Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з даним позовом до [PERSON] , в якому просить стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі однієї чверті всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж п`ятдесят відсотків від суми прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання даного позову і до досягнення дитиною повноліття. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що вона з 2020 року проживала у цивільному шлюбі з [PERSON] , жителем с. Ладичин Тернопільського району Тернопільської області. В сторін народилася дитина [PERSON] , [INFO] . Однак, подальше їхнє спільне життя не склалося, і вже більше одного року та сім місяців вона турбується про дитину одна, так як відповідач ухиляється від утримання та виховання доньки, матеріально її не підтримує. Вважає, що дитині необхідний належний рівень життя для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, який вона самостійно не може забезпечити, оскільки на її утриманні перебуває ще четверо дітей. Одночасно звертає увагу, що відповідач є працездатною особою, інших дітей чи непрацездатних членів сім`ї на його утриманні немає. За наведених обставин просить позовні вимоги задовольнити. Ухвалою Бучацького районного суду Тернопільської області від 23 серпня 2023 року відкрито провадження у даній справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 13 вересня 2023 року ухвалою суду прийнято зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про виключення з актового запису про народження дитини даних про батька, яку об`єднано в одне провадження з первісним позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Вирішено перейти до розгляду справи за правилами загального позовного провадження. Згідно ухвали суду від 16 жовтня 2023 року у даній справі призначено судову молекулярно-генетичну експертизу та зупинено провадження. 10 січня 2024 року на адресу суду надійшов висновок експерта № СЕ-19/109-23/13075-БД від 28 грудня 2023 року за результатами проведення судової молекулярно-генетичної експертизи. Ухвалою суду від 15 січня 2024 року провадження у справі поновлено та призначено її до розгляду у підготовчому судовому засіданні. 13 лютого 2024 року ухвалою суду прийнято відмову представника [PERSON] - адвоката Стройванса В.Л., від зустрічних позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про виключення з актового запису про народження дитини даних про батька. Закрито провадження у справі за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про виключення з актового запису про народження дитини даних про батька. Розгляд справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини відкладено на 28 лютого 2024 року о 12 год. 40 хв. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, через канцелярію суду подала письмову заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, позов підтримує та просить такий задовольнити. Відповідач [PERSON] та його представник, адвокат Стройванс В.Л. в зал судового засідання не прибули. Відповідач [PERSON] через канцелярію суду подав письмову заяву, в якій просив справу за позовом [PERSON] до нього про стягнення аліментів на утримання дитини розглядати без його участі, позовні вимоги визнає. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. З підстав, визначених ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони є батьками дитини [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Бучацьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Чортківському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) 20 січня 2022 року. Згідно довідки №479 про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 14 серпня 2023 року, виданої Соколівським старостинським округом Золотопотіцької селищної ради Чортківського району Тернопільської області, [PERSON] , [INFO] , за адресою по [ADDRESS] зареєстровані наступні особи: [PERSON] , [INFO] (колишній чоловік, який зареєстрований, але не проживає), [PERSON] , [INFO] (син), [PERSON] , [INFO] (дочка), [PERSON] , [INFO] (син), [PERSON] , [INFO] (дочка), [PERSON] , [INFO] (дочка). Як вбачається з висновку експерта №СЕ-19/109-23/13075-БД, сформованого судовим експертом Івано-Франківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Б.Б. Гоцанюком 28 грудня 2023 року, [PERSON] , [INFO] , може бути біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , біологічною матір`ю якої є [PERSON] , [INFO] . Ймовірність даної події складає 99,9999%. Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ч. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст. 181 Сімейного кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Судом встановлено, що домовленості щодо участі у витратах на утримання дитини між сторонами не досягнуто. За відсутності домовленості між батьками щодо участі в утриманні дитини той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів (ст. 181 СК України). Відповідно до ч. ч. 1, 5 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. За приписами ч.2 ст.161 ЦПК України особа має право звернутися до суду з вимогами про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, в наказному або в спрощеному позовному провадженні на свій вибір. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Законом України «Про Державний бюджет на 2024 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років з 01 січня 2024 року - 2563 грн. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком дитини [PERSON] та зобов`язаний брати участь в її утриманні. Позивач [PERSON] посилається на те, що відповідач є особою працездатного віку, інших дітей чи непрацездатних членів сім`ї на утриманні немає, у зв`язку з чим має реальну можливість сплачувати аліменти на утримання доньки. Відповідач, в свою чергу, не скористався своїм правом надати суду докази, які б свідчили про те, що він бере участь в утриманні дитини, як і не надав жодних відомостей щодо свого працевлаштування та розміру доходу. За загальним правилом (ч.1 ст.13 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, кожен з яких відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України повинен довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач позовні вимоги визнав, про що зазначив у своїй письмовій заяві, яку надав суду. З огляду на досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідачє особою працездатного віку, відомостей, які б свідчили про обмеження його фізичної діяльності суду не надано, а тому такий має об`єктивну можливість працювати та утримувати на належному рівні спільну з позивачкою доньку. Приймаючи до уваги те, що кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, беручи до уваги розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, рівність обов`язку батьків щодо утримання дитини, вік дитини на утримання якої стягуються аліменти, щорічні потреби дитини, які з віком постійно зростають, що в свою чергу, тягне постійне зростання витрат, зокрема, з боку матері, з якою проживає дитина, на її утримання, на забезпечення освіти, гармонійного розвитку, медичного догляду та відпочинку дитини, які є загальновідомими та не потребують доказування, суд приходить до переконання, що позовні вимоги слід задовольнити і аліменти визначити у розмірі заробітку (доходу) платника аліментів, на утримання доньки [PERSON] , [INFO] . але не менше п`ятдесяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, що з огляду на встановлені в судовому засіданні обставини буде відповідати вимогам закону та буде достатнім в деякій мірі для гармонійного розвитку дитини та захистить її права. Одночасно суд звертає увагу, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених Сімейним кодексом України. Відповідно до ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. За таких обставин суд вважає, що рішення в частині стягнення аліментів за один місяць, слід допустити до негайного виконання. Згідно Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн. На підставі ст.ст. 180, 182, 184 СК України та

Outcome: approved