Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-13 00:00:00

08.11.2023 [PERSON] звернулась із позовом до Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«Вердикт Капітал»,\~треті особи,\~які не\~заявляють самостійним вимог на предмет спору: приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Щербаков Юрій Сергійович, приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Тарас Володимирович, ТОВ «Дебт Форс» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, в якому просить: визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личука Тараса Володимировича, вчинений 11.01.2022 за №2759 про звернення стягнення з [PERSON] на користь Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«Вердикт Капітал» заборгованості за кредитним договором №2391356 від 26.05.2021 у сумі 9\~667 грн 50 коп. таким, що не підлягає виконанню. 1.Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 11.01.2022 приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Тарас Володимирович вчинив виконавчий напис №2759 про звернення стягнення з [PERSON] на користь Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«Вердикт Капітал» заборгованості за кредитним договором №2391356 від 26.05.2021 у сумі 9\~667 грн 50 коп. 22.02.2022 приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Щербаковим Ю.С. на підставі виконавчого напису №2759 від 11.01.2022 було відкрито виконавче провадження №68780470 про стягнення з [PERSON] на\~користь Товариства\~з\~обмеженою відповідальністю\~«Вердикт\~Капітал» заборгованості\~за кредитним\~договором №2391356\~від 26.05.2021\~у сумі\~9\~667\~грн 50\~коп. В межах вищевказаного виконавчого провадження приватним виконавцем винесено ряд постанов, зокрема, про арешт коштів боржника, про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, про зупинення вчинення виконавчих дій, тощо. Документи виконавчого провадження на адресу позивача не надходили. Позивач не укладав будь-яких кредитних договорів з їх нотаріальним посвідченням, а сама природа заборгованості за оскаржуваним виконавчим написом їй взагалі не зрозуміла. Позивач вважає, що приватним нотаріусом зазначений виконавчий напис вчинено з порушенням норм Закону України «Про нотаріат» та є таким що не підлягає виконанню на підставі\~відсутності ознак\~безспірності стягуваної заборгованості, а також є таким, що порушує її права на мирне володіння та користування своїм майном. 2. Рух справи у суді. Ухвалою судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 10.11.2023 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін. Ухвалою судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 10.11.2023 заяву позивача про забезпечення позову задоволено. Ухвалою судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 04.01.2024 клопотання позивача про витребування доказів задоволено. 3. Заяви, клопотання учасників процесу та насідки їх вирішення; порядок судового розгляду. Позивач у судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримає та просить їх задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, будь-яких заперечень або відзиву на позовну заяву на адресу суду не скерував. Від третіх осіб письмових пояснень по суті позову до суду не надходили. Розгляд справи здійснюється у спрощеному проваджені без виклику сторін. З огляду на розгляд справи без виклику сторін у судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (частина друга статті 247 ЦПК України). Згідно із статті 12\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Відповідно до частини першої статті 13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Вимогами частини третьої статті 12, частини першої статті 81\~ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 4. Фактичні обставини справи, позиція суду та нормативно-правове обґрунтування 11.01.2022 приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Тарас Володимирович вчинив виконавчий напис №2759 про звернення стягнення з [PERSON] на користь Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«Вердикт Капітал» заборгованості за кредитним договором №2391356 від 26.05.2021 у сумі 9\~667 грн 50 коп. Як вбачається із договору позики №2391356 від 26.05.2021, позивач [PERSON] отримала від ТОВ «МАНІФОЮ» кредитні пошти у розмірі 2\~500 грн, вказаний договір непосвідчений нотаріально. 13.10.2021 між ТОВ «МАНІФОЮ»\~та ТОВ\~«Вердикт Капітал»\~укладено договір\~факторингу №13/10-2021,\~відповідно до\~якого ТОВ\~«МАНІФОЮ» відступило ТОВ «Вердикт Капітал», а ТОВ «Вердикт\~Капітал» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за кредитним договором №2391356. 22.02.2022 приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Щербаковим Ю.С. на підставі виконавчого напису №2759 від 11.01.2022 було відкрито виконавче провадження №68780470 про стягнення з [PERSON] на\~користь Товариства\~з\~обмеженою відповідальністю\~«Вердикт\~Капітал» заборгованості\~за кредитним\~договором №2391356\~від 26.05.2021\~у сумі\~9\~667\~грн 50\~коп. В межах вищевказаного виконавчого провадження приватним виконавцем винесено ряд постанов, зокрема, про арешт коштів боржника, про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження. Наразі, на підставі ухвали суду від 10.11.2023, приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Щербаковим Ю.С. винесено постанову від 13.11.2023 про зупинення вчинення виконавчих дій. Частиною першою\~статті 88 Закону України «Про нотаріат»\~передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. У абзаці 3 пункту 284 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої\~наказом Міністерства юстиції України від 03 березня 2004 року № 20/5, вказано, що заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України. Згідно із пунктом 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого\~Постановою Кабінету міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172\~для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. З урахуванням приписів статей\~15,16,18 ЦК України, статей\~50,87,88 Закону України «Про нотаріат»\~захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Тому суд, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей\~87, 88 Закону України «Про нотаріат»\~у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Такі правові висновки викладено у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17. Крім того, вказані висновки узгоджуються з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду у постанові від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557цс19). Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог\~ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 21 лютого 2018 року в справі № 910/5226/17. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, було визнано незаконною та нечинною\~постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Таким чином, оскільки у судовому порядку постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Такі правові висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду\~від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17, відповідно до яких кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Тобто, після 22 лютого 2017 року нотаріуси позбавлені права вчиняти виконавчі написи про стягнення заборгованості за кредитними договорами, які не є нотаріально посвідченими. 5. Висновки суду. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 закону «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне в стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, у судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Підставами оскарження виконавчих написів нотаріуса може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису, так і необґрунтованість вимог стягувача до боржника. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент учинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час учинення нотаріусом виконавчого напису. Разом з тим законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Великої палати Верховного Суду від 29 березня 2019 року у справі №137/1666/16-ц. Відповідач, відповідно до положень статей 76-81 ЦПК України, не надав суду належних і достатніх доказів в обґрунтування того, що приватному нотаріусу Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуку Т.В. були подані відомості про безспірність суми заборгованості позивача за кредитним договором. Доказів, які б спростовували позовні вимоги позивача, відповідачем суду не надано. Враховуючи, що станом на час вчинення виконавчого напису зазначена у ньому заборгованість не була безспірною, оскільки виконавчий напис оскаржується позивачем з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог і визнання спірного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. 6. Розподіл судових витрат. Відповідно до частини першої статті 141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З матеріалів справи вбачається, що позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 1 610,40 гривень. Оскільки позовні вимоги, було задоволено у повному обсязі то з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір судовий збір у розмірі 1 610,40 гривень. 7. Щодо дії заходів забезпечення позову. Відповідно до частини сьомої статті 158 ЦПК України за відсутністю клопотань учасників справи про скасування заходів забезпечення позову, відповідні заходи вжиті судом у виді зупинення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса, скасуванню не підлягають та продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набранням даним рішенням законної сили.

Outcome: approved