Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-14 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача У лютому\~2021\~року до\~суду надійшла\~позовна заява\~Акціонерного товариства\~комерційний банк\~«Приватбанк». В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 04.12.2012 р. [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 25 000, 00 грн. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом із «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та Банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. За користування кредитом клієнт сплачує банку відсотки у розмірі, встановленому «Тарифами Банку» та «Умовами та правилами надання банківських послуг». Також, Умовами та правилами надання банківських послуг передбачено, що відповідач зобов`язався погашати заборгованість за кредитом, проценти за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Однак, у порушення норм закону та умов договору [PERSON] зобов`язання за вказаним Договором не виконав, тому станом на 20.01.2021 року має заборгованість перед Банком, яка складається із заборгованості за тілом кредиту (простроченим тілом кредиту), заборгованості за простроченими відсотками, що разом становить 26 033 (двадцять шість тисяч тридцять три) грн. 57 коп. Представник позивача просить стягнути із відповідача зазначену суму заборгованості та судовий збір у розмірі 2 270 грн. 30 листопада 2023 року від представника позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог. Позивач просив стягнути із відповідача заборгованість за договором б/н від 04.12.2012 р. в розмірі 21\~328, 58 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту та за простроченими відсотками. Заперечення відповідача Відповідач [PERSON] заперечує проти позову у повному обсязі. Вважає позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» незаконними, безпідставними, необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають з огляду на наступне. Відповідач підтвердив, що дійсно був активним користувачем послуг АТ КБ «Приват Банк» до вересня 2018 року, та визнав, що на той момент мав заборгованість перед банком у сумі, яка не могла перевищувати 25\~000, 00 грн. Відповідно до виписки з АТ «Універсал Банк» - [PERSON] перераховував кошти для погашення заборгованості в АТ АБ «Приват Банк», що разом становить 42\~490, 15 грн. Позивачем не були направлені ці кошти на погашення заборгованості за тілом кредиту, а тому розрахунок заборгованості за договором б/н від 04.12.2012 року є безпідставним, та не може прийматись як доказ для визначення суми заборгованості. Враховуючи викладене, відповідач просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Заяви, інші процесуальні дії у справі Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області від березня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду у порядку спрощеного позовного провадження. Заочним рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 11 серпня 2021 року позов задоволено частково. Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 07 листопада 2023 року заочне рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 11 серпня 2021 року скасовано і призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного провадження. У судовому засіданні представник позивача не з`явився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. До початку судового засідання направив клопотання, в якому позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Також, просив здійснювати розгляд справи за його відсутності та не заперечував проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовної заяви, пояснив що борг сплатив, що підтверджується випискою з банку. Обставини справи, що встановлені судом 04\~грудня 2012\~року [PERSON] \~ (далі\~ Позичальник)\~звернувся до\~АТ КБ\~«Приватбанк» з\~метою отримання\~банківських послуг,\~а саме\~грошових коштів,\~у зв`язку\~із чим\~підписав анкету-заяву № б/н, згідно якої отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. З вищевказаної анкети-заяви видно, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та Банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві (а.с. 24). Згідно довідки Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» за договором № б/н, укладеним між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] , останньому надано кредитні картки: № [NUMBER] , із датою відкриття 04.12.2012, терміном дії 07/16, № [NUMBER] , із датою відкриття 31.01.2015, терміном дії 04/18, № [NUMBER] , із датою відкриття 26.10.2015, терміном дії 04/18, № [NUMBER] , із датою відкриття 26.06.2017, терміном дії 04/21, № [NUMBER] , із датою відкриття 06.12.2017, терміном дії 05/21 (а.с. 23). Із довідки Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на [PERSON] (договір № б/н), вбачається, що станом на 04.12.2012 року кредитний ліміт за кредитною карткою [NUMBER] встановлено у розмірі 300, 00 грн., 05.12.2012 року кредитний ліміт збільшено до 6 200,00 грн., 31.01.2015 року кредитний ліміт зменшено до 6 200,00 грн., 05.05.2015 року кредитний ліміт збільшено до 10 000,00 грн., 17.10.2016 року кредитний ліміт зменшено до 0,00 грн., 20.10.2016 року кредитний ліміт збільшено до 10 000,00 грн., 20.06.2017 року кредитний ліміт збільшено до 15 000,00 грн., 22.09.2017 року кредитний ліміт збільшено до 25 000,00 грн., 16.05.2019 року кредитний ліміт зменшено до 0,00 грн., (а.с. 22). Із наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 20.01.2021 року у відповідача виникла заборгованість перед банком, що становить 26 033 (двадцять шість тисяч тридцять три) грн. 57 коп., яка складається із: -21\~791, 59 грн. заборгованість за тілом кредиту; -21\~791, 59 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту; -4\~241, 98 грн. заборгованість за простроченими відсотками. Відповідно до виписки з рахунку АТ «Універсал Банк» [PERSON] , видно, що останній робив наступні перерахування на карту [NUMBER] : 28.12.2018 року 1\~401, 15 грн., 08.02.2019 року 1\~423, 00 грн., 26.03.2019 року 1\~423, 00 грн., 26.03.2019 року 1\~423, 00 грн., 10.04.2019 року 1\~700, 00 грн., 05.08.2019 року 4\~590, 00 грн., 01.11.2019 року 5\~680, 00 грн., 19.01.2020 року 5\~120, 00 грн., 20.04.2020 року 1\~000, 00грн., 15.05.2020 року 9\~090, 00 грн., 15.05.2020 року 5\~000, 00 грн., 13.01.2021 року 1 000, 00 грн., 01.03.2021 року 1\~000, 00 грн., 06.11.2023 року 2\~640, 00 грн., що разом становить 42\~490, 15 грн. Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права, що регулюють дані правовідносини Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України. Відповідно до статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до положень частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 статті 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно із частинами першою, другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Істотними умовами кредитного договору є розмір кредиту, розмір процентної ставки за користування кредитом, а також строк та порядок повернення кредиту у визначеному розмірі та сплати процентів за користування кредитом. Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, при підписанні 04.12.2012 р. анкети-заяви між банком та відповідачем, як фізичною особою - споживачем банківських послуг, виникли договірні правовідносини, які регулюються положеннями статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» від 12 травня 1991 року. Однак, дослідивши вказану анкету-заяву від 04.12.2012 р., суд вважає, що при укладенні договору із [PERSON] АТ КБ «ПриватБанк» не дотрималося вимог, передбачених ч. 2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», щодо повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк, з огляду на наступне. Надаючи оцінку анкеті-заяві суд встановив, що вона не містить будь-яких даних про суму кредиту, чи кредитного ліміту, даних про видачу кредитної картки, її виду та строку дії. Анкета-заява взагалі не містить ніяких даних, окрім персональних даних відповідача, його адреса реєстрації, контактний номер телефону, наявності майна, сімейного статусу та соціального статусу. У позовній заяві АТ КБ «Приватбанк» зазначає, що при укладенні договору сторони керувалися ч. 1 ст. 634 ЦК України. За змістом вказаної статті договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Велика Палата Верховного Суду у справі №342/180/17 від «03» липня 2019 року вказала, що: «Анкета-заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку» не можуть розцінюватись як стандартна (типова) форма кредитного договору», оскільки вважає, що в даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин (28 квітня 2015 року) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (17 червня 2022 року), тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.». Отже,\~у підписаній\~сторонами 04\~грудня 2012 року анкеті-заяві про приєднання до Умові та Правил надання банківських послуг, не зазначена сума отриманого кредиту та не зазначена процентна ставка за користування коштами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. Обґрунтовуючи право вимоги щодо стягнення із відповідача відсотків за користування кредитом, у тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 28 квітня 2015 року, АТ КБ «Приватбанк» посилається на Витяг з «Тарифів Банку», Витяг із «Умов та правил надання банківських послуг» та Виписку по рахунку. Однак, суд не може прийняти до уваги вказані докази, так як матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи анкету-заяву про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів). У Постанові від 23.05.2022 року по справі №393/126/20 Верховний Суд відступив від попередньої позиції та виклав нову позицію в висновках про правильне застосування норм права: «На підставі викладеного, частини другої статті 416 ЦПК України Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду висловлює такий висновок про застосування норми права. Під формою правочину розуміється спосіб вираження волі сторін та/або його фіксація. Правочин оформлюється шляхом фіксації волі сторони (сторін) та його змісту. Така фіксація здійснюється різними способами. Першим і найпоширенішим з них є складання одного або кількох документів, які текстуально відтворюють волю сторін. Зазвичай правочин фіксується в одному документі. Це стосується як односторонніх правочинів (наприклад, складення заповіту), так і договорів (дво- і багатосторонніх правочинів). Домовленість сторін дво- або багатостороннього правочину, якої вони досягли, фіксується в його тексті, який має бути ідентичним у всіх сторін правочину. Потрібно розмежовувати форму правочину та спосіб підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавцем по наданню споживачу інформації, необхідної для порівняння різних пропозицій кредитодавця. Способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця є паспорт споживчого кредиту. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту.» Враховуючи вищезазначене, АТ КБ «Приватбанк» не надано доказів, що між сторонами було погоджено розмір відсотків за кредитним договором,відтак позовні вимоги про стягнення процентів задоволенню не підлягають. З виписки з особового рахунку АТ КБ «Приват Банк» встановлено, що відповідач [PERSON] останній раз користувався кредитними коштами позивача 10 грудня 2018 року, сплативши щомісячно платіж за послугою «Миттєва розстрочка» у розмірі 1\~878, 24 грн. Відповідно до вищевказаної виписки по особовому рахунку заборгованість відповідача за кредитним договором станом на 10.12.2018 року становить 31\~105, 37 грн. З інформації про рух коштів по карті в АТ КБ «Універсал Банк» видно, що [PERSON] за період з грудня 2018 року по лютий 2023 року сплатив на карту АТ КБ «Приват Банк» № [NUMBER] 42\~490, 15 грн., що значно перевищує суму боргу (31\~105,24 грн.). Позивач не висловив жодних заперечень щодо наведеного відповідачем контр-розрахунку. Отже, враховуючи те, що відсутні підстави для покладення на відповідача обов`язку по сплаті заборгованості за відсотками, за несвоєчасну сплату кредиту і процентів за користування кредитними коштами, то суми надходжень, які банком були розподілені на погашення складових заборгованостей, підлягають зарахуванню на погашення саме тіла кредиту. Оскільки відповідачем повернуто всю суму коштів, отриманих від банку, відсутні підстави для стягнення заборгованості за тілом кредиту. З огляду на викладені обставини, врахувавши норми чинного законодавства, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог у зв`язку з їх необґрунтованістю та недоведеністю. На підставі викладеного, та

Outcome: dismissed