Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-27 00:00:00

ТзОВ "Фінансова\~компанія "Ріальто"\~ звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості за кредитним договором №210125-33951-1 від 25 січня 2021 року, у розмірі 22068 грн, з яких 4000 (чотири тисячі) грн заборгованість за кредитом, 2388 (дві тисячі триста вісімдесят вісім) грн заборгованість за відсотками за кожен день користування кредитом, 15680 (п`ятнадцять тисяч шістсот вісімдесят) грн. заборгованість за нарахованими процентами за кожен день прострочення. Також просить стягнути судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2422 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 9000 грн. Представник позивача ТзОВ "Фінансова компанія "Ріальто" в судове засідання не з`явився, скерував заяву у якій просив справу розглянути по суті за його відсутності. Відповідачка, будучи належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, правом на відзив не скористалася. Дослідивши зібрані в справі письмові докази, суд приходить до наступного. Відповідно ст.11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. З досліджених письмових доказів встановлено, що 25 січня 2021 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінанс Інновація" (кредитодавець) та [PERSON] (позичальник) було укладено кредитний договір №210125-33951-1, у розмірі 4000 грн. строком на 30 днів до 24.02.2021 року, під 726.35 % річних, в розрахунку 1.99 % від суми кредиту за кожен день користування та 3.5% від залишку суми кредиту за кожен день прострочення терміну повернення кредиту. За договором відступлення права вимоги №11/06/2021-Р/М-1 від 11.06.2021 товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інновація" за оплату передала право вимоги кредитора товариству з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Ріальто" щодо боржника [PERSON] за кредитним договором №210125-33951-1 від 25 січня 2021 року. Відповідно ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором Банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом ч.1 ст.527 ЦК України. Якщо у зобов`язані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), згідно ч.1 ст.530 ЦК України. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). В силу вимог ч.1 ст.610, ч.1 ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки, сплатити неустойку, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.1048 та ч.1 ст.1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Припис абзацу 2 ч.1 ст.1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Аналогічні висновки були сформульовані Постановою Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі №444/9519/12. Оскільки відповідачка [PERSON] із своєї вини порушила договірні зобов`язання за кредитним договором, ухиляється від повернення взятого кредиту та відсотків, а тому заявлений позивачем позов слід задовольнити та стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №210125-33951-1 від 25 січня 2021 року, у розмірі 22068 (двадцять дві тисячі шістдесят вісім) грн., з яких 4000 (чотири тисячі) грн. основна сума боргу, 2388 (дві тисячі триста вісімдесят вісім) проценти за кожен день користування кредитом, 15680 (п`ятнадцять тисяч шістсот вісімдесят) грн. проценти за кожен день прострочення повернення кредиту. Згідно\~ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на відповідача у разі задоволення позову. У зв`язку з чим, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору, у сумі 2422,40 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №1204 від 05 лютого 2024 року, та судові витрати, пов`язані з оплатою професійної правової допомоги у розмірі 9000 грн, які підтверджуються копією договору про надання юридичних послуг №02/06/2022 від 02 червня 2022 року; копією довіреності від 15 березня 2023 року; копією акту приймання-передачі наданих послуг №194 від 29 грудня 2023 року; копією витягу з реєстру №1 до акту приймання-передачі наданих послуг №194 від 29 грудня 2023 року; копією платіжної інструкції №1044 від 29 грудня 2023 року.

Outcome: approved