Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-19 00:00:00

05 січня 2024 року [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі з 2018 року. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу є неможливим, а тому просила його розірвати. Останнім часом шлюбні відносини між ними фактично припинені, спільне господарство не ведеться. Оскільки примирення сім`ї позивач вважає неможливим, остання просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] , який був зареєстрований Галицьким районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 346. Після розірвання шлюбу просила відновити її дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Відзив на позовну заяву до суду не надходив. В судове засідання [PERSON] не з`явилася. Письмовим клопотанням, яке зазначено в позовній заяві, просила розглянути праву за її відсутності. Позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, 02.02.2024 року подав до суду заяву в якій просив розглянути справу за його відсутності. Проти задоволення позову не заперечує. В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає повному задоволенню, виходячи з наступного. Зі свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] вбачається, що 21 липня 2018 р. Галицьким районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис №346. Сторони є батьками малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про її народження серії [NUMBER] Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У частинах третій та четвертій статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього кодексу. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що на теперішній час сторони шлюбні відносини не підтримують, разом не проживають, спільне господарство не ведуть, взаємним побутом не пов`язані. Характер відносин, які склалися між ними, свідчить про повний розпад сім`ї, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, оскільки вони не бажають підтримувати шлюбні відносини між собою та знайти спільну мову в сімейних питаннях. В зв`язку з цим, суд прийшов до висновку про необхідність розірвання шлюбу між сторонами. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд відновлює позивачу її дошлюбне прізвище як про те просила [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: approved