Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-27 00:00:00

Представник заявниці [PERSON] звернувся до суду в інтересах [PERSON] з заявою про встановлення факту що має юридичне значення. Свої вимоги обґрунтовує наступними обставинами. [INFO] померла [PERSON] . Після смерті [PERSON] , відкрилася спадщина. [PERSON] , за життя заповіт не складала, тому у даному випадку має місце спадкування за законом. Донька [PERSON] - [PERSON] , одружилася з [PERSON] та її прізвище після реєстрації шлюбу змінено на « [PERSON] ». На даний час [PERSON] , є єдиним спадкоємцем першої черги після смерті своєї матері [PERSON] . [PERSON] не заявляла про відмову від спадщини після смерті [PERSON] та [INFO] , звернулася до приватного нотаріуса Роздільнянського нотаріального округу Одеської області Фішера Б.І., з заявою про прийняття даної спадщини. Але відповідно до листа № 231/01-16 від 01.12.2023 року, [PERSON] , було відмовлено у оформленні спадкових прав після смерті [PERSON] , у зв`язку з тим, що вона пропустила строк для прийняття спадщини, тому має право в судовому порядку визначити додатковий строк достатній для прийняття спадщини, або встановити факт постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. [PERSON] зареєстрована та мешкає у [ADDRESS] , [PERSON] , зареєстрована проживала у с.Старостине Роздільнянського району Одеської області (на даний час Чобручанський старостинський округ), але після того як вона почала хворіти та продала свій будинок, [PERSON] , з 2012 року постійно проживала разом зі своєю донькою - [PERSON] у [ADDRESS] , до своєї смерті - [INFO] . Після смерті [PERSON] , за свої власні кошти організовувала її поховання. У зв`язку з тяжким матеріальним становищем та необхідністю матеріальних витрат на судові та нотаріальні витрати по оформленню спадщини, [PERSON] , тільки на даний час отримала можливість розпочати оформлення спадщини. Представник заявниці просив суд, встановити факт постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а саме що [PERSON] постійно проживала із спадкодавцем [PERSON] за адресою [ADDRESS] , до смерті [PERSON] - [INFO] , тобто на час відкриття спадщини. У судове засідання заявниця та її представник не з`явилися, проте представник заявниці надав клопотання про розгляд справи у відсутність як заявниці та і її представника, наполягали на заявлених вимогах. Представник зацікавленої особи у судове засідання не з`явився, проте надали заяву про те що з заявленими вимогами згодні в повному обсязі та просять справу розглядати у їх відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши зазначені факти та обставини, які дають підстави для задоволення заявлених вимог, вважає, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом, в якості доказів наданих представником заявниці на підтвердження зазначених ним обставин, досліджено матеріали та встановлено наступне. Заявниця просить суд встановити факт постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а саме що [PERSON] , постійно проживала із спадкодавцем [PERSON] за адресою [ADDRESS] , до смерті [PERSON] - [INFO] , тобто на час відкриття спадщини. Згідно свідоцтва про народження [INFO] народилася « [PERSON] (рос.мова)», актовий запис № 9 від 19.07.1946 року. [INFO] , у [PERSON] народилася донька - [PERSON] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , актовий запис № 22 від 22.07.1975 року). Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу № 00042531451 від 30.11.2023 року, [PERSON] [INFO] , зареєструвала шлюб з [PERSON] , актовий Іванівський районний суд Одеської області та змінила прізвище на [PERSON] . [INFO] , [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть. Після смерті [PERSON] , відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 4,40 га, кадастровий № 5123985200:01:001:0110, яка на даний час розташована на території Роздільнянської міської ради Одеської області (Чобручанський старостинський округ, колишня Старостинська сільська рада) та належить спадкодавцю згідно Державного акту про право власності на земельну ділянку сері АЯ № 373803. [PERSON] , за життя заповіт не складала, тому у даному випадку має місце спадкування за законом. Згідно свідоцтва про шлюб донька [PERSON] - [PERSON] , одружилася з [PERSON] та її прізвище після реєстрації шлюбу змінено на [PERSON] . На даний час [PERSON] , є єдиним спадкоємцем першої черги після смерті своєї матері [PERSON] . Зазначена обставина була встановлена на підставі відповіді приватного нотаріуса Дучко В.М., згідно якої суду надано витяги зі Спадкового реєстру та відповідно встановлена та обставина, що спадкова справа на [PERSON] не заводилася, інші спадкоємці відсутні. Згідно ч.І ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. [PERSON] не заявляла про відмову від спадщини після смерті [PERSON] та [INFO] , звернулася до приватного нотаріуса Роздільнянського нотаріального округу Одеської області Фішера Б.