Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-18 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] , третя особа Зміївська ДНК Харківської області, в якому просить суд ухвалити рішення, яким визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом після [PERSON] , право власності на 50/100 (1/2) частини земельної ділянки з кадастровим номером 6321755300:01:004:0207, площею 0,125 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташованої за адресою: [ADDRESS] .В обгрунтування позову зазначила, що [INFO] помер її батько [PERSON] . На момент смерті її батько у зареєстрованому шлюбі не перебував, заповітів за життя не складав, інших дітей, крім неї не мав, тому вона є єдиним спадкоємцем після смерті батька. На день смерті [PERSON] був зареєстрований за адресою [ADDRESS] . У встановлений законодавством строк вона звернулась до Зміївської ДНК Харківської області із заявою про прийняття спадщини. За видачею свідоцтва про право на спадщину вона звернулась до нотаріуса у 2023 році. На виконання вимог чинного законодавства нотаріусом було перевірено склад спадкового майна та встановлено, що на підставі договору дарування, посвідченого 23.12.1971 Виконкомом Зідьківської селищної ради народних депутатів, реєстровий номер 85, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , останній набув у власність 43/100 частки житлового будинку, розташованого за адресою [ADDRESS] . Іншим співвласником частини 57/100 частки вказаного житлового будинку була [PERSON] , яка після смерті чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] успадкувала належне останньому майно: 57/100частку житлового будинку, розташованого за адресою [ADDRESS] . Між співвласниками вказаного житлового будинку [PERSON] та [PERSON] 02.03.2005 було укладено договір. Із змісту договору вбачається, що на підставі висновку КП «Зміївське бюро технічної інвентаризації» сторони домовились змінити розмір належних їм часток та установити порядок користування житловим будинком з надвірними будівлями, що знаходиться у їх спільній власності. Згідно договору [PERSON] в користуванні перебуває 55/100 частин, а у користуванні [PERSON] 45/100 частин житлового будинку з надвірними будівлями. Крім того, 23.04.2003 на підставі рішення VII сесії ХХІV скликання Зідьківської селищної ради від 20.03.2003 було видано на ім`я [PERSON] державний акт на право власності на земельну ділянку серія ХР№125403, що підтверджує право власності [PERSON] на частину земельної ділянки площею 0,1250 га, що розташована за адресою [ADDRESS] . У подальшому рішенням ХVІІ сесії ХХІV скликання скликання Зідьківської селищної ради від 25.03.2004 «Про передачу в сумісну спільну власність земельної ділянки для обслуговування житлового будинку та господарських споруд» було затверджено матеріали інвентаризації земельної ділянки та у зв`язку з відсутністю реального розподілу земельної ділянки на місцевості передано [PERSON] і [PERSON] безкоштовно в сумісну спільну власність земельну ділянку площею 0,1250 га. Проте, згодом виявилось, що з невідомих причин відомості про реєстрацію права спільної часткової власності у рівних частках за [PERSON] і [PERSON] в Державному земельному кадастрі відсутні. Рішенням ХХХ сесії VІ скликання Зідьківської селищної ради від 22.11.2012 №328 [PERSON] і [PERSON] надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення в натурі (на місцевості) зовнішніх меж земельної ділянки орієнтовною площею 0,1250 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарчих будівель та споруд, що знаходяться за адресою [ADDRESS] для подальшої передачі у спільну сумісну власність,з одночасною вказівкою про необхідність подання виготовленої технічної документації із землеустрою до селищної ради на затвердження. Згідно з кадастровим планом земельної ділянки , зареєстрованим 14.05.2013, землекористувачами вищезазначеної ділянки зазначено [PERSON] та [PERSON] . Водночас, позивач зазначає, що будь-які правовстановлюючі документи на вказану земельну ділянку після смерті батька їй відшукати не вдалось. [INFO] [PERSON] померла, після її смерті спадщину прийняла її онука [PERSON] . Листом Зміївської ДНК від 28.06.2023 року позивача повідомлено, про те, що [PERSON] належить 55/100 часток у праві спільної сумісної власності на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою [ADDRESS] . Водночас нотаріусом повідомлено, що згідно з довідкою відділу Держгеокадастру у Зміївському районі у наданні витягу з Державного земельного кадастру на земельну ділянку, розташовану за вказаною адресою , їй відмовлено у зв`язку з тим, що право власності на цю земельну ділянку в Національній кадастровій системі зареєстровано в цілому за [PERSON] . Таким чином, позивач зазначає що вона позбавлена можливості у позасудовому порядку успадкувати частину земельної ділянки, на якій знаходиться успадкована частка будинку. 05 грудня 2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами загального позовного провадження. 22 січня 2024 року підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду. У судове засідання позивач та її представник не з`явились, надали заяву з проханням проводити розгляд справи за їх відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, надала заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, проти позову не заперечує. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просив розглядати справу без їх участі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. [INFO] помер [PERSON] про що Виконавчим комітетом Зідьківської селищної ради Зміївського району Харківської області складений актовий запис про смерть серія [NUMBER] .(а.с.14) Факт родинних відносин підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , в якому батьком [PERSON] значиться [PERSON] .(а.с.15) 11.04.1981 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстрований Готвальдівським відділом РАЦС Харківської області про що зроблено відповідний актовий запис №47 від 11.04.1981 року, після чого позивач змінила прізвище на « [PERSON] ».(а.с.16) Згідно договору дарування, посвідченого 23.12.1971 Виконкомом Зідьківської селищної ради народних депутатів, реєстровий номер 85, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , останній набув у власність 43/100 частки житлового будинку, розташованого за адресою [ADDRESS] . Іншим співвласником 57/100 частки вказаного житлового будинку була [PERSON] , яка після смерті чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] успадкувала належне останньому майно: 57/100 частку житлового будинку, розташованого за адресою [ADDRESS] . 02.03.2005 між співвласниками вказаного житлового будинку [PERSON] та [PERSON] було укладено договір. Із змісту договору вбачається, що на підставі висновку КП «Зміївське бюро технічної інвентаризації» сторони домовились змінити розмір належних їм часток та установити порядок користування житловим будинком з надвірними будівлями, що знаходиться у їх спільній власності. Згідно договору у користуванні [PERSON] перебуває 55/100 частин, а у користуванні [PERSON] 45/100 частин житлового будинку з надвірними будівлями.(а.с.20) Крім того, 23.04.2003 на підставі рішення VII сесії ХХІV скликання Зідьківської селищної ради від 20.03.2003 було видано на ім`я [PERSON] державний акт на право власності на земельну ділянку серія ХР№125403, що підтверджує право власності [PERSON] на частину земельної ділянки площею 0,1250 га, що розташована за адресою [ADDRESS] . (а.с.26) У подальшому рішенням ХVІІ сесії ХХІV скликання Зідьківської селищної ради від 25.03.2004 «Про передачу в сумісну спільну власність земельної ділянки для обслуговування житлового будинку та господарських споруд» було затверджено матеріали інвентаризації земельної ділянки та у зв`язку з відсутністю реального розподілу земельної ділянки на місцевості передано [PERSON] і [PERSON] безкоштовно в сумісну спільну власність земельну ділянку площею 0,1250 га.(а.с.27) Рішенням ХХХ сесії VІ скликання Зідьківської селищної ради від 22.11.2012 №328 [PERSON] і [PERSON] надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення в натурі (на місцевості) зовнішніх меж земельної ділянки орієнтовною площею 0,1250 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарчих будівель та споруд, що знаходяться за адресою [ADDRESS] для подальшої передачі у спільну сумісну власність, з одночасною вказівкою про необхідність подання виготовленої технічної документації із землеустрою до селищної ради на затвердження.(а.с.28) Згідно з кадастровим планом земельної ділянки, зареєстрованим 14.05.2013, землекористувачами вищезазначеної ділянки зазначено [PERSON] та [PERSON] . Згідно листа Зміївської ДНК Харківської області від 28.06.2023 року [PERSON] повідомлено про те, що право власності на земельну ділянку в Національній кадастровій системі зареєстровано в цілому за [PERSON] , тому їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку. Згідно довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості земельна ділянка розташована за адресою [ADDRESS] має оціночну вартість 245520, 62 грн. (а.