдиного державного реєстру транспортних засобів за [PERSON] , [INFO] , 06.07.2022 зареєстровано транспортний засіб «KIA PICANTO», вартість автомобіля склала 160043,52 грн. У зв`язку з викладеним позивачем було встановлено, що [PERSON] не має права на призначення державної соціальної допомоги та встановлено, що відповідачу було надмірно виплачено соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям в загальному розмірі 37530,00 грн. З метою досудового врегулюванню спору, управління надсилало відповідачу лист від 01.08.2023 № 01-09/1304 про повернення суми переплаченої державної допомоги. Проте на даний час державі кошті не повернуті. Враховуючи викладене, представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача переплачену суму державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям у розмірі 37530,00 грн. Ухвалою судді Могилів-Подільського міськрайонного суду від 09.01.2024 відкрито провадження у даній справі, ухвалено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, роз`яснено сторонам порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання, направлено відповідачу копію позовної заяви з доданими до неї матеріалами. Позивач, належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, клопотань про розгляд справи в іншому порядку не подавав. Відповідач, належним чином повідомлена про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, 06.02.2024 подала до суду відзив, у якому просила відмовити в заявленому до неї позові. Відзив мотивовано тим, що позивач не надав доказів, які свідчать про недобросовісність дій відповідача, а тому позов є необґрунтованим та безпідставним. Крім того, відповідач зазначила, що особисто повідомила позивача про купівлю за кордоном через довірителя транспортного засобу, вартість якого склала 950 євро, що не перевищує 50 тис. грн. Також у відзиві відповідач заявила клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін. Ухвалою суду від 16.02.2024 в задоволенні вказаного вище клопотання відмовлено. Представник позивача правом подання відповіді на відзив не скористався. Відповідно до ч. 13 ст. 7, ч. 8 ст. 178, ч. 5 ст. 279 ЦПК України вказане дає суду підстави для розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними матеріалами. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтями 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Умови призначення і виплати малозабезпеченим сім`ям державної соціальної допомоги визначені Законом України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям» та Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям» № 250 від 24 лютого 2003 року (далі Порядок № 250). Статтею 1 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям» визначено, що державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям це щомісячна допомога, яка надається малозабезпеченим сім`ям у грошовій формі в розмірі, що залежить від величини середньомісячного сукупного доходу сім`ї; малозабезпечена сім`я - сім`я, яка з поважних або незалежних від неї причин має середньомісячний сукупний доход нижчий від прожиткового мінімуму для сім`ї. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям» онтроль за правильністю призначення і виплати державної соціальної допомоги, використання коштів Державного бюджету України, спрямованих на надання такої допомоги, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням вимог законодавства під час надання соціальної підтримки. Під час надання державної соціальної допомоги проводиться перевірка майнового стану членів сім`ї в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Пунктом 5 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, затвердженого постановою КМУ № 250 від 24.02.2003 передбачено, що для призначення соціальної допомоги уповноважений представник сім`ї подає органу соціального захисту населення такі документи: заяву, складену за формою, встановленою Мінсоцполітики; декларацію про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, складену за формою, встановленою Мінсоцполітики (далі - декларація); довідку про доходи у разі зазначення в декларації доходів, інформація про які відсутня в ДПС, Пенсійному фонді України, фондах соціального страхування тощо та згідно із законодавством не може бути отримана за відповідним запитом органу соціального захисту населення. У разі неможливості підтвердження таких доходів довідкою до декларації додається письмове пояснення із зазначенням їх розміру; довідку встановленої форми про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях (за наявності). Судом встановлено, що 13.01.2023 [PERSON] звернулася до Управління праці та соціального захисту населення Могилів-Подільської міської ради з заявою про призначення всіх видів соціальної допомоги (а.с. 4-5). Також вказана заява про призначення державної соціальної допомоги передбачає повідомлення громадянина про те, що особа усвідомлює, що наведені нею відомості про доходи та майно, що вплинули або могли вплинути на прийняття рішення щодо надання соціальної допомоги, будуть перевірені згідно з чинним законодавством України. До своєї заяви [PERSON] додала декларацію про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги від 13.01.2024, де в розділі V «Інформація про купівлю земельної ділянки, квартири (будинку), транспортного засобу (механізму), будівельних матеріалів, інших товарів довгострокового вжитку або оплату (одноразово) будь-яких послуг (крім медичних, освітніх та житлово-комунальних згідно із соціальною нормою житла та соціальними нормативами житлово-комунального обслуговування) на суму, яка на дату купівлі, оплати перевищує 50 тис. гривень, протягом 12 місяців перед зверненням», відповідач зазначила, що таких видів придбаного майна, товарів або оплачених послуг не має (а.с. 6). При цьому, в поданій декларації відповідач вказала, що усвідомлює, що в разі подання нею неповних або недостовірних відомостей про осіб, які входять до складу сім`ї, їхні доходи, майновий стан і витрати, їй може бути відмовлено в призначенні державної соціальної допомоги або припинено її надання. В такому разі відповідач зобов`язалась повернути надміру перераховану (виплачену) суму державної соціальної допомоги. Відповідно до Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2003 № 250, рішенням управління праці та соціального захисту населення Могилів-Подільської районної міської ради від 23.01.2023, було призначено державну соціальну допомогу малозабезпеченій сім`ї відповідача на період з 01.01.2023 включно по 30.06.2023 в розмірі 6255,00 грн., щомісячно (а.с. 11). Відповідно до Закону України «Про верифікацію та моніторинг державних виплат», який визначає порядок проведення верифікації, тобто комплексу заходів щодо збору та перевірки достовірності інформації, що визначена законодавством для призначення, нарахування та/або здійснення державних виплат і впливає на визначення права на отримання та розмір таких виплат, а також виявлення невідповідності даних у автоматизованих інформаційних системах, реєстрах, базах даних, з метою встановлення права на призначення виплат допомоги, позивачем по справі [PERSON] від Міністерства фінансів України 17.01.2023 отримано інформацію, якою було підтверджено дані, вказані відповідачем в декларації про доходи та майновий стан, поданій 13.01.2023 (а.с. 14). Однак, з метою встановлення права на продовження виплат допомоги по справі [PERSON] , позивач за результатами проведеної верифікації 06.07.2023 отримав відповідь від Міністерства фінансів України про те, що особа, яка входить до складу малозабезпеченої сім`ї протягом 12 місяців перед зверненням за призначенням державної соціальної допомоги здійснила купівлю транспортного засобу (механізму) на суму, яка на дату купівлі перевищує 50 тис. грн. (а.с. 15). У зв`язку з встановленими обставинами, управлінням праці та соціального захисту населення 14.07.2023 прийнято рішення про відмову [PERSON] в наданні державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї за повторним зверненням (а.с. 16). Відповідно до акту № 8 від 19.07.2023 про проведення перевірки достовірності інформації, головним спеціалістом з питань охорони праці відділу бухгалтерського обліку, звітності та праці управління праці та соціального захисту населення Могилів-Подільської міської ради на підставі висновків проведеної перевірки було встановлено, що інформація надана [PERSON] для призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям не є повною та достовірною, а саме: заявниця не вказала в декларації про придбання транспортного засобу KIA PICANTO 2010 року випуску, зареєстрованого 06.07.2022, вартість якого перевищує 50 тис. грн., що призвело до неправильного розрахунку вищезазначеної допомоги та переплати державних коштів, а тому прийнято рішення утримати надміру виплачені кошти соціальної допомоги [PERSON] за період з 01.01.2023 по 30.06.2023 (а.с. 18). Таким чином, за період з 01.01.2023 по 30.06.2023 [PERSON] було надміру виплачено державну соціальну допомогу малозабезпеченій сім`ї в сумі 37530,00 грн. Управлінням праці та соціального захисту населення Могилів-Подільської міської ради 01.08.2023 за вих. № 01.09/1304 надіслано повідомлення [PERSON] про переплату державних коштів в сумі 37530,00 грн. та надано строк в один місяць для добровільного повернення вказаних коштів (а.с. 20). Вказане повідомлення відповідач отримала особисто 01.09.2023, що підтверджується підписом на вказаному листі. Однак, добровільно вказані кошти відповідачем повернуті не були, що стало підставою для звернення позивачем з даним позовом. Відповідно до підпункту 2 п. 10 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2003 року №250, державна соціальна допомога не призначається якщо особи, які входять до складу малозабезпеченої сім`ї, протягом 12 місяців перед місяцем звернення за призначенням державної соціальної допомоги здійснили на суму, яка на дату проведення операції перевищує 50 тис. гривень, зокрема, купівлю транспортного засобу (механізму). Відповідно до отриманого позивачем листа № 31/2-0543 від 18.07.2023, Територіальний сервісний центр № 0543 РСЦ ГСЦ МВС у Вінницькій області повідомив, що згідно Єдиного державного реєстру транспортних засобів станом на 18.07.2023 за [PERSON] , [INFO] , зареєстровано транспортний засіб «KIA PICANTO», вартість автомобіля склала 160043,52 грн. (а.с. 17). Відповідно до п.25 вказаного Порядку якщо малозабезпеченою сім`єю приховано або подано недостовірні дані про доходи та майновий стан або органом соціального захисту населення отримано інформацію про обставини, що вплинули на встановлення права на призначення державної соціальної допомоги та визначення її розміру, внаслідок чого надміру виплачено кошти, органи соціального захисту населення: визначають обсяг надміру виплачених коштів з місяця призначення державної соціальної допомоги та встановлюють строки їх повернення залежно від матеріального стану малозабезпеченої сім`ї; повідомляють уповноваженому представнику малозабезпеченої сім`ї про обсяг надміру виплачених коштів та строки їх повернення. Суми надміру виплаченої державної соціальної допомоги повертаються: отримувачем державної соціальної допомоги самостійно; за згодою отримувача державної соціальної допомоги у повному обсязі за рахунок її наступних виплат; за рішенням органу соціального захисту населення за рахунок суми наступних виплат державної соціальної допомоги у розмірі, що не перевищує 20 відсотків щомісячної суми призначеної допомоги. У разі неможливості добровільного повернення або утримання надміру виплачених сум державної соціальної допомоги такі суми стягуються в судовому порядку. Частиною 1 статті 15 Цивільного кодексу України передбачено право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини 1 статті 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Разом з тим, ст. 1215 ЦК України, встановлює випадки, коли набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню. Так, не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Отже, законодавцем передбачені два винятки із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки зі сторони особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності зі сторони набувача виплати. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 02 липня 2014 року у справі № 6-91цс14 та у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2019 року у справі № 545/163/17 (провадження № 61-33727сво18). При цьому, суд не приймає до уваги посилання відповідача на те, що в її діях відсутні ознаки недобросовісної поведінки, оскільки вказаний вище транспортний засіб був придбаний нею за грошові кошти в сумі 950 Євро, що не перевищує 50 тис. грн. Так, дійсно, відповідач до відзиву на позовну заяву додає копію договору купівлі-продажу транспортного засобу від 18.06.2022, з якого вбачається, що [PERSON] в м. Вільнюс придбала транспортний засіб KIA PICANTO, ціна якого становить 950 Євро (а.с. 37-38). Разом з тим, як вбачається з наданої відповідачем копії митної декларації при ввезені вказаного транспортного засобу на територію України митним органом було прийнято рішення про коригування ціни транспортного засобу та встановлено ціну в розмірі 160043,52 грн. З вказаної суми було підраховано митну вартість автомобіля: акцизний податок, мито, податок на додану вартість та податок до Пенсійного фонду (а.с. 42-43). Частиною першою статті 51 МК України передбачено, що митна вартість товарів, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до положень цього Кодексу. Згідно зі змістом ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу. Митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний: 1) здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 2) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана; 3) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих у разі коригування митної вартості, а також щодо підстав здійснення такого коригування; 4) випускати у вільний обіг товари, що декларуються: у разі визнання митним органом заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю; у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу. При цьому частиною 4 ст. 55 МК України передбачено, що під час митного оформлення при прийнятті митним органом письмового рішення про коригування митної вартості товарів декларант або уповноважена ним особа може здійснити коригування заявленої митної вартості у строк, встановлений частиною другою статті 263 цього Кодексу. Відповідно до ч 2 ст. 55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити зокрема, інформацію про: право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду. З аналізу змісту вказаних норм вбачається, що декларант або уповноважена ним особа може самостійно здійснити коригування митної вартості або може погодитись з рішенням митного органу про коригування митної вартості товару. В такому разі товар випускається у вільний обіг за умови сплати декларантом всіх митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом. У випадку незгоди декларанта з рішенням митного органу про коригування заявленої вартості товарів, останній може оскаржити письмове рішення про коригування заявленої митної вартості до митного органу вищого рівня або до суду. Однак, доказів, які б свідчили про те, що відповідач зверталась до вищого митного органу або до суду з приводу оскарження рішення про коригування митної вартості ввезеного нею транспортного засобу, матеріали справи не містять. Разом з тим, як вбачається з інформації наданої Територіальним сервісним центром № 0543 вартість придбаного 06.07.2022 [PERSON] транспортного засобу склала 160043,52 грн., тобто та вартість, яка була зазначена після коригування під час митного оформлення. З вказаного слідує, що відповідач погодилась з даною вартістю автомобіля і з вказаної суми нею було сплачено акцизний податок, мито, податок на додану вартість та податок до Пенсійного фонду. Таким чином, відповідач при заповнені декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги від 13.01.2024 вказала недостовірні відомості, а саме в розділі V «Інформація про купівлю земельної ділянки, квартири (будинку), транспортного засобу (механізму), будівельних матеріалів, інших товарів довгострокового вжитку або оплату (одноразово) будь-яких послуг (крім медичних, освітніх та житлово-комунальних згідно із соціальною нормою житла та соціальними нормативами житлово-комунального обслуговування) на суму, яка на дату купівлі, оплати перевищує 50 тис. гривень, протягом 12 місяців перед зверненням» зазначила, що таких видів придбаного майна, товарів або оплачених послуг не має. В той час, як було встановлено судом, що [PERSON] 06.07.2022 придбала транспортний засіб, вартість якого склала 160043,52 грн., що перевищує 50 тис. грн. За таких обставин та враховуючи, що відповідачем у декларації про доходи надані недостовірні відомості, обставин, які б свідчили про добросовісність дій відповідача суд не встановив, а в добровільному порядку надмірно виплачені кошти не повернуті суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи положення ст.ст. 51, 52, 54, 55 МК України, ст.ст. 1, 7, 13 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям», ст. 1212, 1215 ЦК України та

Outcome: approved