Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-11 00:00:00

В вересні 2023 року ТОВ «Фінансова компанія «Ріальто» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за Договором № 210129-31980-4 від 29.01.2021 року, яка станом на 22.09.2023 року, становить 20260,52 грн. та складається із 3495,00 грн. - заборгованість за кредитом; 2086,51 грн. - заборгованість за нарахованими процентами відповідно до договору за ставкою 1.99 % за кожен день користування кредитом за період з 29.01.2021 року по 28.02.2021 року; 14679,01 грн. - заборгованість за нарахованими процентами відповідно до кредитного договору за ставкою 3,5 % за кожен день користування кредитом за період з 06.03.2021року по 03.07.2021 року включно та судові витрати з яких судовий збір 2 684 грн. 00 коп., та витрати на правничу допомогу в розмірі 9 000 грн. 00 коп. Обґрунтовуючи підстави звернення до суду з даним позовом вказував, що відповідно до укладеного договору № 210129-31980-4 від 29.01.2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «ФІНАНС ІННОВАЦІЯ» та [PERSON] , відповідач отримав кредит у розмірі 4 000 грн. 00 коп., строком на 30 днів, шляхом переказу на його платіжну картку, емітовану АТ «КБ «Приватбанк», зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,99 % від суми кредиту за кожен день користування та 3,5 % від залишку суми кредиту за кожен день прострочення терміну повернення кредиту. У зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором заборгованість відповідача станом на 22.09.2023 року становить 20260,52 грн. 17 червня 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» та ТОВ «ФК «Ріальто» укладено Договір відступлення права вимоги. За даним договором право вимоги до відповідача перейшло до ТОВ «ФК «Ріальто». Враховуючи, що термін повернення кредиту у повному обсязі настав, а заборгованість відповідачем за кредитним договором у встановлений строк не була погашена, просить задоволити позовні вимоги в повному обсязі та вирішити питання про відшкодування судових витрат. Згідно з ухвалою судді від 30.11.2023 року відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов, а позивачу - відповіді на відзив. Відповідач у встановлений судом строк без поважних причин відзив на позов не надав, тому суд вирішив справу за наявними матеріалами у відповідності до ч.8 ст. 178 ЦПК України. Ухвалою суду від 15.01.2024 року відмовлено у задоволенні клопотання [PERSON] про зупинення провадження у справі за вказаним позовом. 12.02.2024 року ухвалено рішення по суті спору. В судове засідання представник позивача не з`явився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, підтримуючи позовні вимоги та не заперечуючи щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином. Дослідивши письмові матеріали справи відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, суд вважає позов обґрунтованими та таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 29.01.2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «ФІНАНС ІННОВАЦІЯ» та [PERSON] укладений договір № 210129-31980-4 від 29.01.2021 року, за яким відповідач отримав кредит у розмірі 4 000 грн.00 коп., строком на 30 днів, шляхом переказу на його платіжну картку емітовану АТ «КБ «Приватбанк», зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,99 % від суми кредиту за кожен день користування та 3,5 % від залишку суми кредиту за кожен день прострочення терміну повернення кредиту. 17 червня 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» та ТОВ «ФК «РІАЛЬТО» уклали Договір відступлення права вимоги № 17/06/2021-Р/М - 3, відповідно до умов якого права вимоги за Договором 210129-31980-4 від 29.01.2021 року перейшло до ТОВ «ФК «РІАЛЬТО». На день відступлення права вимоги (17 червня 2021 року) ТОВ «ФК «Фінанс Інновація» нарахувало заборгованість за кредитним договором у розмірі 20260,52 грн., що складається з: 3495,00 грн. - заборгованість за кредитом; 2086,51 грн. - заборгованість за нарахованими процентами. Із розрахунку заборгованості (а.с.25) слідує, що до вказаної заборгованості ТОВ «ФК «Ріальто» донарахувало [PERSON] проценти за користування кредитними коштами за період до 03 липня 2021 року та визначило відповідачеві заборгованість за процентами у розмірі 14679,01 грн. