Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-21 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за кредитним договором №637760/3772049 від 21.11.2019, який було укладено з [PERSON] , у сумі 71 116,35 гривень. Свої позовні вимоги мотивувало тим, що 21.11.2019 року між Акціонерним товариством «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» (попередня назва ПАТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК») (далі - Позивач або Банк) та [PERSON] (надалі - Позичальник, Спадкодавець або [PERSON] ) був укладений договір про надання банківських послуг № 637760/3772049, заява про надання банківської послуги «кредитна картка» (надалі - Договір). Відповідно до вищезазначеного Договору, Позивач надав Позичальнику кредит у сумі 72 000 (сімдесят дві тисячі гривень) 00 копійок. Банком зобов`язання за договором виконано, що підтверджується Випискою по рахунку приватного клієнта № 140000-2023/0619 14.05.2021 року. [PERSON] померла, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 18.05.2021 року. 20.07.2021 \~ \~ \~ \~року Позивач звернувся до Шостої запорізької державної нотаріальної контори з претензією до спадкоємців померлої [PERSON] . Станом на 14.05.2021 рік загальна сума заборгованість 71 116 (сімдесят одна тисяча сто шістнадцять гривень) 35 копійок. 09.08.2021 \~ \~ \~ \~року отримано відповідь Шостої запорізької державної нотаріальної контори, після смерті [PERSON] заведено спадкову справу №392/2021. Відповідно до відповіді отриманої 28.12.2021 року Шоста запорізька державна нотаріальна контора, претензія кредитора надійшла до нотаріальної контори 26.07.2021 року, буде доведена спадкоємцям при видачі свідоцтва про право на спадщину. 12.01.2022 \~ \~ \~ \~року та 11.08.2022 року на ім`я [PERSON] направлено вимогу з вимогою сплатити заборгованість, в порядку, передбаченому ст.ст. 1281, 1282 ЦК України. Проте, зазначена претензія залишилась без вручення і була повернута Позивачу з відміткою «за закінченням терміну зберігання», заборгованість залишилась непогашеною. У зв`язку з невиконанням зобов`язань, Позивач звернувся до суду з вище вказаним позовом. Ухвалою суду\~від 03.07.2023\~відкрито провадження\~по справі,\~постановлено розгляд\~справи за\~правилами загального\~позовного провадження. Витребувано у Шостої запорізької державної нотаріальної контори копію Спадкової справи №392/2021, відкритої після смерті [INFO] [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 12.01.2024 закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. Відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача щодо повторного витребування доказів. У судове засідання представник позивача не з`явився, при цьому представник позивача подала до суду заяву з клопотанням про розгляд справи без їх участі, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного рішення суду не заперечує. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином відповідно до вимог ЦПК України. Причини неявки суду не повідомила. Заяву про розгляд справи без її участі або відкладення розгляду справи не надала. Відзиву на позовну заяву до суду не надходило. Враховуючи те, що відповідачка була належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, не з`явилася в судове засідання без повідомлення причин, відзив не подала, а позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, відповідно до частини першої статті 280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Оскільки всі учасники справи не з`явились у судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що передбачено частиною другою статті 247 ЦПК України. Дослідивши позовну заяву та письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 21.11.2019 року між Акціонерним товариством «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» (попередня назва ПАТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК») та [PERSON] був укладений договір про надання банківських послуг № 637760/3772049, заява про надання банківської послуги «кредитна картка». (а.с.9-10) Позивач надав Позичальнику кредит у сумі 72 000 (сімдесят дві тисячі гривень) 00 копійок, що підтверджується Заявою про надання банківської послуги «Кредитна карта». (а.с.11-12, 13) Випискою по рахунку приватного клієнта № 140000-2023/0619 від 14.05.2021 року підтверджено виконання Банком зобов`язання за Договором. (а.с.17-20) [PERSON] померла, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 18.05.2021 року. (а.с.25,60) 20.07.2021 \~ \~ \~ \~року Позивач звернувся до Шоста запорізька державна нотаріальна контора з претензією до спадкоємців померлої [PERSON] . Станом на 14.05.2021 рік загальна сума заборгованість 71 116 (сімдесят одна тисяча сто шістнадцять гривень) 35 копійок. (а.с.26) 09.08.2021 отримано відповідь Шостої запорізької державної нотаріальної контори, згідно якої зазначено, що після смерті [PERSON] заведено спадкову справу №392/2021. (а.с.28) 12.01.2022 та 11.08.2022 на ім`я відповідачки [PERSON] направлено вимогу з вимогою сплатити заборгованість, в порядку, передбаченому ст.ст. 1281, 1282 ЦК України. (а.с.29-34) Проте, зазначена претензія залишилась без вручення і була повернута Позивачу з відміткою «за закінченням терміну зберігання», заборгованість залишилась непогашеною. На виконання ухвали Шевченківського районного суду від 03.07.2023 Шостою запорізькою державною нотаріальною конторою направлена копія спадкової справи після померлої [INFO] [PERSON] (а.с.59-89) При вирішенні справи суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У ст.12 ЦПК України, говориться, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). За змістом статей 525 та 526 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов`язання не допускається. У разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво у порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємця, тобто відбувається передбачена законом заміна боржника у зобов`язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину. Таким чином, правовідносини, що виникли між банком та боржником, який помер, після його смерті трансформуються у зобов`язальні правовідносини, що виникли між кредитодавцем та спадкоємцями боржника і вирішуються у порядку визначеному статтею 1282 ЦК України. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до частини третьої статті 1268, частини першої статті 1269 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї; спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно зі статтею 1282 ЦК України (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин), спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. За змістом наведених вище норм матеріального права, задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ним у спадщину майна. Тобто у разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна, особа не набуває статусу спадкоємця, і як наслідок у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи. Частиною третьою статтею 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України). Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово (ч. 1ст. 1258 ЦК України). У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України). Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ч. 3ст. 1268 ЦК України). Наведені норми законодавства свідчать, що спадкоємець відповідає перед кредитором тільки в межах своєї частки у спадщині, тобто у спадкоємця виникає зобов`язання задовольнити вимоги кредитора лише в межах майна, одержаного у спадщину. У спадкоємців боржника обов`язок перед позикодавцем (кредитором) спадкодавця виникає лише у межах, передбачених статтею 1282 ЦК України, тобто в межах вартості майна, одержаного у спадщину. У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна, особа не набуває статусу спадкоємця і, як наслідок, у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи. Це правило визначає загальний характер відповідальності спадкоємців за боргами спадкодавця, незалежно від виду спадкування та суб`єктів спадкового процесу й випливає із суті універсального характеру спадкового правонаступництва. Борги спадкодавця - це майнові зобов`язання, які прийняв на себе спадкодавець перед фізичними або юридичними особами - кредиторами, але смерть позбавила його можливості виконати їх. Обов`язок доказувати борги померлого покладається на самого кредитора. Кредитор, який звернувся до спадкоємців, зобов`язаний надати документи, що підтверджують його вимоги. При вирішенні спору про стягнення з спадкоємців коштів для задоволення вимог кредитора встановленню підлягають обставини, пов`язані із з`ясуванням кола спадкоємців, належності спадкодавцю будь-якого рухомого чи нерухомого майна, вартості отриманого спадкоємцями майна та дотримання кредитором законодавчо визначеного строку пред`явлення вимоги до спадкоємців боржника. Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 22 січня 2020 року (справа № 306/2000/16-ц), яку суд враховує при вирішенні цієї справи. За законодавством спадкоємці, що прийняли спадщину, повинні виконати боргові зобов`язання в межах дійсної вартості майна, одержаного ними у спадщину. Вартість спадщини визначається на час відкриття спадщини. Отже, умовою відповідальності спадкоємця за боргами спадкодавця є факт прийняття спадщини. Аналогічні роз`яснення надані в абз. 2 п. 32 Постанови Пленуму Верхового Суду України «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30 березня 2012 року, де зазначено, що з урахуванням положення статті 1282 ЦК України спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. Звертаючись із позовом до [PERSON] , як до спадкоємці після смерті [PERSON] Позивач мав довести, що спадкоємицею майна є саме відповідачка. Позивач не надав доказів на підтвердження того, що спадкодавцю за життя взагалі належало будь-яке рухоме чи нерухоме майно. З витребуваної судом копії спадкової справи № 392/2021 заведеної до майна померлої [PERSON] , вбачається, що спадкова справа була заведена на підставі претензії кредитора АТ «Креді Агріколь Банк» від 20.07.2021 року за №10451/1614, що надійшла до нотаріальної контори 26.07.2021 за №890. В даній спадковій справі також наявна претензія кредитора АТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 29.12.202. Позивач в позовній заяві зазначає, що відповідачка є спадкоємицею після смерті [PERSON] в порядку ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки постійно проживали разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. На підтвердження цієї обставини позивач жодного доказу не надає. Однак,\~посилання на\~сам факт\~проживання Відповідачки\~за однією\~адресою зі\~спадкодавцем на\~час відкриття\~спадщини не\~є належним\~та допустимим\~доказом того,\~що саме\~Відповідачка є\~спадкоємицею та\~прийняла спадщину\~після померлої [PERSON] . Посилання Позивача на ту обставину, що Відповідачка постійно проживала разом з померлою позичальником не спростовує висновок про відсутність підстав вважати її спадкоємицею, оскільки встановлення факту відсутності за життя у [PERSON] будь-якого майна, а протилежного судом не встановлено, виключає саму можливість набуття права спадкування. Враховуючи, що предметом спору у цій справі є вимоги кредитора до спадкоємця про стягнення заборгованості, Акціонерне товариство «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» зобов`язано було довести ті обставини, на які воно посилалося як на підставу свої вимог, тобто подати суду докази наявності у спадкодавця майна та його вартості, чого зроблено не було. Відповідно частини першої статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ст.12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Доказування не може гуртуватися на припущеннях. Відповідно до статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи вище викладене та той факт, що матеріали справи не містять доказів того, що Відповідачка вступили у спадщину та отримали спадкове майно після смерті позичальника [PERSON] та, відповідно, набула обов`язок задовольнити вимоги кредитора, відсутні підстави вважати її спадкоємицею, а тому позов до задоволення не підлягає. За правилами ст.141 ЦПК України у разі відмови в позові судові витрати покладаються на позивача. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed