Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-18 00:00:00

29 вересня 2023 року позивач Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль» звернулось до суду з позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за постачання теплової енергії. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що є постачальником теплової енергії за адресою проживання відповідачів: [ADDRESS] . За вказаною адресою зареєстровані відповідачі та останні не здійснюють оплату за отриману теплову енергію, у зв`язку із чим виникла заборгованість за період з 01.11.2017 року по 07.08.2023 року у розмірі 6492,59 грн., по платі за абонентське обслуговування у розмірі 104,23 грн., а також понесені судові витрати в сумі 2684,00 грн. 20 листопада 2023 року ухвалою суду відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивачем 26.12.2023 уточнено позовні вимоги та згідно уточнених позовних вимог позивач просить суд стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» суму заборгованості за спожиту послугу з постачання теплової енергії/централізованого опалення за адресою: [ADDRESS] , за період з 01.11.2017 року по 07.08.2022 року у розмірі 18711,26 грн. основного боргу, інфляційні втрати у розмірі 1192,53 грн., 3% річних у розмірі 511,11 грн., плати за абонентське обслуговування в розмірі 67,97 грн. Також позивач просить стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» суму заборгованості за спожиту послугу з постачання теплової енергії/централізованого опалення за адресою: [ADDRESS] , за період з 08.08.2022 року по 31.08.2023 року у розмірі 6492,59 грн. основного боргу, суму заборгованості по оплаті за абонентське обслуговування у розмірі 104,23 грн. Крім того, просить стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача сплачений судовий збір. 25 січня 2024 року позивачем уточнено позовні вимоги та згідно уточнених позовних вимог позивач просить суд стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» суму заборгованості за спожиту послугу з постачання теплової енергії/централізованого опалення за адресою: [ADDRESS] , за період з 01.11.2017 року по 31.08.2023 року у розмірі 25203,85 грн. основного боргу, інфляційні втрати у розмірі 1192,53 грн., 3% річних у розмірі 511,11 грн., плати за абонентське обслуговування в розмірі 172,20 грн. Крім того, просить стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача сплачений судовий збір. У судове засідання представник позивача не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, звернувся до суду із клопотанням про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідачі в судове засідання не з`явились, були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, відзив на позов до суду не подали. Статтями 43, 211 ЦПК України передбачено, що прийняття участі в судовому засіданні є правом сторони, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Суд, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, з урахуванням згоди представника позивача на проведення заочного розгляду справи, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, приходить до наступного висновку. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Відповідачі у спірний період отримували житлово-комунальні послуги з централізованого опалення житлової квартири від акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль», мають відкритий особовий рахунок № [NUMBER] , а отже є споживачами вказаних послуг наданих позивачем. За ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору (ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Згідно ч. 3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. У відповідності до положень ч. 5 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання, складається з: плати за послугу, що розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів на відповідну комунальну послугу та обсягу спожитих комунальних послуг, визначеного відповідно до законодавства; плати за абонентське обслуговування, яка не може перевищувати граничний розмір, визначений Кабінетом Міністрів України. Таким чином, споживачі зобов`язані оплатити отримані ними житлово-комунальні послуги. Відсутність письмового договору щодо надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від встановленого законом обов`язку оплати послуг у повному обсязі, якщо він фактично користується ними зі згоди постачальника послуг. За таких обставин зобов`язання відповідачів оплатити надані послуги виникає на підставі закону з узгоджених дій постачальника і споживача послуг. Статтею 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що розмір плати за комунальні послуги розраховується, виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Згідно до статті 19 Закону України «Про теплопостачання», споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію, а відповідно до статті 25 вищезазначеного Закону, у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії, заборгованість стягується в судовому порядку. Відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (далі Правила), централізоване опалення це послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у забезпеченні нормативної температури повітря у приміщеннях квартири (будинку садибного типу), яка надається виконавцем з використанням внутрішньобудинкових систем теплопостачання. Пунктом 18 Правил, передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено іншого строку. Згідно ст.540 ЦК України якщо у зобов`язанні беруть участь кілька кредиторів або кілька боржників, кожний із кредиторів має право вимагати виконання, а кожний із боржників повинен виконати обов`язок у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства. Ч. 1 ст. 543 ЦК України передбачено, що у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Як встановлено судом, відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS] , а тому вони мають неподільне зобов`язання зі сплати послуг за централізоване опалення зазначеної квартири за період з 01.11.2017 року по 31.08.2023 року, а тому заборгованість у розмірі 25203,85 грн. основного боргу та заборгованість по оплаті за абонентське обслуговування у розмірі 172,20 грн., підлягають стягненню солідарно з відповідачів. (а.с.155) Крім того, згідно з частиною 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Беручи до уваги вищевикладене, правовідносини, які склалися на підставі договору про надання послуг, є грошовим зобов`язанням і, зважаючи на таку юридичну природу правовідносин сторін, на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Оскільки неправомірними діями відповідачів позивачеві було завдано збитків, по суті матеріальної шкоди, яка виражена в грошовому еквіваленті, а відтак є грошовим зобов`язанням, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення індексу інфляції та трьох відсотків річних узгоджуються з положеннями ч. 2 ст. 625 ЦК України. Таким чином, згідно з розрахунків доданих до позову, з яким погоджується суд, з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] підлягають солідарному стягненню 3% річних у сумі 511,11 грн. та інфляційні втрати у сумі 1192,53 грн. (а.с. 156) Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, у зв`язку із задоволенням позовних вимог, з кожного відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в сумі по 536,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved