Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-19 00:00:00

10 січня 2024 року [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимогами тим, що [INFO] о 22 год. 33 хв. у смт Степанівка Сумської області по непарній колії «Торопилівка-Головашівка» у напрямку ст.«Ворожба» на 43 км потяг скоїв наїзд на [PERSON] , який від отриманих травм помер, і за вказаним фактом було внесено відомості до ЄРДР за №12021200480000714. В ході досудового розслідування було проведено судово-медичну експертизу, згідно з висновком якої між отриманими [PERSON] в результаті наїзду потягом травмами та смертю останнього наявний причинно-наслідковий зв`язок. Оскільки позивачем у зв`язку із смертю [PERSON] було витрачено 7580 грн. на поховання, а також 18700 грн. на спорудження надгробного пам`ятника, вона просить стягнути з відповідача 26280 грн. відшкодування шкоди завданою смертю. Представники відповідача подали відзив на позовну заяву, в якому позов не визнали та зазначили, що за фактом загибелі [PERSON] були внесені відомості до ЄРДР за №12021200480000714 від 30 березня 2021 року і відповідно до відповіді СВ Сумського районного управління поліції ГУНП в Сумській області №Т-98оз від 8 червня 2023 року досудове розслідування триває та кінцеве процесуальне рішення не винесено, тобто в матеріалах справи відсутні докази загибелі потерпілого внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки власником якого є АТ «Українська залізниця». Також, відповідно до акта службового розслідування аварії встановлено, що машиніст потягу діяв правомірно, а в діях [PERSON] було порушення п.2.5 «Правил безпеки громадян на залізничному транспорті України», який в момент події перебував на колії, тобто шкода завдана потерпілому внаслок його умислу не відшкодовується (а.с.37-42). Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав письмову заяву про підтримання позову та розгляд справи у його відсутність та відсутність позивача (а.с.55). Представники відповідача у судове засідання не з`явилися, подали письмову заяву про розгляд справи у їх відсутність (а.с.55). У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши наявні у справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що на запит адвоката Сумське районне управління поліції ГУНП в Сумській області було надано відповідь №Т-272/оз від 28 жовтня 2021 року згідно з якою 7 30 березня 2021 року СВ Сумського районного управління поліції ГУНП в Сумській області зареєстровано кримінальне провадження №12021200480000714 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.276 КК України, за фактом того, що 29 березня 2021 року близько 22 год. 18 хв. на ділянці непарної залізничної колії 6 пікет 43 км + 55 м перегону «Торопилівка - Головашівка», машиністом тепловозу 2ТЕ116-1509 №3521 [PERSON] , який рухався у напрямку «ст.Ворожба» на залізничному полотні було виявлено тіло [PERSON] , по якому здійснюється досудове розслідування (а.с.7,8). Крім того, згідно з листом СВ Сумського районного управління поліції ГУНП в Сумській області №Т-98оз/СВ від 8 червня 2023 року досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №12021200480000714 триває, кінцеве процесу3альне рішення по ньому поки що не прийняте (а.с.9). Як вбачається з копії висновку експерта №65 від 20 квітня 2021 року, смерть [PERSON] настала приблизно за 6-8 годин до момент дослідження трупа в морзі, внаслідок сполученої тупої травми тіла з руйнуванням черепа та головного мозку, розриву аорти, гострої крововтрати, гострої серцево-судинної недостатності, що підтверджується даними судово-медичного дослідження трупа в морзі. Всі виявлені на тілі [PERSON] тілесні ушкодження могли виникнути при залізничній травмі від ударної дії тупого твердого предмет, яким могли бути в тому числі і частини корпуса тепловоза або вагона. Травматична ампутація гомілки виникла від стискуючої та тертєвої дії твердого предмету, яке могло виникнути при перекачуванні колеса потягу. Тілесні ушкодження у вигляді перелому розтрощення кісток черепу, розмічення головного мозку, розриву аорти, розриву печінки, травматичної ампутації нижніх кінцівок є небезпечними для життя, мають прямий причинний зв`язок з настанням смерті і кваліфікуються, як тяжкі. Всі тілесні ушкодження мають ознаки прижиттєвих і виникли в момент їх заподіяння (а.с.10-14). На запит адвоката АТ «Укрзалізниця» надало відповідь №ЦЦТех-08/377 від 27 жовтня 2021 року, згідно з яким тепловоз 2ТЕ116 №1509 перебуває на балансі виробничого підрозділу «Локомотивне депо Основа» регіональної філії «Південна залізниця» АТ «Укрзалізниця». [PERSON] працює на посаді машиніста з 21 травня 2018 року у виробничому підрозділі «Локомотивне депо Смородине» регіональної філії «Південна залізниця» АТ «Укрзалізниця» (а.с.17). Відповідно до акта службового розслідування від 8 квітня 2021 року стан та утримання залізничної колії та рухомого складу відповідає встановленим вимогам. Потерпілий порушив п.2.5 «Правил безпеки громадян на залізничному транспорті», затверджених наказом Міністерства транспорту України від 22 листопада 2007 року №1059 та зареєстрованих Міністерством юстиції України 24 березня 1998 року №193/2633. Вини залізниці в транспортній події не вбачається (а.с.43-45). Згідно з актом первинного огляду тепловоза серії 2ТЕ116-1509 буферні ліхтарі та прожектор працюють справно, звукові сигнали працюють справно, гальмівна пневматична система та гальмівна важільна передача справні, система піскоподачі справна (а.с.46). Відповідно до довідки про розшифрування швидкостемірної стрічки поїзду №3521, вказаний поїзд відправився зі станції Торопилівка 29/30.03.2021 року о 22 год. 16 хв. На перегоні Торопилівка - Головашівка машиніст застосував екстрене гальмування, швидкість в момент гальмування 29 км/год. Поїзд зупинився на 43 кілометрі піке 4 о 22 год. 18 хв. Фактичний гальмівний шлях - 140 метрів. Розрахунковий гальмівний шлях - 143 метра. Машиніст керував тепловозом з ведучої кабіни управління, на локомотивному світлофорі зелений вогонь, всі прибори безпеки на тепловозі включені та працюють справно (а.с.47). Згідно з довідкою про погодні умови на перегоні Головашівка - Торопилівка з 21 год. 00 хв. 29 березня 2021 року до 00 год. 00 хв. 30 березня 2021 року по метеостанції Суми небезпечних явищ погоди не спостерігалось (а.с.48). Відповідно до товарного чека №75 від 31 березня 2021 року та накладної №75 від 31 березня 2021 року [PERSON] витратила 7580 грн. на поховання [PERSON] (а.с.18,19). Крім того, відповідно до товарного чека №87 від 19 вересня 2021 року та накладної №87 від 19 вересня 2021 року [PERSON] витратила 18700 грн. на спорудження надгробного пам`ятника [PERSON] (а.с.20,21). Відповідно до ч.ч.1, 2, 5 ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до ч.1 ст.1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Згідно з п.4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» №4 від 1 березня 2013 року, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до ст.1166 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Враховуючи презумпцію вини завдавача шкоди (ч.2 ст.1166 ЦК України), відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду. Згідно з п.7 постанови Пленуму Верховного Суду «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» №4 від 1 березня 2014 року при завданні шкоди джерелом підвищеної небезпеки на особу, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, не може бути покладено обов`язок з її відшкодування, якщо вона виникла внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (ч.5 ст.1187 ЦК України). Під умислом потерпілого потрібно розуміти, зокрема, таку його протиправну поведінку, коли потерпілий не лише передбачає, але і бажає або свідомо допускає настання шкідливого результату (наприклад, суїцид). Якщо груба необережність потерпілого сприяла виникненню або збільшенню шкоди, то залежно від ступеня вини потерпілого, якщо інше не встановлено законом, розмір відшкодування з особи, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, має бути зменшено. Питання про те, чи є допущена потерпілим необережність грубою (ч.2 ст.1193 ЦК україни), у кожному конкретному випадку має вирішуватись з урахуванням фактичних обставин справи (характеру дії, обставин завдання шкоди, індивідуальних особливостей потерпілого, його стану тощо). Отже, судом встановлено, що смерть [PERSON] сталася внаслідок залізничної травми, що підтверджується висновком судово-медичної експертизи, з якого також вбачається, що останній не перебував у стані сп`яніння. Суду не надано доказів, які б підтверджували наявність у діях [PERSON] умислу, спрямованого на настання шкідливого результату. Відповідно до ч.1 ст.1201 ЦК України особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов`язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, ці витрати. Як зазначено у постанові Верховного Суду від 19 березня 2018 року (справа №554/1793/15-ц), відповідно до ст.2 Закону України «Про поховання та похоронну справу» від 10 липня 2003 року під похованням померлого потрібно розуміти комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечать законодавству. Позивачкою надано докази, зокрема, товарні чеки та накладні, що підтверджують її витрати на поховання [PERSON] та спорудження надгробного пам`ячника. Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову. У зв`язку із задоволенням позову підлягають стягненню з відповідача в дохід держави 1211 грн. 20 коп. судового збору, від сплати якого позивач була звільнена при подачі позовної заяви.

Outcome: approved