Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт належності їй архівної довідки № 01-19/560-Х від 10.07.2023, виданої Комунальною організацією «Міський трудовий архів» Ізяславської міської ради, а також трудової книжки колгоспника [NUMBER] , виданої на ім`я [PERSON] . Свої вимоги заявниця обґрунтувала тим, що 24.07.2024 року вона звернулася до Головного управління ПФУ в Хмельницькій області з відповідною заявою про призначення пенсії за віком. За принципом екстериторіальності дану заяву передано на розгляд до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 31.07.2023 року № 220750002593 їй було відмовлено у призначенні пенсії по віку у зв`язку з відсутністю у неї необхідного страхового стажу. Згідно даного рішення, органом Пенсійного Фонду України підтверджено наявність у неї загального трудового стажу 16 років 4 місяці 13 днів. Однак до загального страхового стажу не зараховано період роботи згідно трудової книжки колгоспника [NUMBER] , оскільки ім`я на титульній сторінці не відповідає паспортним даним. Крім того, не враховано період роботи згідно архівної довідки від 10.07.2023 року № 01-19/560-Х, виданої Комунальною організацією «Міський трудовий архів» Ізяславської міської ради, з причин не повного зазначення відомостей про неї, а саме не повністю вказано по батькові. Вказує, що через неналежне оформленням трудової книжки та архівної довідки, на підставі неповних анкетних даних, вона позбавлена можливості підтвердити свій страховий стаж роботи та реалізувати своє право на перерахунок пенсії, а тому просить суд встановити факт належності їй вищезазначених документів. Іншим чином довести цей юридичний факт вона не має можливості, а тому і звернулася з вказаною заявою до суду. Заявниця [PERSON] в судовому засіданні заяву підтримала та просила її задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про слухання справи за її відсутності. Враховуючи наявні розбіжності між первинними документами та паспортними даними заявниці, у головного управління відсутні підстави для врахування періодів роботи згідно трудової книжки колгоспника [NUMBER] та архівної довідки від 10.07.2023 року № 01-19/560-Х, виданої Комунальною організацією «Міський трудовий архів» Ізяславської міської ради. Просила суд об`єктивно дослідити матеріали справи, взяти до уваги доводи головного управління та прийняти обґрунтоване рішення. Суд, заслухавши пояснення заявниці, з`ясувавши позицію заінтересованої особи, допитавши свідка, перевіривши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Відповідно до листа ВСУ від 01 січня 2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Також, згідно п. 4 постанови КМУ від 27.04.1993 року № 301 «Про трудові книжки працівників», відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, представництва іноземного суб`єкта господарювання. Судом встановлено, що 24.07.2024 року заявниця [PERSON] звернулася до Головного управління ПФУ в Хмельницькій області з відповідною заявою про призначення пенсії за віком. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 31.07.2023 року №220750002593 їй було відмовлено у призначенні пенсії по віку у зв`язку з відсутністю у неї необхідного страхового стажу, який не зараховано, оскільки трудова книжка заведена з порушенням порядку ведення трудових книжок, а саме: ім`я на титульній сторінці не відповідає паспортним даним. Крім того, не враховано період роботи згідно архівної довідки від 10.07.2023 року № 01-19/560-Х, виданої Комунальною організацією «Міський трудовий архів» Ізяславської міської ради, з причин не повного зазначення відомостей про неї, а саме не повністю вказано по батькові « [PERSON] .». Згідно паспорту громадянина України серії [NUMBER] , виданого 14.07.1997 року Ізяславським РВ УМВС України в Хмельницькій області, зазначено прізвище, ім`я та по батькові власника « [PERSON] » та її дата народження [INFO] . Відповідно до копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 06.08.1963 року та копії свідоцтва про укладення шлюбу серія [NUMBER] від 29.09.1984 року, вбачається, що заявник [PERSON] , [INFO] , змінила дівоче прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] ». Як вбачається з архівної довідки КО «Міський трудовий архів» Ізяславської міської ради № 01-19/560-Х, в книгах обліку розрахунків по оплаті праці колгоспу 13-річчя Жовтня с.Білогородка Ізяславського району Хмельницької області ([PERSON] (так в документі) за 1980-1982, 1992-1999 роки. При цьому, в примітці у вказаній довідці зазначено, що в стажових книгах вищезгаданого господарства ([PERSON] не значиться, тому підтверджуємо стаж її роботи згідно книг обліку розрахунків по оплаті праці за 1980-1982, 19921999 роки. Крім того, відповідно до копії трудової книжки [PERSON] ,\~ [INFO] , серії [NUMBER] , заведеної 10.02.1981 року, містяться записи про її прийняття на роботу в 1980 році до колгоспу 13-річчя Жовтня с. Білогородка Ізяславського району Хмельницької області, та звільнення заявника з займаної посади у вказаному колгоспі у 1998 році. Разом з тим, допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] , яка працювала у КСП «13-річчя Жовтня» с. Білогородка, суду показала, що з 1980 року по 1998 рік у вказаному колгоспі з нею працювала заявниця [PERSON] , яка в подальшому одружилася та змінила прізвище на « [PERSON] ». Згідно словника власних імен людей (українсько-російський і російсько-український) виданого Інститутом мовознавства ім. О.О. Потебні Академії наук Української РСР (видавництво «Наукова думка», м. Київ 1967 року), вказано, що ім`я « [PERSON] » походить від імені « [PERSON] », а відтак є одним і тим же ім`ям . Беручи до уваги, що всі анкетні дані у наведених вище документах, крім вказаних розбіжностей щодо перекладу уповноваженими особами з російської мови на українську мову імені заявника та неповного зазначення по батькові заявника, співпадають, [PERSON] у вказаний в архівній довідці період працювала в колгоспі 13-річчя Жовтня с. Білогородка Ізяславського району Хмельницької області, а також, що в даному випадку мала місце помилка у оформленні трудової книжки, що не залежало від волі заявниці, суд вважає доведеним факт належності [PERSON] трудової книжки [NUMBER] заповненої 10.02.1981 року, з усіма записами у ній та архівної довідки № 01-19/560-Х від 10.07.2023 року, виданої Комунальною організацією «Міський трудовий архів» Ізяславської міської ради. Факт, про встановлення якого просить заявник, має для неї юридичне значення, оскільки надає право на призначення пенсії. Таким чином, оцінюючи викладені обставини у їх сукупності, враховуючи, що в даній справі спір про право відсутній, а факт належності правовстановлюючих документів знайшов своє підтвердження у судовому засіданні і іншим чином довести зазначений факт заявник не має можливості, суд прийшов до висновку, що заява [PERSON] підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved