Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-27 00:00:00

Представник позивача за ордером адвокат Кучер Ю.В., в інтересах позивача [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, у якій просить суд: - розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який зареєстровано 13 жовтня 2016 року Черкаським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 901, - розірвати; - після розірвання шлюбу залишити позивачу прізвище « [PERSON] »; - судові витрати покласти на відповідача. Заявлені позовні вимоги обґрунтовує тим, що 13 жовтня 2016 року сторони по справі зареєстрували шлюб, від якого мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , яка фактично проживає з матір`ю. З лютого 2023 року подружні відносини між сторонами припинені, сторони не ведуть спільного господарства, шлюб носить формальний характер. Подальше сумісне життя і збереження сім`ї є неможливим. Зокрема, представник позивача вказує, що згідно із п. 9 ч. 3 ст. 175 ЦПК України попередній розрахунок суми судових витрат, які позивач понесла у зв`язку із розглядом справи становить 5\~073 грн 60 коп., які складаються із сплати судового збору за подачу позову та 5\~000 грн 00 коп. витрат на правову допомогу. Ухвалою судді Черкаського районного суду Черкаської області Морозова В.В. від 10 листопада 2023 року відкрито провадження у справі; вирішено проводити її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін 12 грудня 2023 року; запропоновано відповідачу протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення даної ухвали подати відзив на позовну заяву, а також всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову. 11 грудня 2023 року представником відповідача адвокатом Левченко М.Д. подано до суду відзив на позовну заяву, у якому відповідач просить суд надати строк на примирення строком на 6 місяців та провадження у справі зупинити. Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 12 грудня 2023 року клопотання представника відповідача адвоката Левченко М.Д. про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження задоволено. Здійснено перехід від розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до розгляду справи за правилами загального позовного провадження по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Призначено підготовче судове засідання на 25 січня 2024 року. Ухвалою Черкаського\~районного суду\~Черкаської області\~від 25\~січня 2024\~року відмовлено\~в прийняті\~зустрічної позовної\~заяви [PERSON] \~до [PERSON] ,\~третя особа:\~Орган опіки\~і піклування\~виконавчого комітету\~Руськополянської сільської\~ради про\~визначення місця\~проживання дитини. Зустрічну позовну заяву повернуто адвокату Левченко Марині Дмитрівні та роз`яснено право звернутися до суду з позовом на загальних підставах, передбачених ЦПК України. Повернуто [PERSON] сплачений судовий збір в сумі 1 073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок. Ухвалою суду від 25 січня 2024 року сторонам по справі надано строк на примирення терміном 1 (один) місяць до 28 лютого 2024 року, у зв`язку з чим провадження у справі зупинено. 28 лютого 2024 року, у зв`язку із закінченням строку на примирення, провадження у даній справі поновлено та призначено підготовче судове засідання на 28 лютого 2024 року. У підготовче судове засідання позивач та її представник не з`явилися. Водночас, представник позивача адвокат Кучер Ю.В. подала до канцелярії суду заяву про слухання справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити, а також покласти на відповідача судові витрати. Також,\~представник відповідача\~та відповідач\~у підготовче\~судове засідання\~не з`явилися,\~однак 28\~лютого 2024\~року, представником відповідача адвокатом Левченко М.Д. на офіційну електронну адресу суду скеровано клопотання про визнання позову, у якій також просить суд проводити розгляд справи у їх відсутності. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, повно, всебічно та безпосередньо з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд дійшов наступних висновків. Згідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена\~Конституцією України\~охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року №3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини, як джерело прав. Крім цього, статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Відповідно до ст.5 «Рівноправність подружжя» Протоколу №7 Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Пунктом 126 рішення Європейського суду з прав людини по справі «Фернандес Мартінес проти Іспанії» (заява 56030/07) від 12 червня 2014 року встановлено: «Що стосується права на приватне та сімейне життя, Суд наголошує на важливості для осіб мати можливість вільно приймати рішення з приводу того, як вести своє приватне та сімейне життя. У зв`язку з цим повторно наголошується, що відповідно до статті 8 також надається охорона прав на самореалізацію як у формі особистого розвитку, так і з точки зору права на встановлення та розвиток відносин з іншими людьми та навколишнім світом, при цьому поняття особистої автономії є важливим принципом, що береться за основу при тлумаченні гарантій, які викладені в такому положенні». Отже принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки сімейні стосунки між сторонами не склалися, подружні відносини сторонами не підтримуються, за вказаними позивачем обставинами збереження шлюбу неможливе, тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суд вирішує судові витрати в порядку ст. 141 ЦПК України, тому сплачений позивачем при зверненні до суду з позовною заявою судовий збір у розмірі 1 073 грн 60 коп. слід стягнути з відповідача на користь позивача. Крім того, у позовній заяві представник позивача адвокат Кучер Ю.В. просить суд покласти на відповідача судові витрати. На підтвердження витрат позивача на правову допомогу представником позивача разом із позовною заявою надано суду копію Договору про надання правової допомоги № 360 від 09 жовтня 2023 року, копію квитанції до прибуткового касового ордера від 31 жовтня 2023 року, копію ордера на надання правничої (правової допомоги) від 27 жовтня 2023 року. Так, з копії Договору про надання правової допомоги № 360 від 09 жовтня 2023 року вбачається, що між адвокатом Кучер Ю.В. та позивачем [PERSON] укладено договір про надання правової допомоги. Із квитанції до прибуткового касового ордера від 31 жовтня 2023 року вбачається, що адвокатом Кучер Ю.В. від [PERSON] за Договором про надання правової допомоги № 360 від 09 жовтня 2023 року прийнято оплату на суму 10\~000 грн 00 коп. За змістом частин першої шостої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України закріплено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Враховуючи положення статей 137 та 141 ЦПК України, сторона має право на відшкодування витрат на правничу допомогу адвоката за умови подання нею до суду заяви про відшкодування таких судових витрат, яка подана до судових дебатів у справі, подання доказів таких витрат (детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, здійснені ним витрати, необхідні для надання правничої допомоги, тощо) до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду у справі. Докази понесених судових витрат на правничу допомогу подано стороною позивача у строк, передбачений частиною восьмою статті 141 ЦПК України. Матеріалами справи підтверджується факт отримання позивачем [PERSON] послуг адвоката та понесення нею витрат на правову допомогу. Разом з тим, відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 01 серпня 2019 року в справі № 915/237/18, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не\~зобов`язаний\~присуджувати стороні,\~на користь\~якої відбулося\~рішення,\~всі витрати\~на адвоката,\~якщо,\~

Outcome: approved