Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-13 00:00:00

21 вересня 2023 року до Піщанського районного суду Вінницької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. У вказаній позовній заяві позивач просить суд стягнути з [PERSON] , 1977 року народження, на користь [PERSON] , 1981 року народження, аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , 2009 року народження, в розмірі 2 500 гривень, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 21 вересня 2023 року і до повноліття дитини та на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , 2003 року народження, в розмірі 2 500 гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 21 вересня 2023 року і до закінчення навчання чи до досягнення [PERSON] двадцятитрьохрічного віку - у зв`язку з тим, яка з цих обставин настане першою. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 2002 року вона уклала шлюб з [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований 06.08.2002 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Піщанського районного управління юстиції у Вінницькій області. Вказує, що в шлюбі у них народились діти: донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] від 28.07.2016 року та син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] від 10.11.2009 року. Діти проживають разом з нею, що підтверджується довідкою про склад сім`ї від 14.07.2023 року. Шлюб між нею та відповідачем розірвано 17 березня 2011 року, що підтверджується копією рішення Піщанського районного суду Вінницької області від 17 березня 2011 року по справі № 2-86/2011. Зазначає, що відповідач з 2021 року не бере участі у вихованні та утриманні їхніх спільних дітей, донька на даний час є повнолітньою, однак продовжує навчатися у Національному університеті «Одеська політехніка» на 4 курсі на денній формі навчання та не має змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. Також зазначає, що, дітям, повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Такий належний рівень у будь-якому разі не повинен бути меншим, ніж прожитковий мінімум. Такий рівень вона одна не зможу забезпечити, тому батько, який здоровий та працездатний, зможе сплачувати аліменти в сумі 2 500 грн. на кожну дитину. [PERSON] не має постійного місця роботи як їй відома, але має тимчасові підробітки та транспортний засіб. Іншої сім`ї та неповнолітніх дітей не має. Так, відповідач інших осіб на утриманні не має, він працездатний, отримує дохід, має нерухоме майно, транспортний засіб, його стан здоров`я дозволяє працювати, а тому позивач вважає, що відповідач може сплачувати такий розмір аліментів. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21 вересня 2023 року дану справу було передано для розгляду судді Гринишиній А.А. Ухвалою суду від 25 вересня 2023 року відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено провести у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, призначено по цивільній справі судове засідання на 10 годину 00 хвилин 20 жовтня 2023 року, яке провести у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 1 Піщанського районного суду Вінницької області, про що повідомити учасників справи 20 жовтня 2023 року судове засідання по вказаній справі у зв`язку з неявкою відповідача та поверненням до суду судової повістки на його ім`я, копії ухвали суду від 25 вересня 2023 року про відкриття провадження з додатками через відсутність адресата за вказаною в позовній заяві адресою було відкладене 14 години 00 хвилин 13 листопада 2023 року. Ухвалою суду від 13 листопада 2023 року в судовому засіданні в даній цивільній справі оголошено перерву витребувати в Піщанської селищної ради Вінницької області відомості про реєстрацію місця проживання та інші персональні дані, що містяться в картотеці реєстраційного обліку [PERSON] , [INFO] , останнє відоме місце проживання місце проживання: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 13 грудня 2023 року в судовому засіданні в даній цивільній справі оголошено перерву до 10 години 00 хвилин 26 грудня 2023 року. Постановлено витребувати повторно в Піщанської селищної ради Вінницької області відомості про реєстрацію місця проживання та інші персональні дані, що містяться в картотеці реєстраційного обліку [PERSON] , [INFO] , останнє відоме місце проживання місце проживання: [ADDRESS] . 26 грудня 2023 року на адресу суду від Піщанської селищної ради Вінницької області надійшла відповідь за вихідним номером 1957 від 25 грудня 2023 року, відповідно до якої [PERSON] , [INFO] , в реєстрі територіальної громади смт. Піщанка Вінницької області не зареєстрований, інформацією про місце проживання та іншими персональними даними не володіють. Ухвалою суду від 26 грудня 2023 року в цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів оголошено перерву в судовому засіданні до 10 години 00 хвилин 10 січня 2024 року. Відповідача [PERSON] в судове засідання постановлено викликати шляхом розміщення оголошення про виклику до суду на офіційній сторінці Піщанського районного суду на веб-порталі судової влади в мережі Інтернет. Позивач [PERSON] в судове засідання 13 лютого 2023 року, не з`явилась, подала заяву в якій просить суд провести розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує та не заперечує проти ухвалення в справі заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судові засідання 10 січня 2024 року, 29 січня 2024 року та 14 лютого 2024 року не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, оскільки викликався до суду шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційній сторінці Піщанського районного суду Вінницької області на веб-порталі "Судова влада України" в мережі "Інтернет". Відзиву на позовну заяву та будь-яких заяв та клопотань від відповідача на адресу суду не надходило. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, дослідивши матеріали даної цивільної справи, вивчивши правові норми, що регулюють дані правовідносини, приходить до переконання, що позовну заяву слід задовольнити повністю з наступних підстав. Згідно ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Під час судового розгляду встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 06 серпня 2002 року до його розірвання відповідно до рішення Піщанського районного суду Вінницької області від 17 березня 2011 року ( а.с.2). Під час перебування в шлюбі в сторін народився донька [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим Піщанським районним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області та серії [NUMBER] , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Ірпінського міського управління юстиції Київської області (а.с.3,4). Також судом встановлено під час судового розгляду, що сторони по справі проживають окремо, а неповнолітня дитина сторін проживає з матір`ю [PERSON] по [ADDRESS] , що доводиться довідкою Піщанської селищної ради від 14 липня 2023 року №955 (а.с.5). Відповідно до довідки Національного університету «Одеська політехніка» № 433 від 11 липня 2023 року [PERSON] є студентом четвертого курсу першого (бакалаврського) рівня вищої освіти, денної форми здобуття вищої освіти, Інституту інформаційної безпеки радіоелектроніки та телекомунікацій Національного університету «Одеська політехніка», термін навчання, закінчення навчання планується 30 червня 2024 року. Відповідно до ст.51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Статтями 18, 27 Конвенції про права дитини встановлено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батька або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, в тому числі, стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною першою ст. 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно з ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви (ч.1 ст.191 СК України). Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.2 ст.182 СК України). Відповідно до ст.7 Закону України «Про державний бюджет на 2023 рік» прожитковий мінімум дітей віком до 6 років з 1 січня 2024 року встановлено в розмірі 2563 гривні, дітей віком від 6 до 18 років, з 1 січня 2024 року - 3196 гривень. Згідно положень абз. 3 ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч.1 ст.179 СК України, аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини (ч.2 ст. 179 СК України). Разом з тим, За правилами частини першої статті 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 Сімейного кодексу України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 Сімейного кодексу України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. За змістом статей 191, 200 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на повнолітніх дочку, сина, визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Верховний Суд у постанові від 29.01.2018 у справі № 622/373/16-ц зазначив, що положеннями статей 180, 183, 185, 193, 198, 199 Сімейного кодексу України визначаються декілька видів виконання обов`язку утримувати дитину, зокрема утримання неповнолітньої дитини, що стягується у частках або твердій грошовій сумі (статті 180, 183); участь батьків у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо) (стаття 185); утримання дитини, яка перебуває в закладі охорони здоров`я, навчальному або іншому закладі, у разі якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального або іншого закладу, аліменти можуть бути стягнуті з них на загальних підставах (стаття 193); батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, а також якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги до досягнення ними двадцяти трьох років, за умови якщо батьки можуть надавати таку допомогу (стаття 198). Відповідно до статті 185 Сімейного кодексу України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). А статтею 199 Сімейного кодексу України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Верховний Суд роз`яснив, що на відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 Сімейного кодексу України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 Сімейного кодексу України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Тому, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 Сімейного кодексу України (додаткові витрати на дитину) не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу (утримання дитини, яка продовжує навчання) (постанова Верховного Суду від 29.01.2018 у справі № 622/373/16-ц). На підставі викладеного, враховуючи, беручи до уваги майновий стан як відповідача, так і позивача, які є працездатними як за віком, так і за станом здоров`я, оскільки зворотного під час судового розгляду не доведено, суд погоджується із визначеним позивачем способом стягнення аліментів у твердій грошовій сумі щомісячно та приходить до висновку про задоволення позову про стягнення аліментів у повному обсязі та стягнення із відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] аліментів на утримання їхньої спільної неповнолітньої дитини сина [PERSON] ., [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 2 500 гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, з дня звернення до суду з позовом і до досягнення дитиною повноліття, оскільки аліменти в даному розмірі будуть необхідними та достатніми для забезпечення потреб неповнолітньої дитини. Також суд приходити до висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] , аліментів на утримання їхньої спільної повнолітньої дитини доньки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 2 500 гривень щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до закінчення донькою навчання, тобто до 30 червня 2024 року, однак не більше ніж до досягнення ним 23-річного віку. В частині 1 ст. 430 ЦПК України передбачено, що суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. При вирішенні питання про судові витрати суд бере до уваги норми ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, яка визначає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Виходячи із положень ст.ст.4, 5 Закону України «Про судовий збір», згідно яких позивач звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду із вимогою про стягнення аліментів, у порядку ст.141 ЦПК України, враховуючи, ціну позову, яка у позовах про стягнення аліментів визначається сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення із відповідача у дохід держави судового збору в сумі 1 073 гривень 60 копійок, яка підлягала сплаті на день звернення до суду із вказаним позовом.

Outcome: approved