Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до Казанківського районного суду Миколаївської області з вказаним позовом до [PERSON] про захист честі, гідності та ділової репутації та відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування позивних вимог позивач зазначив, що в 2021 році відповідач звернувся до Казанківського районного суду Миколаївської області з позовною заявою до нього про розірвання договору оренди земельної ділянки, укладеного між ним та відповідачкем. Рішенням Казанківського районного суду по справі № 478/1574/21 в задоволені позовних вимог було відмовлено а доводи [PERSON] щодо недобросовісного виконання ним умов договору оренди не знайшли свого підтвердження. Не погоджуючись із судовим рішенням відповідачем було подано апеляційну скаргу, яка ухвалою Миколаївського апеляційного суду було залишено без задоволення. В 2022 році [PERSON] знову звернувся до суду з позовною заявою з приводу підробки підпису у договорі оренди землі та поверненні земельної ділянки, яка ухвалою суду у цівільній справі № 478/356/22 від 10.07.2023 року була залишена без розгляду. Фактично відповідачем були подані позови із завідомо неправдивими відомостями та весь час негативно коментував судові справи серед односельців. Через безпідставні звинувачення [PERSON] був змушений протягом 2022-2023 років з`являтися до суду, надавати пояснення, готувати відзиви, що відволікало його від звичного способу життя та призвело до нервового стресу. Надавши неправдиву інформацію в позовах та розповсюджуючи її серед односельців, відповідач створив негативну соціальну оцінку його (позивача) особи в очах оточуючих та порушив його честь. Поширення неправдивої інформації відповідач проявляв негативне ставлення до нього, що впливає на зниження цінності його як особистості та принижує його гідність та ділову репутацію. Зазначив також, що орендує на території Михайлівської сільської ради (за місцем проживання відповідача) близько десяти земельних ділянок у односельців. В ході судової тяганини у нього погіршилися відносини із орендодавцями, відносини з якими будувались на довірі. Завдяки ганебної поведінки відповідача та поширення ним неправдивої інформації він опинився в незручному для нього становищі, оскільки був принижений в очах односельців, своїх колег та керівництва на роботі. Крім зазначеного, відповідач по теперішній час продовжує його переслідувати. Декілька разів коли він проводив на полі сільськогосподарські роботи, [PERSON] проводив його зйомку на телефон, з метою її подальшого розповсюдження з негативними коментарями. Вважає що внаслідок протиправних дій відповідача у нього виникли негативні переживання, стан постійної психоемоційної напруги, важкістю виконання повсякденних обов`язків, зниженням та нестійким настроєм, нервозністю, дратівливістю а також витратою багато свого часу, творчої енергії та сил на захист порушеного права. Вказує, що наявність причинного зв`язку між протиправними діями відповідача та завданою моральною шкодою. Посилається на порушення своїх прав, та перенесенням у зв`язку із зазначеним моральних страждань та хвилювань та просив суд стягнути з відповідача на його користь спричинену моральну шкоду яку він оцінив в сумі 100000 грн. Ухвалою Казанківського районного суду Миколаївської області від 09.01.2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. 23.01.2024 року від відповідача надійов відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити позивачу в задоволенні позову у зв`язку з його необгрунтованістю та недоведеністю. Зокрема, у відзиві на позов відповідач вказує, що він є тяжко хворим та у зв`язку з проходженням курсу хіміотерапії вимушений був взятии орендну плату та написати розписку, яка булла написана ним під тиском з боку орендаря. Орендна плата була розрахована по цінам на час складання розписки, яка з кожним роком підвищувалась, але перерахунок орендної плати [PERSON] не робив, у зв`язку з чим він дійсно був вимушений звернутись до суду за захистом свої порушених прав. Внаслідок судових спорів наприкінці 2023 року відповідач почав вимагати в нього неіснуючий борг в їхньому з дружиною магазині у розмірі 53000 грн. що не відповідало дійсності, оскільки він в борг ніколи не брав а купував виключно за власні кошти. Внаслідок незаконних дій позивача він вимушений був викликати поліцію. Зазначив, що якраз позивач привселюдно серед односельців ображає нецензурними словами його та його родину, принижує його гідність та розповсюджує плітки на його родину з метою щоб мешканці села припинили з нашою родиною спілкування. З приводу нібіти його переслідування вказує, що позивач проживає поряд з його (відповідачем) донькою, вони кожен день приїзджають до своїх онуків та мимоволі зустрічаються з позивачем, що не може сприйматись як переслідування. 01.02.2024 року від позивача надійшло пояснення на відзив, в якому він заперечував наведені у відзові аргументи, вважає їх недоведеними та голослівними. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. У судовому засіданні відповідач [PERSON] заявлені позовні вимоги не визнав та просив відмовити у задоволені позову. Зазначив, що він з односельцями ніколи не обговорював свої судові справи з позивачем, тим більше ніколи його не переслідував. Вважає що в житті позивача нічого не змінилось та не вбачає причинно-наслідкового зв`язку з його нервовим станом, а його звернення до суду з позовними заявами відносно позивача є його правом на захист, гарантованого конституцією України. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку. Відповідно до частини першої статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно з частинами другою та третьою статті 23 ЦК України моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Пунктом 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4 (далі за текстом - Постанова ВСУ) встановлено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Пунктами 4, 5 Постанови ВСУ визначено, що у позовній заяві про відшкодування моральної шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, яким неправомірними діями чи бездіяльністю заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами підтверджується. Обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суди, зокрема, повинні з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Згідно з пунктом 9 Постанови ВСУ розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Загальні підходи до відшкодування моральної шкоди, завданої органом державної влади, були сформульовані Верховним Судом у постанові від 10 квітня 2019 року у справі №464/3789/17. Зокрема, Суд дійшов висновку, що адекватне відшкодування шкоди, зокрема й моральної, за порушення прав людини є одним із ефективних засобів юридичного захисту. Моральна шкода полягає у стражданні або приниженні, яких людина зазнала внаслідок протиправних дій. Страждання і приниження - емоції людини, змістом яких є біль, мука, тривога, страх, занепокоєння, стрес, розчарування, відчуття несправедливості, тривала невизначеність, інші негативні переживання. Порушення прав людини чи погане поводження із нею з боку суб`єктів владних повноважень завжди викликають негативні емоції. Проте,\~не всі\~негативні емоції\~досягають рівня\~страждання або\~приниження,\~які заподіюють\~моральну шкоду. Оцінка цього рівня залежить від усіх обставин справи, які свідчать про мотиви протиправних дій, їх інтенсивність, тривалість, повторюваність, фізичні або психологічні наслідки та, у деяких випадках, стать, вік та стан здоров`я потерпілого. Відповідно до частини 1 статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Фактичною підставою для застосування такого виду відповідальності є вчинення особою правопорушення. Юридичною підставою позадоговірної відповідальності є склад цивільного правопорушення, елементами якого є шкода, протиправна поведінка, причинний зв`язок між шкодою і протиправною поведінкою, вина. Відсутність хоча б одного з цих же елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду. Таким чином, цивільне законодавство покладає на позивача обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. Судом встановлено, що рішенням Казанківського районного суду Миколаївської області від 27.12.2022 року у цивільній справі № 478/1574/21 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання договору оренди землі було відмовлено в повному обсязі. Постановою Миколаївського апеляційного суду від 11.04.2023 року подана апеляційна скарга по вказаній справі була залишена без задоволення, а рішення Казанківського районного суду Миколаївської області залишено без змін. Також, в провадженні Казанківського районного суду Миколаївської області перебувала цивільна справа № 478/356/22 за позовом [PERSON] до [PERSON] про повернення земельної ділянки. Ухвалою Казанківського районного суду Миколаївської області від 10.07.2023 року позовна заява [PERSON] була залишена без розгляду. \~\~\~\~\~\~ Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Стаття 15 ЦК України\~закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Отже, вказана норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів визначений у\~статті 16\~ЦК України а застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. Згідно із ст. 55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Виходячи із загальних засад доказування, у справах про відшкодування завданої моральної шкоди, позивач повинен довести, які саме дії (рішення, бездіяльність) спричинили страждання чи приниження, яку саме шкоду вони заподіяли і який її розмір. Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що його моральні страждання стали наслідком незаконних дій відповідача, пов`язаними із безпідставними звинуваченнями та зверненням до суду, надання до суду неправдивої інформації, яка була викладена в позовах, розповсюдження та поширення цієї неправдивої інформації серед односельців, внаслідок чого відповідач створив соціальну негативну оцінку його особистості в очах оточуючих, порушив його честь, гідність та ділову репутацію. Як зазначив позивач, йому була спричинена моральна шкода, яка полягає у стражданнях, яких він зазнав, здійснюючи свій захист в ході судового розгляду справ, витрачаючи значні зусилля та свій час для відновлення своєї порушеної репутації та захисту своєї правової позиції у суді, що відволікало його від звичного способу життя, а також спростування чуток, які розповсюджував відповідач поза залою суду та призвело до нервового стресу. Завдана моральна шкода полягає у стражданні та приниженні, яких він зазнав внаслідок протиправних дій відповідача а також полягає у душевних переживаннях та підвищеному психоемоційному стані. Страждання і приниження - емоції людини, змістом яких є біль, мука, тривога, страх, занепокоєння, стрес, розчарування, відчуття несправедливості, тривала невизначеність, інші негативні переживання. Порушення його прав з боку відповідача викликало в нього негативні емоції, внаслідок чого погане самопочуття, пригнічений настрій, важкість виконання повсякденних робочих обов`язків, знижений нестійкий настрій, нервозність, та дратівливість. порушення сну, побоювання про майбутній стан здоров`я. Проте, суд зазначає, що не всі негативні емоції досягають рівня страждання або приниження, які заподіюють моральну шкоду. Оцінка цього рівня залежить від усіх обставин справи, які свідчать про мотиви протиправних дій, їх інтенсивність, тривалість, повторюваність, фізичні або психологічні наслідки та, у деяких випадках, стать, вік та стан здоров`я потерпілого. Зниження та нестійкість настрою, нервозність та дратівливість відносяться до психоемоційного стану людини, та пов`язується виключно з її темпераментом та притаманними рисами її характеру, але у випадку тимчасово виниклого розладу, позивач повинен довести у відповідності до статті 81 ЦПК України, що такий розлад у нього виник тимчасово та пов`язаний виключно з неправомірними діями відповідача, але таких доказів до суду позивачем не надано. Так само позивачем не надано доказів реальності факту розповсюдження чи поширення чуток негативного характеру що порочать честь та гідність позивача, його ділову репутацію та його переслідування. Як було зазначено, захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання в судовому порядку, є правом особи. При цьому особа. Яка вважає що її права порушено, може скористатися будь-яким, а конкретним способом захисту свого права, в тому числі у судовому порядку, незалежно від кінцевого вирішення справи у суді. Звернення особи в суд за захистом своїх прав не може розцінюватись судом як протиправним діянням відповідача. За вказаних обставин суд не вбачає причинно-наслідковий зв`язок між зверненням [PERSON] до суду, судового розгляду справ, його наслідків та психоемоційного стану позивача. Таким чином здійснення відповідачем свого права на судовий захист своїх інтересів не є порушенням прав позивача, що може призвести до заподіяння йому моральної шкоди. Отже, аналізуючи норми чинного законодавства та встановленні по справі обставини, суд приходить до висновку що позовні вимоги щодо заподіяння моральної шкоди та її відшкодування є необґрунтованими та в їх задоволені слід відмовити.

Outcome: dismissed