Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-15 00:00:00

Заявник звернулася до суду з заявою, в якій просить встановити факт належності правовстановлюючого документа [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , трудової книжки [NUMBER] , дата заповнення 09.10.1978 рік. В обґрунтування своїх вимог вказала що заявник народилась [INFO] . 24 грудня 1984 року зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище з [PERSON] на Келєберда. З досягненням пенсійного віку, в листопаді 2021 року звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області із заявою про призначення пенсії за віком. 03.12.2021 року заявнику відмовлено у призначенні пенсії за віком та було запропоновано надати уточнюючі документи. 17.08.2023 року заявник повторно звернулась до Пенсійного фонду України з заявою про призначення пенсії за віком. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопольській області №213050025796 від 25.08.2023 року заявнику відмовлено у призначенні пенсії за віком та зазначено, що за доданими документами до страхового стажу не зараховано трудову книжку [NUMBER] , дата заповнення 09.10.1978 рік. Оскільки на першій сторінці трудової книжки виправлення дати народження заявниці здійснено з порушенням Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, а також перша сторінка трудової книжки засвідчена не чітким відбитком печатки. Виправити зазначені недоліки трудової книжки в досудовому порядку заявник позбавлена можливості оскільки трудову книжку було втрачено. На підставі викладеного заявник звернулась до суду з вказаною заявою. Встановлення такого юридичного факту необхідно для звернення з заявою про призначення пенсії за віком. Заявник [PERSON] , в судовому засіданні просила задовольнити вимоги викладені в заяві у повному обсязі. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином. Надала до суду клопотання про розгляд справи без її участі. Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення заявника, приходить до висновку, що дана заява підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 01.09.1961 року. 24 грудня 1984 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище з " [PERSON] " на " [PERSON] ", що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . До матеріалів справи долучена копія трудової книжки [NUMBER] , дата заповнення 09.10.1978 рік. Вказана трудова книжка видана на ім`я [PERSON] , [INFO] . На першій сторінці трудової книжки виправлення дати народження заявниці здійснено з порушенням Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, а також перша сторінка трудової книжки засвідчена не чітким відбитком печатки. Згідно довідки АТ «Херсонський бавовняний комбінат» №37-13/444 від 07.12.2021 року, [PERSON] , [INFO] з 24.02.1986 року працювала на підприємстві кореспондентом управління. Наказ 3249-к від 28.01.1986 року. Звільнена з 25.02.1987 року за власним бажанням. Наказ №239-к від 27.02.1987 року. Згідно архівної довідки Комунальної установи «Трудовий архів м.Херсона» від 06.09.2021 року №01-15/1567, є наказ директора Радгоспу-заводу «Янтарний» від 11.05.1982 року №73-л п. 12 про прийняття [PERSON] робочою комунального цеху з 10 травня 1982 року. Інших відомостей не виявлено. Згідно архівної довідки Комунальної установи «Трудовий архів м.Херсона» від 20.08.2021 року №01-15/1566, у документах архівного фонду ВАТ «Херсонський м`ясокомбінат» є накази директора Херсонського м`ясокомбінату: від 28 вересня 1989 року №149-К п.4 про зарахування [PERSON] інженером по нормуванню праці в ОТиЗ «так у документах з 28 вересня 1989 року; від 21 вересня 1992 року №107-К п.33 про звільнення інженера по нормуванні праці [PERSON] з 14 вересня «так у документах» 1992 року за власним бажанням. Інших відомостей не виявлено. Згідно відповіді Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Херсонській області заявнику, центр не може повернути паперову трудову книжку заявнику у зв`язку з її відсутністю через обставини, пов`язані з війною. Відповідно листа ВСУ 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа у відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Факт, про встановлення якого просить заявник, має юридичне значення для охорони її прав, свобод та інтересів, оскільки надає правові підстави для отримання пенсії за віком. Відповідно до п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року за № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. З огляду на наведене, судом може бути встановлено факт належності особі трудової книжки, як документа, що підтверджує трудовий стаж та дає право на призначення пенсії. Відповідно до п. 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України №58 від 29 липня 1993 року, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів. Згідно з п. 2.2. Інструкції до трудової книжки вносяться, зокрема, відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення. Відповідно до п. 2.11 Інструкції відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказується на підставі паспорту або свідоцтва про народження. Згідно з п. 2.12. Інструкції після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка. Відповідно до пункту 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 року № 301 «Про трудові книжки працівників», відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації. За встановлених обставин заявник не може нести відповідальність за недоліки при заповнення сторінки 1 трудової книжки, оскільки трудова книжка заповнялася відповідними особами, за дії яких заявник відповідати не може. У зв`язку із зазначеним, на думку суду, наявні всі підстави для встановлення юридичного факту, на якому наполягає заявник. При цьому, вимоги заявника підтверджуються належними допустимими та достовірними доказами, доданими до заяви, що підтверджують обставини, на які посилається заявник. Суд вважає, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у її трудовій книжці та належне її оформлення, та при цьому не може бути підставою для виключення певних періодів її роботи з трудового стажу, що дає їй право на призначення пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення документів, та, у свою чергу, неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації установи не може бути підставою для позбавлення заявника її конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань призначення пенсії за віком. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 21.02.2018 року у справі № 687/975/17, де зазначено, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Заявник не несе відповідальності за заповнення трудової книжки, оскільки записи у його трудову книжку вносяться відповідальним працівником підприємства, а не особисто ним, більше того, недоліки її заповнення не є підставою вважати про відсутність трудового стажу заявника за спірний період. Недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для не врахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії. Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. Положеннями ст. ст. 80, 81 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. За таких обставин, суд оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, вважає, що факт належності заявниці [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , трудової книжки [NUMBER] , дата заповнення 09.10.1978 рік, підтверджено наявними в справі доказами, а тому заява про встановлення факту належності правовстановлюючого документу є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

Outcome: approved