Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-12 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , 3-ї особи: управління «Служба у справах дітей» Сумської міської радипро визначення місця проживання дитини з матір`ю та стягнення аліментів на її утримання ісвої позовні вимоги мотивує тим, що вона з 14 вересня 2018 року перебувала у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] , батьком якого є відповідач. Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 04 жовтня 2022 року шлюб між сторонами розірвано. Після розірвання шлюбу відповідач не мешкає разом з позивачкою та дитиною разом. Дитина мешкає разом з матір`ю та знаходиться на її утриманні, а відповідач коштів на утримання дитини в достатньому розмірі не надає. А тому вона просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини, в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття та визначити місце проживання дитини з нею. 10.08.2023 року ухвалою Зарічного районного суду м. Суми відкрито провадження у справі і призначено до підготовчого судового засідання на 14.09.2023 року. 30.08.2023 року [PERSON] звернувся до суду з зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] , 3-ї особи: управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні та визначення способів участі у вихованні та спілкуванні з дитиною.Позивач, як батько, намагається приймати участь в житті та вихованні дитини, однак вважає, що через перешкоди, які чинить відповідачка, він не в повному обсязі реалізує своє право на участь в житті та вихованні дитини, тому просить встановити чіткий регламент його зустрічей з дитиною. 04.09.2023 року ухвалою Зарічного районного суду м. Суми зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , 3-ї особи: управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні та визначення способів участі у вихованні та спілкуванні з дитиною прийнято до спільного розгляду з первісним позовом [PERSON] до [PERSON] , 3-ї особи: управління «Служба у справах дітей» Сумської міської радипро визначення місця проживання дитини з матір`ю та стягнення аліментів на її утримання і призначено підготовче судове засідання на 14.09.2023 року. Підготовче судове засідання відкладалося з різних причин. 11.12.2023 року закрито підготовче провадження у даній цивільній справі і призначено до судового розгляду на 13.02.2024 року. Позивачка [PERSON] в письмовій заяві поданій до суду просить суд слухати справу у її відсутність. Свій первісний позов підтримує повністю, просить суд його задоволити. Зустрічний позов визнає. Представник [PERSON] - адвокат Попович Ю.О. в письмовій заяві поданій до суду просить суд слухати справу у її відсутність та відсутність [PERSON] , первісний позов визнають. Свій зустрічний позов підтримують повністю, просять суд його задоволити. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, так як розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи. Суд, вивчивши матеріали даної цивільної справи, вважає, що позови обґрунтовані і підлягають задоволенню виходячи з наступного: Судом при розгляді справи встановлено, що сторони з 14 вересня 2018 року перебували у шлюбі(а.с.3). Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] , батьком якого є відповідач(а.с.4). Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 04 жовтня 2022 року шлюб між сторонами розірвано (а.с.5). Після розірвання шлюбу відповідач не мешкає разом з позивачкою та дитиною разом. Дитина мешкає разом з матір`ю та знаходиться на її утриманні (а.с.6-8). Між сторонами склалися цивільно-правові відносини, що регулюються нормами Сімейного кодексу України. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного Кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини, в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно ст.19 Сімейного Кодексу України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Відповідно до Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року №866, для розв`язання спору, що виник між батьками, щодо визначення місця проживання дитини, один з батьків подає службі у справах дітей за місцем проживання дитини заяву, копію паспорта, довідку з місця реєстрації (проживання), копію свідоцтва про укладення або розірвання шлюбу (у разі наявності), копію свідоцтва про народження дитини, довідку з місця навчання, виховання дитини, довідку про сплату аліментів (у разі наявності). Під час розв`язання спорів між батьками щодо визначення місця проживання дитини служба у справах дітей має захищати інтереси дитини з урахуванням рівних прав та обов`язків матері та батька щодо дитини. Відповідно до ч.5 ст. 19 Сімейного Кодексу України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей та документів, які стосуються справи. Згідно зі ст. 161 Сімейного Кодексу України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно висновку управління «Служби у справах дітей» Сумської міської ради від 25.10.2023 року за №1675/27.1-26- враховуючи інтереси дитини, необхідно визначити місце проживання дитини [PERSON] , [INFO] разом з матір`ю [PERSON] . Оскільки батьки не можуть прийти до обопільної згоди в порядку участі у вихованні дитини, то дане питання може бути вирішене в судовому порядку. Відповідно до ч.2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Статтею 153 СК України передбачено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Статтею 157 СК України передбачено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до ст. 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Виходячи з того, що ст.ст. 153, 157 СК України передбачають безумовне право батька на безперешкодне спілкування з дитиною, однак сторони не можуть дійти згоди щодо участі позивача у вихованні дитини, суд вважає, що позов в частині усунення перешкод у вихованні та спілкуванні з його донькою підлягає частковому задоволенню. Суд вважає, що батько дитини має право на спілкування з нею, однак це не повинно заважати нормальному розвитку дитини. Тому слід створити умови для одночасного спілкування з дитиною обох з батьків. Враховуючи висновок управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради від 25.10.2023 року №1675/27.1-26 про визначення порядку участі у вихованні дитини, суд вважає необхідним встановити позивачу наступний спосіб його участі у вихованні та спілкуванні з його дитиною у формі періодичних побачень з дитиною з урахуванням стану здоров`я дитини та інших обставин, що мають істотне значення, а саме: по вівторкам та четвергам з 17-00 години до 20-00 години, з правом відвідування бабусі та дідуся [PERSON] та [PERSON] без присутності матері та з правом відвідувати громадські міста; кожної суботи з 11-00 години з ночівлею у батька до 11-00 години неділі без присутності матері з правом відвідувати громадські місця; день після дня народження сина (21 квітня кожного року); день народження батька [PERSON] ( [INFO] ) без присутності матері з правом відвідувати громадські місця, Новий рік та Різдво в парні роки без присутності матері з правом відвідувати громадські місця, в інші святкові дні за попереднім погодженням із матір`ю [PERSON] ; у дні щорічної відпустки батька на весь час відпустки, у відповідності з режимом відвідування дитиною освітніх закладів; у випадку хвороби дитини, якщо хвороба припадає на момент зустрічі з батьком, компенсувати втрачений час на спілкування іншим днем, за згодою та погодженням з батьком дитини. Зустрічі проводити без присутності матері [PERSON] без обмеження місця проведення зустрічей. Батьки мають право змінювати порядок та час спілкування з дитиною за взаємною згодою та з урахуванням стану здоров`я та інших обставин, що мають істотне значення. Батько забирає дитину з місця проживання сина та повертає дитину до його місця проживання у призначений час для побачень. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір в сумі 1073 грн. 60 коп.. На підставі викладеного,

Outcome: approved