І., з заявою про прийняття даної спадщини. Але відповідно до листа № 231/01-16 від 01.12.2023 року, [PERSON] , було відмовлено у оформленні спадкових прав після смерті [PERSON] , у зв*язку з тим, що вона пропустила строк для прийняття спадщини, тому має право в судовому порядку визначити додатковий строк достатній для прийняття спадщини, або встановити факт постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. [PERSON] зареєстрована та мешкає у [ADDRESS] , [PERSON] , зареєстрована проживала у с.Старостине Роздільнянського району Одеської області (на даний час Чобручанський старостинський округ), але після того як вона почала хворіти та продала свій будинок, [PERSON] , з 2012 року постійно проживала разом зі своєю донькою - [PERSON] у [ADDRESS] , до своєї смерті - [INFO] . Після смерті [PERSON] , за свої власні кошти організовувала її поховання. У зв`язку з тяжким матеріальним становищем та необхідністю матеріальних витрат на судові та нотаріальні витрати по оформленню спадщини, [PERSON] , тільки на даний час отримала можливість розпочати оформлення спадщини. Факт проживання [PERSON] із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, підтверджується наступними доказами: -Застереженими належним чином Знам`янської сільською радою Березівського району Одеської області заявами сусідів [PERSON] - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які підтверджують факт сумісного проживання [PERSON] та [PERSON] у [ADDRESS] , до смерті [PERSON] - [INFO] , тобто на час відкриття спадщини, -Довідкою Знам`янської сільської ради Березівського району Одеської області № 528 від 07.12.2023 року, згідно якої [PERSON] , дійсно з 2012 року, постійно проживала разом із своєю донькою - [PERSON] у [ADDRESS] , до смерті [PERSON] - [INFO] , -Довідкою старости Чобручанського старостинського округу Роздільнянського району № 276 від 01.12.2023 року, про те що [PERSON] [INFO] , яка померла [INFO] , дійсно була зареєстрована у с.Старостине Роздільнянського району Одеської області, але з 2012 року фактично проживала у с.Радісне Іванівського району Одеської області, -Свідоцтвом про смерть у якому вказано що [PERSON] , померла [INFO] у с.Радісне Іванівського району Одеської області. Враховуючи вищезазначене суд вважає доведеним факт постійного проживання [PERSON] із спадкодавцем [PERSON] , на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] , за адресою [ADDRESS] , тобто фактичного прийняття спадщини спадкоємцем, згідно ч.3 ст.1268 ЦК України. Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Верховний Суд у Постанови по справі № 484/747/17 від 10.01.2019 року задовольнив позов особи та встановив факт постійного проживання особи зі спадкодавцем та зазначив, що відсутність реєстрації місця проживання позивача за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом. Пунктом 3.22. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року N 296/5 визначено, що у разі відсутності в паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію місця проживання доказом постійного проживання можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із Цим спадкоємцем. Згідно абз. 2 п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України за'№ 7 від 30 травня І008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Встановлення юридичного факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, має суттєве юридичне значення, так як після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки на яку бажає успадкувати [PERSON] та в інший спосіб ніж в судовому порядку, вона не може довести даний факт. Згідно ст.293 ЦПК України окреме провадження - це від непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: ... 5) встановлення фактів, що мають юридичне значення; Відповідно до ч.2 ст.2, ч. 2 ст. 3 та ч.3 ст.4 СК України, Сімейний кодекс України регулює сімейні особисті немайнові та майнові відносини, в тому числі між тіткою, бабою, дідом та внуками. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Кожна особа має право на проживання в сім`ї. За змістом частин другої-четвертої статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Права члена сім`ї має одинока особа. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Пленум Верховного Суду України у пункті 21 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті З СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Згідно із п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року до спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю із спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Заявниця на підтвердження своїх посилань надала письмові докази, які судом дослідженні та їм надана відповідна правова оцінка. Оскільки діючим законодавством передбачено встановлення такого факту як проживання із спадкодавцем, а мотиви заяви знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд вважає за необхідне встановити такий факт, задовольнивши заяву в повному обсязі. На підставі викладеного, та

Outcome: approved