Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-26 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду до Овідповідачів про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом вселення у квартиру [ADDRESS] , співвласником якої він є. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що на праві приватної спільної сумісної власності позивачу, а також відповідачам належить спірна квартира. У позивача виникла потреба у користуванні спірною квартирою. Однак, відповідачі, які проживають в спірній квартирі, перешкоджають вселенню позивача в спірну квартиру, користуванню та володінню належною йому часткою у праві власності на майно. Самостійно змінили замки, внаслідок чого він немає можливості потрапити до квартири, що і змусило позивача звернутися до суду за захистом порушеного прав. 13.09.2023 року згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищевказана справа передана на розгляд судді Бабич Н.Д. (а.с. 33, 34). Ухвалою суду від 14.09.2023 справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження (а.с. 36). 26.10.2023 р, до суду від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позов, в якому останній проти вимог заперечував (а.с. 43-46). Ухвалою суду від 31.10.2023 р. змінено неналежного відповідача з [PERSON] на [PERSON] (а.с. 53) 05.12.2023 р, позивачем подано відповідь на відзив, в якому останній на вимогах позову наполягав з підстав викладених в позові (а.с. 66-77). Ухвалою суду від 05.12.2023 р. залучено в якості співвідповідача [PERSON] та витребувано докази (а.с. 98). 22.12.2023 р. до суду з Комунального підприємства Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» надійшла інформація щодо приватизації квартири [ADDRESS] (а.с. 109-110). 28.12.2023 р. до суду надійшли витребувані докази від державного нотаріуса Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори - спадкосва справа померлої [PERSON] (а.с. 114-150). 08.01.2024 р. до суду від представника відповідача [PERSON] - [PERSON] , надійшов відзив на позов, в якому останній проти вимог позивача заперечував (а.с. 152-156). Ухвалою сууд від 09.01.2024 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду (а.с. 165). У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. У судовому засіданні представник відповідача, проти вимог заперечував. Інші учасники процесу до суду не з`явились, причини неявки не відомі, клопотань про відкладення до суду не надходило. За таких обставин, суд визнав можливим провести розгляд справи за відсутності учасників процесу. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, допитавши позивача в якості свідка, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло право власності на квартиру [ADDRESS] належало кожному по 1/4 ч. - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с. 111). Після смерті [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину на 1/6 частини спірної квартири на ім`я [PERSON] (а.с. 146) та 1/12 частини спірної квартири на ім`я позивача [PERSON] (а.с. 146, зворотня сторона). Згідно інформаційної з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру власності на нерухоме майно, 1/6 частини спірної квартири зареєстрована за [PERSON] (а.с. 146), а 1/12 частини спірної квартири зареєстрована за [PERSON] (а.с. 149). [PERSON] 06.10.2023р. подарував [PERSON] належну йому 1\\4 частину спірної квартири (а.с. 47). Згідно інформаційної з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру власності на нерухоме майно, 1/4 частинас пірної квартири зареєстрована за [PERSON] (а.с. 48). В судовому засіданні був допитаний в якості свідка позивач [PERSON] , який надав суду покази проте, що відповідачами чиняться перешкоди йому в користуванні квартирою з 2009 року, замки до дверей змінено, квартира здається в оренду третім особам. Отже, з досліджених в судовому засіданні фактичних обставин справи судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу захисту позивачем свого права власності, а саме права користування та розпорядження житловим приміщенням. Вказані правовідносини регулюються нормами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Конституції України та Цивільного кодексу України. Стаття 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4.11.1950 року, підписана від імені України 9 листопада 1995 року та ратифікована Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року закріплює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 1 ст. 369 Цивільного кодексу України, співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно із ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно зі статтею 155 Житлового кодексу України, власник квартири або її частини не може бути позбавлений права користування житловим приміщенням. Відповідно до статті 369 Цивільного кодексу України, співвласники майна, що перебуває у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Виходячи з наведених вище норм діючого законодавства, право власності позивача на частину квартиру, що включає право вільно володіти, користуватися та розпоряджатися майном на власний розсуд, виникло після реєстрації цього права у встановленому законом порядку. Пунктами 33, 34 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" № 5 від 07.02.2014 року передбачено, що відповідно до положень ст. 391, 396 ЦК України позов про усунення порушень прав, не пов"язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов"язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. При цьому усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства, а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення, про позбавлення права користування жилим приміщенням, про визнання особи безвісно відсутньою, про оголошення фізичної особи померлою. Враховуючи вищевикладене та вимоги діючого законодавства, а також те, що власник має право вимагати усунення відповідних перешкод шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, відповідачі створюють позивачу перешкоди у здійсненні ним свого права користування та розпорядження своїм нерухомим майном та позбавляє можливості використовувати квартиру за власником розсудом, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими, а тому такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Судом встановлено, що відповідачі чинять перешкоди позивачу у користуванні житловим приміщенням, яке належить йому на праві спільної сумісної власності, суд вважає, що досліджені судом докази свідчать про наявність обґрунтованих підстав для задоволення позову щодо усунення перешкод в користуванні власністю та вселення позивача в спірну квартиру. У відповідності до ч. 1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають до стягнення витрати по сплаті судового збору у розмірі 357 грн. 87 коп. з кожного. Враховуючи наведене та

Outcome: approved