Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-12 00:00:00

До Голосіївського районного суду м. Києва надійшов позов [PERSON] , за результатом розгляду якого позивач просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 2005, вчинений приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Шех К.Г. від 04.08.2023р. щодо звернення стягнення з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] для погашення заборгованості за договором позики, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , посвідченим 06.07.2021р. приватним нотаріусом Шех К.Г., у розмірі 169638,40грн., що складається з суми боргу 146240грн. та суми пені 23398,40 грн. В обґрунтування позову зазначає, що 06.07.2021 р. укладено договір позики між [PERSON] (далі-позивач) та [PERSON] (далі-відповідач), за яким відповідач надав позивачу 95900 грн. (еквівалент 3500 USD) без відсотків до 31.12.2021р. 02.03.2020 р. змінено деякі пункти договору позики, в результаті чого відповідач надав позивачу 157000 грн. (еквівалент 4000 USD) із поверненням до 02.07.2023 р. При виникненні простроченні платежів позивач сплачує 0,5% за кожен день прострочення. 11.08.2023 р. позивач дізнався про виконавче провадження [NUMBER] від 04.08.2023, яким стягується з позивача на користь відповідача заборгованість у розмірі 169638,40 грн., що виникла за договором позики. При цьому позивач вважає, що приватному нотаріусу не було надано повний перелік документів, необхідних для вчинення виконавчого напису, зокрема: документів, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. При цьому, з оспорюваного виконавчого напису нотаріуса вбачається, що заборгованість складається з основної та суми пені в розмірі 23398,4 грн. за період з 03.07.2023 р. по 04.08.2023 р., розмір пені позивачем оспорюється, оскільки на підставі п. 18 п. 18 Перехідних положень ЦК України виникла заборгованості за невиконання договору позики у вигляді пені підлягає списанню кредитодавцем (позикодавцем). А отже, наведені обставини свідчать про те, що [PERSON] не надано документів, встановлених переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172, що виключало можливість нотаріуса встановити безспірність заборгованості. Ухвалою судді від 16.10.2023 року за вказаною позовною заявою відкрито провадження та вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Поряд із цим, вказаною ухвалою витребувано у Приватного нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу Шех Ксенії Григорівни матеріали, на підставі яких вчинявся оскаржуваний виконавчий напис від 04.08.2023р. [NUMBER]. З матеріалів позову вбачається, адресою відповідача визначена адреса [ADDRESS]. Відповідно Додатку 1 до Розпорядження Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014 року № 1085 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» із змінами м. Горлівка, Донецької області, віднесено до Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. УДППЗ «Укрпошта» не здійснюється пересилання пошти на окремі території Донецької та Луганської областей, зокрема і у м. Горлівка. Отже, повідомлення відповідача здійснювалось в порядку ч.ч. 11, 12 ст. 128 ЦПК України, а саме, відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Порядок публікації оголошень на веб-порталі судової влади України визначається Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему. Згідно матеріалів справи, адреса [ADDRESS] є актуальної адресою відповідача, а згідно вищевикладеного, повідомлення у спосіб направлення судового повідомлення рекомендованим листом з повідомленням про вручення неможливе, тому судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи. Тому, неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою ч. 5 ст. 279 ЦПК України. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 06.07.2021 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики, відповідно до якого позикодавець передає у власність, а позичальник приймає у власність грошові кошти в розмірі 95900,00 грн., що еквівалентно на дату підписання цього договору 3500 доларам США (трьом тисячам п`ятсот доларам CШA) за офіційним курсом НБУ гривні до долара (що становить за 1 долар США - 27,40 гривні) без нарахування відсотків (далі «сума позики»). Вказаний договір позики, нотаріального посвідчений 06.07.2021 р. приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Шех К.Г. 06.07.2021 року за реєстровим № 2482. Відповідно до п. 2. вказаного договору позичальник підписанням цього договору стверджує, що він отримав суму позики, зазначену в п. 1 цього договору, повністю під час підписання цього договору. Вказаний пункт договору спростовує доводи позивача про те, що останній кошти в позику не отримував. Доказів у спростування пункту 2 договору позики суду не надано. Зобов`язання за цим договором припиняється виконанням, проведеним належним чином у повному обсязі. Позикодавець, приймаючи від позичальника борг, повертає йому свій примірник цього договору, або видає йому розписку, або робить відповідний напис на примірнику цього договору, що зберігається у Позичальника (п. 8 договору позики). З наданих доказів вбачається, що між позивачем і відповідачем виникли відносини, пов`язані із виконанням умов договору позики, який, як встановлено вище, містить умови отримання позичальником у борг грошей із зобов`язанням їх повернення та дати отримання коштів. А отже, враховуюче те, що примірник позикодавця, який був наданий нотаріусу із заявою про вчинення виконавчого напису, був наявний у [PERSON] , примірник [PERSON] напису про виконання останнім зобов`язань за договором позики не містить, та позивачем до позову не долучено розписку [PERSON] про повернення позики, що свідчить про те, що зобов`язання [PERSON] належним чином не виконані. Так, судом встановлено, що приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Шех К.