Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно сина [PERSON] , [INFO] . Підставою звернення до суду з даним позовом стали обставини того, що відповідач з 2018 року не спілкується з дитиною, не приймає участі у його вихованні і утриманні, не піклується про сина, тобто самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, має борг зі сплати аліментів в сумі 150 330 грн. Ухвалою судді від 18 листопада 2021 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Кіровського районного суду міста Кіровограда від 11 січня 2022 року відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції. Ухвалою Кіровського районного суду міста Кіровограда від 13 січня 2022 року зобов`язано Орган опіки та піклування. Кропивницької міської ради надати суду письмовий висновок щодо доцільності позбавлення [PERSON] , [INFO] відносно дитини, [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Кіровського районного суду міста Кіровограда від 18 жовтня 2022 року відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції. Ухвалою суду від 27 квітня 2023 року закрито підготовче засідання. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Представник Органу опіки та піклування Кропивницької міської ради позовні вимоги підтримала, підтримавши Висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] . Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений рекомендованим листом, направленим за адресою реєстрації особи та який повернувся до суду з відміткою за закінченням терміну зберігання. Згідно ст.280 ЦПК України, суд визнає причини неявки неповажними і вирішує справу розглядати за даної явки і наявних матеріалів у справі. Представник позивача згідно заяви не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення. Суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників процесу, суд приходить до висновку, щодо задоволення позову в повному обсязі. Під час судового розгляду встановлено наступне. Судом встановлено, що з 17.10.2014 року по 10.01.2018 року [PERSON] та [PERSON] , перебували в шлюбі. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.8). Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 10.01.2018 року шлюб між сторонами розірвано(а.с.9 та зворотна сторона). Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 07.09.2017 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від заробітку та на її користь(а.с.10 та зворотна сторона). Позивач змінила прізвище [PERSON] на [PERSON] , уклавши шлюб з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.11). Відповідач з 2018 року не спілкується з дитиною, не приймає участі у його вихованні і утриманні, що підтверджується довідкою від 13.04.2021 року за № 26, виданою ДНЗ (ясла - садок)№ 3 комбінованого типу комунальної власності, довідкою за № 18 від 03.02.2022 року, виданою Спеціалізованою ЗОШ І-ІІІ ступенів № 3 ТГ Світловодської міської ради, довідкою від 23.02.2022 року за № 08/01-05, виданою ФОП [PERSON] (а.с. 13, 61,62). Відповідач має борг станом на 01.08.2021 року зі сплати аліментів в сумі 150 330 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.12) Як вказує позивач в заяві, вихованням і утриманням сина займається лише вона особисто. Згідно висновку Виконавчого комітету Кропивницької міської ради від 24.10.2022 року № 4631/49-13-24 встановлено факт ухилення [PERSON] від виховання та утримання дитини [PERSON] , [INFO] , винну поведінку, свідоме нехтування ним своїми батьківськими обов`язками та ухиленням від виховання дитини (а.с.82-83). Крім того, доцільність позбавлення батьківських прав громадянина [PERSON] знайшла своє підтвердження письмовими поясненнями свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які пояснили, що відповідач останній раз приїздив до сина, коли йому було два роки, хоча мати ніколи не перешкоджала відповідачу в спілкуванні з сином; своїм батьком дитина вважає чоловіка позивача, з яким вона перебуває в офіційному шлюбі(а.с.50-56). Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини батьком, свідомого нехтування ним своїми обов`язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення відповідача до своїх батьківських обов`язків. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Відповідно до ст.6 Декларації прав дитини, дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ч. 1-5 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Згідно з ст.ст.150, 157 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, той із батьків, хто проживає окремо від дитини зобов`язаний брати участь у її вихованні та утриманні. В п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007р. «Про застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Відповідно до ч.ч.1,2 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Відповідно до п. 2 ч. 1 статті 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона/він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось з батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на орган опіки та піклування контроль за виконання ним батьківських обов`язків. Позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо. Статтею 165 СК України визначено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. У відповідності з ч. 4, 5 ст. 19 Сімейного кодексу України при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування, який подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 908,00 грн. На підставі ст. ст. 150, 164-166 СК України та

Outcome: approved