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 530 ЦК України передбачає, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Передбачено ст. 628 ЦК України, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. На підставі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів. За своїми правовими ознаками кредитний договір є консенсуальною, двосторонньою та відплатною угодою, при укладенні якої кредитодавець бере на себе зобов`язання надати кредит і набуває право вимоги на повернення грошових коштів і сплати процентів, а позичальник має право вимагати надання кредиту та несе зобов`язання щодо своєчасного його повернення та сплати процентів. Предметом виконання грошового зобов`язання за кредитним договором є певна грошова сума, що має бути сплачена боржником кредитору. Враховуючи презумпцію відплатності кредитного договору, позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити проценти за користування кредитом, якщо інше не встановлено договором. При укладенні будь-якого договору сторони можуть визначити строк його дії, тобто час, протягом якого вони мають здійснити свої права та виконати свої обов`язки відповідно до цього договору. Щодо кредитного договору, то сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами. Зобов`язання за договором повинні виконуватися сторонами належним чином відповідно до його умов, а також вимог актів цивільного законодавства. Боржник визнається таким, що прострочив виконання зобов`язання за договором, якщо він не приступив до його виконання, тобто не виконує дій, які випливають із змісту зобов`язання, в строки, встановлені договором. У зобов`язальних правовідносинах права та інтереси кредитора забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання боржником грошового зобов`язання. Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Відступлення права вимоги означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором і новим кредитором. Зібрані докази вказують на те, що 29 січня 2021 року ТОВ «ФК «Фінанс Інновація» і [PERSON] уклали в електронній формі кредитний договір, на виконання якого ТОВ «ФК «Фінанс Інновація» перерахувало на картковий рахунок відповідача кредитні кошти у розмірі 4000 грн. [PERSON] зобов`язався до 28 лютого 2021року повернути кредит і сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 1,99% на день. Отже, сторони встановили строк кредитування тривалістю 30 днів. У встановлений кредитним договором строк [PERSON] не повернув кредитні кошти та проценти за користування кредитом. В період дії означеного договору [PERSON] сплатив 505грн на погашення тіла кредиту та 398 грн. в рахунок відсотків за користування кредитом. Надалі ТОВ «ФК «Фінанс Інновація» відступило ТОВ «ФК «Ріальто» право вимоги до [PERSON] за кредитним договором. За таких обставини суд дійшов висновку про те, що [PERSON] не виконав зобов`язання за кредитним договором, а тому з нього на користь ТОВ «ФК «Ріальто» слід стягнути неповернутий кредит в розмірі 3495грн і проценти за користування кредитом у межах строку кредитування (30 днів)- 2086, 51грн. При цьому, суд враховує, що матеріали справи не містять даних щодо продовження (пролонгації) [PERSON] строку дії кредитного договору. Водночас із розрахунку заборгованості (а.с. 25) слідує, що ТОВ «ФК «Ріальто» висунуло [PERSON] вимоги про стягнення процентів за користування кредитними коштами за період з 06 березня до 03 липня 2021 року, а не процентів від простроченої суми (відповідно до статті 625 ЦК України). Оскільки ТОВ «ФК «Ріальто» нарахувало проценти за користування кредитними коштами після закінчення строку кредитування, то підстави для стягнення 14679,01 грн процентів з відповідача відсутні. Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до частини першої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Пунктом 3 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. На підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу подано договір №02/06/2022 про надання правової допомоги від 02.06.2022 року, в якому зазначено порядок розрахунків, а саме: вартість послуг виконавця становить : 8000 грн. складання позовної заяви про стягнення заборгованості з боржника; 1000 грн. складання заяви, клопотання та надсилання адвокатського запиту, акт приймання -передачі наданих послуг №121 до договору №02/06/2022 року про надання юридичних послуг від 02.06.2022 року, загальна вартість яких становить 108000 грн., з них: підготовка позовної заяви про стягнення заборгованості з [PERSON] за договором №210129-31980-4 від 29.01.2021 року та клопотання про витребування доказів, що подається разом з позовною заявою - 8000 грн.; складання адвокатського запиту про витребування доказів по боржнику з [PERSON] за договором №210129-31980-4 від 29.01.2021 року. Разом з тим, надана платіжна інструкція №573 на суму 108000 грн., згідно якого ТОВ «ФК РІАЛЬТО» оплатив вартість таких послуг на суму 10 8000 грн., з них 9000 грн. за вартість послуг щодо договору №210129-31980-4 від 29.01.2021 року , які підлягають задоволенню. В свою чергу відповідачем не подано заяви щодо неспівмірності понесених судових витрат зі складністю справи. Таким чином судові витрати позивача у справі складаються із судового збору в розмірі 2684,00 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 9000 грн, що в загальному становить 11684,00 грн. Відтак з врахуванням часткового задоволення позову на 27,55%, відповідно до ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати на оплату судового збору в розмірі 739,45 грн. та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 2479,50 грн, що в загальному становить 3218,95 грн.

Outcome: approved