Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-18 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем він перебуває у шлюбі, який був зареєстрований 30.08.2009 року Ківерцівським відділом ДРАЦС у Луцькому районі Волинської області, за актовим записом №115. Від даного шлюбу подружжя має неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Спільне подружнє життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння. Шлюбних стосунків вони не підтримують, примирення не досягнуто, зберігати сім`ю надалі не бажає, тому просить суд розірвати шлюб. Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 29.01.2024 року по даній справі було відкрито спрощене позовне провадження. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. 05.02.2024 року від відповідача [PERSON] до суду надійшла заява про визнання позовних вимог. Також, у заяві просила залишити їй шлюбне прізвище « [PERSON] ». Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони по справі перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 30.08.2009 року Ківерцівським відділом ДРАЦС у Луцькому районі Волинської області, за актовим записом №115, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (повторно) серії [NUMBER] від 26.01.2024 року /а.с.13/. Як вбачається із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 24.12.2010 року, подружжя має неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] /а.с.14/. Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб має ґрунтуватись на вільній згоді жінки та чоловіка. При цьому, відповідно до ч. ч. 3 та 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування подружжя до припинення шлюбних стосунків чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. В силу ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушенні їх права, а також права їх дітей. Згідно до вимог ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З матеріалів справи вбачається, що сторони не підтримують подружніх відносин, не спілкуються, їх сім`я розпалась, а шлюб існує формально. Разом з тим, суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечило б її інтересам, що має істотне значення. Враховуючи те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, суд вважає, що збереження шлюбу на даний час є неможливим. При цьому суд не вбачає порушення прав та інтересів осіб. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved