Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-15 00:00:00

[PERSON] звернувся через свого представника до суду із заявою про встановлення факту, щодо належності правовстановлюючого документу, а саме: свідоцтва №\~812 від 30.11.1993 про право власності на житло, квартиру за адресою: [ADDRESS] , спадкодавцю [PERSON] , яка померла [INFO] оскільки в заповіті та свідоцтві про смерть матері заявника [PERSON] , ім`я [PERSON] зазначено « [PERSON] » а у свідоцтві про право власності на житло «[PERSON] ». Як наслідок, в ході реалізації своїх спадкових, заявник на даний час не може підтвердити певні юридичні факти шляхом надання відповідних офіційних документів, а встановити зазначений факт у позасудовому порядку неможливо. 10.01.2024 від представника Запорізької міської ради надійшов відзив на заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, згідно якого представник заінтересованої особи вказує, що у разі задоволення вимог заяви права Територіальної громади міста Запоріжжя в особі Запорізької міської ради не порушуються, та просили вирішення питання про задоволення заяви [PERSON] залишити на розсуд суду. Ухвалою судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 13.12.2023 заяву прийнято до розгляду в порядку окремого провадження. Ухвалою суду від 11.01.2024 в якості заінтересованої особи залучено приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Салтана Валерія Валерійовича. Представник заявника у судове засідання не з`явився, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи без його участі та без участі [PERSON] , заявлені вимоги підтримує в повному обсязі. Клопотання про виклик свідків та витребування доказів просив залишити без розгляду. Заінтересовані особи у судове засідання не з`явилися. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. У матеріалах справи містяться заяви пр розгляд справи у їх відсутності. У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши докази у справі, встановивши факти та відповідні їм правовідносини, суд вважає заявлені вимоги такими, що підлягають задоволенню з нижченаведених підстав. Кожна особа, як убачається зі змісту ст. 4 ЦПК України, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті (п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України). Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що 28 січня 2021 року мати заявника [PERSON] - [PERSON] склала заповіт, яким все належне їй майно, де б воно не було та з чого не складалося, і взагалі все те, що на день її смерті буде їй належати і на що за законом матиме право, заповіла - [PERSON] . Заповіт посвідчено приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Бугрім О.В. та зареєстровано в реєстрі за № 178 (а.с. 7,8). [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.\~Одеса) від 31.03.2023 (а.с.9). Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшла квартира [ADDRESS] , що належала померлій на підставі свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 30.11.1993, виданого Запорізьким металургійним комбінатом «Запоріжсталь» ім. С. Орджонікідзе (а.с.15). Відповідно до зазначеного свідоцтва, квартира належала їй та її чоловіку [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.10), на праві спільної (сумісної) власності. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Дніпровським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Запорізькій області (а.с.11). Оскільки, [PERSON] є сином та спадкоємцем померлої [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.12), він у встановлений законом строк, після її смерті звернувся до Приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Салтан Валерії Валеріївни із заявою про прийняття спадщини. Проте, приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Салтан\~В.В. видано постанову № 681/02-31 від 12.10.2023 про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.13-14). Постанова нотаріуса обґрунтована тим, що при вивчені документів, які [PERSON] надав для оформлення свідоцтва про прийняття спадщини, було з`ясовано, що неможливо встановити належність правовстановлюючого документа на нерухоме майно спадкодавцю [PERSON] , через розбіжність в написанні імені спадкодавця. Додатково, нотаріусом, [PERSON] роз`яснено, що після встановлення факту належності документів спадкодавцю гр. [PERSON] інших перешкод (перепон) для видачі свідоцтва про право на спадщину у встановленому законодавством порядку (шляхом отримання свідоцтва у нотаріуса) немає. Факт належності правовстановлюючих документів на квартиру спадкодавцю [PERSON] підтверджуються наступними доказами. Згідно свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 30.11.1993, виданого Запорізьким металургійним комбінатом «Запоріжсталь» ім. С. Орджонікідзе, квартира яка знаходиться за адресою [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності « [PERSON] » та « [PERSON] » (рос. мов.). Відповідно до копії паспорта громадянина України [PERSON] , її прізвище, ім`я та по батькові на російській мові записані як « [PERSON] ». Також зазначено про шлюб із [PERSON] та вказано місце проживання за адресою [ADDRESS] з 20.02.1985 року (а.с.18). Аналогічна інформація про її місце реєстрації зазначена також у заповіті складеному на користь заявника (а.с.7). В той же час, у заповіті та свідоцтві про смерть матері [PERSON] , які були наданні нотаріусу, ім`я [PERSON] зазначене українською мовою « [PERSON] ». Отже, суд вважає, що зазначені вище розбіжності, в документах, наданих нотаріусу для оформлення спадщини, а саме в написанні імені матері заявника, пов`язанні виключно з опискою та невірним перекладом з російської мови на українську її імені під час видачі документу. Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, оскільки від цього залежить реалізація його спадкових прав та не пов`язано зі спором про право, а встановити зазначений факт у позасудовому порядку неможливо. Таким чином, суд вважає, що вимоги [PERSON] законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved