Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] , про розірвання шлюбу, який було зареєстровано 18 вересня 1993 року Відділом запису актів громадянського стану Шевченківської районної адміністрації м. Києва, про що зроблено відповідний актовий запис № 1129. Від шлюбу подружжя має сина: [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує, що з 2018 року сімейні відносини між ним та відповідачкою почали погіршуватися, між ними постійно виникали непорозуміння. Сторони перестали знаходити спільну мову з питань зміцнення стосунків. Позивач зазначає, що з січня 2021 р. у сторін фактично припинилися шлюбні відносини, вони не проживають як чоловік та дружина, не ведуть спільне господарство, шлюб між ними існує формально. Подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Збереження сім`ї неможливо і суперечить його інтересам. Тому, позивач просить суд розірвати шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 18 вересня 1993 року Відділом запису актів громадянського стану Шевченківської районної адміністрації м. Києва, актовий запис № 1129. Ухвалою суду від 28 листопада 2023 року відкрито спрощене позовне провадження в цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , про розірвання шлюбу, та призначено судове засідання для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, 22.02.2024 від представника позивача, адвоката Чеховської Д.Р., до суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі позивача та його представника, позов підтримують та просять задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечують.. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, будь-яких клопотань, письмових пояснень/відзиву щодо заявлених позовних вимог від відповідача до суду не надійшло. Відповідно до ч.ч. 3, 5, 8 ст. 128 ЦПК України, судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Враховуючи вимоги даної норми закону, суд вважає повідомлення відповідача про час розгляду справи належним. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно вимог ст. 280 ЦПК України, якщо відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з цього, суд, вважає за можливе ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних доказів. Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, врахувавши подані заяви позивача та відповідача, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України, передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т.ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.110, ст. 112 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 18 вересня 1993 року Відділом запису актів громадянського стану Шевченківської районної адміністрації м. Києва, між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 1129, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 18 вересня 1993 р. Спору з приводу визначення місця проживання спільних дітей не заявлено. Про існування спору з приводу майна, набутого за час перебування в шлюбі, подружжям також не заявлено. Фактичні обставини щодо взаємин подружжя свідчать, що розлад в сім`ї має не тимчасовий характер, а подальше спільне проживання в шлюбі стало неможливим, оскільки взаєморозуміння між сторонами втрачено, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. При таких обставинах шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved