Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-26 00:00:00

Позивач [PERSON] 30.12.2020 звернувся в Орджонікідзевський районний суд м. Харкова з позовом до [PERSON] , [PERSON] про визнання недійсним договору. Позовна заява обґрунтована тим, що з 1981 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , але в період шлюбу познайомився в відповідачем [PERSON] , пішов з сім`ї та почав проживати з [PERSON] . Вказував, що за договором купівлі-продажу від 15.05.2002 передав [PERSON] у власність квартиру [ADDRESS] . Також в період спільного проживання з [PERSON] на її ім`я за договором купівлі-продажу була придбана земельна ділянка [ADDRESS] . В 2017 році припинив стосунки з [PERSON] , яка в подальшому прийняла рішення про відчуження земельної ділянки та за договором купівлі-продажу від 24.04.2020 право власності на земельну ділянку перейшло до [PERSON] . Позивач вважає, що його права порушені, на земельній ділянці на час її відчуження існували побудовані ним споруди, відповідачі відмовляються повернути належні позивачу речі (меблі, побутову техніку, предмети побуту). В подані до суду позовні заяві просив визнати недійсним договір купівлі-продажу від 24.04.2020, за яким право власності на земельну ділянку [ADDRESS] , кадастровий номер 6310138200:05:006:2490, перейшло від [PERSON] до [PERSON] . Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 05.01.2021 відкрито провадження у даній справі за правилами загального позовного провадження. Відповідачами відзив на позовну заяву не було подано. Третя особа письмові пояснення на позовну заяву не подала. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 29.06.2021 закрито підготовче провадження в справі. Відповідно до розпорядження Голови Верховного Суду від 14.03.2022 № 7/0/9-22 змінено територіальну підсудність судових справ Орджонікідзевського районного суду м. Харкова на Київський районний суд м. Полтави. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 22.02.2023 справу прийнято до провадження суду. В судовому засіданні позивач [PERSON] повністю підтримав вимоги поданої до суду позовної заяви, посилаючись на викладені в ній обставини. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про причини своєї неявки суд не повідомили, з клопотаннями до суду не зверталися. Суд, заслухавши позивача [PERSON] , дослідивши зібрані в справі докази, приходить до таких висновків. Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 07.04.2008 відповідач [PERSON] прийняла у власність від продавця [PERSON] земельну ділянку площею 0,067 га, розташовану за адресою: [ADDRESS] , надану для ведення садівництва, Також встановлено, що за договором купівлі-продажу від 24.04.2020, посвідченим приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Жовнір В.В., право власності на зазначену земельну ділянку з кадастровим номером 6310138200:05:006:2490 перейшло до відповідача [PERSON] . Встановлено, що станом на 22.03.2023, на час вирішення справи судом, власником земельної ділянки з кадастровим номером 6310138200:05:006:2490 на праві власності є відповідач [PERSON] . Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Пунктом 2 частини другої статті 16 ЦК України передбачено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема визнання правочину недійсним. За правилом частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу, відповідно до яких зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Згідно зі статтею 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач вказує, що [PERSON] за оспорюваним договором придбав садовий будинок з надвірними спорудами. Разом з тим, матеріали справи не містять жодних даних про наявність будь-яких спору на спірній земельній ділянці з кадастровим номером 6310138200:05:006:2490. Суд приходить до висновку, що оспорюваний договір купівлі-продажу від 24.04.2020 був укладений із дотриманням всіх вимог дійсності договору, передбачених Цивільним кодексом України, в тому числі зазначеним у ч. 1 ст. 203 ЦК України. Договір нотаріально посвідчений, зареєстрований в реєстрі, спрямований на реальне настання правових наслідків, зумовлених ним, воля обох сторін договору відповідала зовнішньому її прояву, сторони, укладаючи договір знали про наслідки його укладення та бажали настання таких наслідків. Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Будь-які підстави вважати, що в результаті укладення договору від 24.04.2020 були порушені права чи охоронювані законом інтереси позивача відсутні. Тому позовні вимоги [PERSON] є повністю безпідставними та не підлягають задоволенню. У зв`язку з відмовою в задоволенні позовних вимог відповідно до ст. 141 ЦПК України понесені позивачем судові витрати не підлягають відшкодуванню.

Outcome: dismissed