Г. внесено зміни, які зареєстровано в реєстрі за № 363, до договору позики від 06.07.2021 та зареєстрованого в реєстрі за № 2483, шляхом укладення між сторонами нотаріального договору про внесення змін. 04.08.2023 року приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Шех Ксенією Григорівною вчинено виконавчий напис нотаріуса, який зареєстровано в реєстрі за № 2005, яким запропоновано звернути стягнення з боржника - [PERSON] . [INFO] , місце народження - місто Київ, місце проживання зареєстроване за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] . місце роботи - невідоме, на користь стягувана - [PERSON] , [INFO] , місце проживання зареєстроване за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , для погашення заборгованості за договором позики, укладеним між [PERSON] та [PERSON] , посвідченим 06.07.2021 року, Шех К.Г., приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області за реєстровим № 2483 з відповідними змінами, у розмірі 169 638,40 грн., що складається з суми боргу - 146 240.00 грн. та суми пені - 23 398,40 грн. Відповідно до оскаржуваного напису нотаріуса строк, за який провадиться стягнення, з 03.07.2023 року по 04.08.2023 року. Постановою приватного виконавця Кудрановського Юрія Володимировича відкрито виконавче провадження № [NUMBER] щодо виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу Київської області № 2005 від 04.08.2023 р. про звернення щодо звернення стягнення з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] для погашення заборгованості за договором позики, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , посвідченим 06.07.2021 року приватним нотаріусом Шех К.Г., у розмірі 169638,40грн., що складається з суми боргу 146240 грн. та суми пені 23398,40 грн. У ст.ст. 15, 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених ч. першою ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерстваюстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Ст. 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. При цьому стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає у тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи у частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17. Для правильного застосування положень ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити і зазначити у рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Відповідно до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172 для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. З матеріалів, на підставі яких вчинявся оскаржуваний виконавчий напис від 04.08.2023р. [NUMBER], надісланих на виконання ухвали суду про витребування доказів, вбачається, що приватному нотаріусу було подано: заяву про вчинення виконавчого напису нотаріуса від 04.08.2023 р.; договір позики від 06.07.2021 р. реєстровий № 2483, договір про внесення змін до договору позики реєстровий №363, вимога від 03.07.2023 про сплату боргу за договором позики; опис вкладення в цінний лист на ім`я [PERSON] та накладні про відправку листа з оголошеною цінністю на дві адреси позивача. Оскільки, як зазначено судом вище, договір позики не виконаний, наявність примірника договору позики в позикодавця свідчить про його невиконання, що і стало підставою для звернення до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису нотаріуса та подання зазначених документів, які в повній мірі відповідають переліку. Проте, визначений нотаріусом розмір заборгованості неможливо вважати безспірним, оскільки відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України в період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався. Станом на вчинення виконавчого напису нотаріуса від 04.08.2023 року діяв воєнний стан, а тому при визначенні розміру заборгованості необхідно було застосувати положення п. 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, який встановлює зобов`язання кредитодавця (позикодавця) списати нарахування за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) грошового зобов`язання за договором. Тому, сума заборгованості в розмірі 169 638,40 грн., що складається із суми боргу 146 240,00 грн. та суми пені 23 398,40 грн. не може вважатись безспірною, з огляду на включення до нею суми пені, яка відповідно до викладеного вище, нарахована позикодавцем неправомірно. З огляду на встановлене, суд приходить до висновку про обгрунтованість позовних вимог та задоволення позову. Відповідно до приписів п. 1 ч. 1 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (стаття 133 ЦПК України). Позивач при зверненні до суду був звільнений від сплати судового збору за подання позову немайнового характеру, а тому сума в розмірі 1073,6 грн. має бути стягнута з відповідача на користь держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved