Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-12 00:00:00

26.12.2023 року заявник [PERSON] , громадянин України, звернувся до суду з заявою про усиновлення дитини - [PERSON] , [INFO] , та внесення відповідних змін до актового запису про її народження. В обґрунтування заяви зазначив, що з 28.10.2014 року знаходиться у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] і разом виховують дітей: [PERSON], [INFO] , дочку дружини, та спільну дочку [PERSON] , [INFO] .. Батько [PERSON] помер [INFO] . Він виховує [PERSON] як рідну дочку, між ними склалися теплі сімейні відносини. Оскільки [PERSON] проживає в їх сім`ї з моменту одруження, він відчуває себе психологічно підготовленим до її виховання, впевнений, що може бути її батьком і надати належне виховання, духовний та фізичний розвиток. Таке усиновлення є доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини. В судовому засіданні 07.02.2024 року заявник [PERSON] заяву підтримав з підстав, викладених в ній, просив суд її задовольнити. Заявник пояснив свою мотивацію щодо питання усиновлення дитини, вказав, що має можливість в подальшому надавати дитині належне виховання, батьківські тепло та ласку. Процедура, яка передує усиновленню, ним витримана. Представник заявника в судовому засіданні вимоги заяви підтримав та просив задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] не заперечила щодо усиновлення її доньки. Дитина [PERSON] у судовому засіданні висловила згоду на своє усиновлення заявником, оскільки вважає його батьком. Представник органу опіки та піклування у судовому засіданні не заперечив щодо задоволення заяви, вказуючи на те, що усі необхідні документи зібрані згідно чинного законодавства України, на усиновлення є усі правові підстави, воно є доцільним та відповідатиме інтересам дитини. Думка заявника щодо усиновлення дитини є виваженою. Заслухавши учасників справи, з`ясувавши обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд дійшов наступного. Головним принципом, який має застосовуватися до усиновлення, є принцип, передбачений статтею 4 Європейської конвенції про усиновлення дітей, відповідно до якого рішення про усиновлення має відповідати найвищим інтересам дитини. Частина 3 та 4 ст. 5 Сімейного кодексу України (надалі - СК України) закріпили, що держава забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини і бере під свою охорону кожну дитину, яка позбавлена належного батьківського піклування. Згідно зі ст. 207 СК України усиновлення - це прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Судом встановлено, що заявник [PERSON] , громадянин України, [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , з 28.10.2014 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , [INFO] та має задовільний стан здоров`я, на обліку в психіатричному диспансері та диспансерному обліку з приводу психічних і поведінкових розладів внаслідок вживання психоактивних речовин не перебуває, до кримінальної відповідальності не притягувався, не знятої чи непогашеної судимості не має, у розшуку не перебуває. Заявник є військовослужбовцем ЗСУ, має офіційні достатні доходи, його заробіток за пів року складає 255340,02 грн, проживає з сім`єю в житлі дружини, де для дитини є місце для сну, відпочинку та проведення дозвілля. Сім`я також має спільну дитину - [PERSON] , [INFO] . Дані обставини підтверджуються свідоцтвом про шлюб сторін, висновком про стан здоров`я заявника, Витягом з інформаційно-аналітичної системи МВС про відсутність судимостей, довідкою про доходи, актом обстеження матеріально-побутових умов, свідоцтвом про народження дитини /а.с.6,7,8,9,10,12,14,15,17,18,19,20, 21/. Дитина - [PERSON] народилася [INFO] . Її батьками в свідоцтві про народження записані: батько - [PERSON] , матір - [PERSON] , яка після укладення шлюбу із заявником змінила прізвище на « [PERSON] »/ а.с.11/. Відповідно до копії свідоцтва про смерть батько дитини, [PERSON] [INFO] помер /а.с.13/. Матір дитини [PERSON] надала нотаріально-посвідчену заяву - згоду на усиновлення її малолітньої дитини заявником у справі [PERSON] , що передбачено положеннями ч.5 ст.217 СК України /а.с.16/. Згідно висновку виконавчого комітету Звягельської міської ради Житомирської області від 07.12.2023 року усиновлення малолітньої дитини [PERSON] є доцільним і таким, що відповідає її інтересам /а.с.4-5/. Як вбачається з матеріалів справи і встановлено в судовому засіданні, заявник [PERSON] дієздатний, фізично й психічно здоровий, матеріально забезпечений, має стабільну заробітну плату, бажає і має можливість займатися вихованням дитини [PERSON] - дитини своєї дружини, яка не заперечує проти її усиновлення. З правовими наслідками усиновлення заявник обізнаний та розуміє всі аспекти, пов`язані з усиновленням дитини, відчуває себе психологічно підготовленим до виховання усиновлених дитини, а тому суд вважає, що він може бути батьком дитини [PERSON] та разом з її матір`ю, надати їй належне виховання, освіту, духовний та фізичний розвиток, зробити її життя щасливим і повноцінним. З огляду на викладене та враховуючи наявність позитивних рекомендацій органу опіки та піклування щодо доцільності усиновлення дітей заявником, суд доходить висновку, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Обставин, які виключають можливість усиновлення, визначені ст.212 СК України, судом не встановлено. Суд також вважає можливим, у відповідності до статей 229, 231 СК України, задовольнити вимогу заявника щодо запису його батьком усиновленої дитини, зміни їй прізвища та по батькові, про що внести відповідні зміни до актового запису про народження дитини.

Outcome: approved