с.32-34) Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Стаття 1216 ЦК України передбачає, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до статті 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Стаття 1268 ЦК України передбачає, що спадкоємець за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч.1 ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ч.1 ст.368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Згідно ч.1 ст.86, ч.3 ст.89 ЗК України, земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). Володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюються за договором або законом. Згідно ч.1,2 ст.120 ЗК України, у разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці (крім земель державної, комунальної власності), право власності на таку земельну ділянку одночасно переходить від відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта до набувача такого об`єкта без зміни її цільового призначення. У разі якщо відчужувачу (попередньому власнику) такого об`єкта належала частка у праві спільної власності на земельну ділянку, до набувача цього об`єкта переходить право власності на таку частку. У разі набуття частки у праві спільної власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва право власності на земельну ділянку (крім земель державної, комунальної власності), на якій розміщено такий об`єкт, одночасно переходить від відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта до набувача у розмірі належної відчужувачу (попередньому власнику) частки у праві спільної власності на такий об`єкт, крім випадку, коли попередньому власнику належала частка у праві спільної власності на земельну ділянку в іншому розмірі. Якщо відчужувачу (попередньому власнику) у праві спільної власності на такий об`єкт належала частка у праві спільної власності на земельну ділянку в іншому розмірі, право власності переходить у такому самому розмірі. Згідно ч.4 ст.120 ЗК України, у разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці, що перебуває у користуванні на праві оренди, емфітевзису, суперфіцію у відчужувача (попереднього власника), до набувача одночасно переходить відповідно право оренди, емфітевзису, суперфіцію земельної ділянки, на якій розміщений такий об`єкт, в обсязі та на умовах, встановлених для відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта, крім випадків, визначених частиною шостою цієї статті. Волевиявлення орендодавця (власника) земельної ділянки, відчужувача (попереднього власника), набувача такого об`єкта та внесення змін до договору оренди землі, емфітевзису, суперфіцію із зазначенням нового орендаря (користувача) земельної ділянки не вимагається. Таким чином, за загальним правилом, закріпленим у ч.4 ст.120 ЗК України, особа, яка набула права власності на частину будівлі чи споруди, стає власником відповідної частини земельної ділянки на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику, якщо інше не передбачено у договорі відчуження нерухомості. При цьому, при застосуванні положень ст.120 ЗК України у поєднанні з нормою ст.125 ЗК України слід виходити з того, що у випадку переходу права власності на об`єкт нерухомості у встановленому законом порядку, право власності на земельну ділянку у набувача нерухомості виникає одночасно із виникненням права власності на зведені на земельній ділянці об`єкти. Це правило стосується випадків, коли право на земельну ділянку не було зареєстроване одночасно з правом на нерухомість, однак земельна ділнка рініше набула ознак об`єкта права власності. Таким чином, у зв`язку із визнанням за сторонами права власності на відповідні частки у житловому будинку з належними до нього господарськими будівлями і спорудами, який розташований на спірній ділянці, до них переходить право власності і на земельну ділянку, на якій розташовані вказані об`єкти нерухомості у частках, що пропорційні їх частці у будинковолодінні. За нормою ст.87 ЗК України, право спільної часткової власності на земельну ділянку виникає, зокрема при придбанні у власність земельної ділянки двома чи більше особами за цивільно-правовими угодами, при прийнятті спадщини або за рішенням суду. Такого висновку щодо застосування зазначених норм матеріального права у подібних правовідносинах дійшла Велика Палата Верховного суду у постанові від 16.06.2020 у справі №689/26/17. Враховуючи викладені вище обставини і норми законодавства, оцінюючи подані позивачем докази у їх сукупності, суд вважає, що позовна заява є обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved