Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-21 00:00:00

У квітні 2023 року представник позивача, [PERSON] , звернулась до суду з позовом про усунення перешкод у спілкуванні з внуком та його вихованні, Визначити спосіб участі [PERSON] у вихованні онука та встановити наступний графік спілкування з онуком, [PERSON] , а саме: -1-ші та 3-ті вихідні кожного місяця з суботи 09:00 год. до неділі 18:00 години з ночівлею за місцем проживання бабусі, а саме: [ADDRESS] або у загальних місцях перебування (парки, сквери, пляжі, театри, кінотеатри, кафе, розважальні центри, тощо) без присутності матері; -щороку один тиждень спільного відпочинку літом безперервно у місці обраному бабусею на власний розсуд без присутності матері; -у період святкових днів: Різдво (25 грудня), Новий рік (1 січня) з 12:00 години до 17:00 години за місцем проживання чи перебування бабусі без присутності матері; -щороку у день народження дитини, 27 березня, дві години за попередньою домовленістю із матір`ю правом доступу до місця проживання дитини для привітання; -постійного необмеженого спілкування бабусі з онуком шляхом телефонного та інтернет-зв`язку у зручний для дитини час. В обґрунтуванні свого позову зазначила, що має бажання брати активну участь у вихованні онука, піклуватися про нього та допомагати матеріально, має особисту прихильність до онука, психологічну прив`язаність та бажання бути завжди поруч, що жодним чином не перешкоджатиме нормальному розвитку дитини, проте, відповідачка, [PERSON] , чинить перешкоди у спілкуванні з малолітнім онуком. Ухвалою від 24.04.2023 року було відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою від 24.04.2023 року було зобов`язано службу у справах дітей Таїровської селищної ради, об`єднаної територіальної громади Одеського району Одеської області, підготовити та надати висновок про встановлення порядку спілкування [PERSON] з малолітнім онуком, [PERSON] , [INFO] . Ухвалою від 22.05.2023 року було проведено підготовче судове засідання. Представник позивача, [PERSON] та позивачка, [PERSON] в судове засідання з`явились. Відповідачка, [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Від третьої особи служби у справах дітей Таїровської селищної ради, об`єднаної територіальної громади Одеського району Одеської області надійшла заява про проведення судового засідання без участі і залишити позовну заяву на розгляд суду. 12.06.2023 року було винесено ухвалу, якою було продовжено строк підготовчого провадження. Ухвалою від 27.07.2023 року було закрито підготовче провадження по цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей Таїровської селищної ради, об`єднаної територіальної громади Одеського району Одеської області, про усунення перешкод у спілкуванні з внуком та його вихованні, визначення способу участі у його вихованні та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. 05 грудня 2023 року представник позивача звернулася до суду з клопотанням про витребування доказів, а саме витребувати від Адміністрації Державної прикордонної служби України (01601, м. Київ, вул. Володимирська, 26) інформацію щодо перетину державного кордону, відповідачкою громадянкою України, [PERSON] , [INFO] , та її малолітнім сином, громадянином України [PERSON] , [INFO] , наступний період: з 01.04.2023 року по сьогоднішній день. 29.12.2023 року від Адміністрації Державної прикордонної служби України надійшов витяг з наявною у Базі даних інформацією щодо перетинання державного кордону України, лінії розмежовування з тимчасово окупованою територією України в період з 01.04.2023 по 21.12.2023 громадянином України: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Суд дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. За приписами ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч.ч.1,5, 6 ст.81ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 14 вересня 2018 року між сином позивачки, [PERSON] та відповідачкою, [PERSON] , був укладений шлюб. Під час шлюбу народилась дитина [PERSON] , [INFO] , що засвідчує свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 29 березня 2019 року видане Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 1315. Онук позивачки проживає разом зі своєю матір`ю [PERSON] . При зверненні до суду з цим позовом позивачка посилалася на те, що відповідачка чинить перешкоди у спілкуванні з онуком. Згідно з ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, яка є частиною національного законодавства України, батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини (частина восьма статті 7 СК України). Статтею 257 СК України передбачено, що баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення. Тобто, тлумачення статті 257 СК України свідчить, що законодавець визначив механізм здійснення права баби та діда, прабаби, прадіда на виховання внуків і правнуків, який проявляється в: покладенні обов`язку на батьків чи інших осіб, з якими проживає дитина, не перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків; закріпленні права баби, діда, прабаби, прадіда у разі наявності перешкод у вихованні та спілкуванні із внуками, правнуками на звернення до суду з позовом про їх усунення. Відповідно до статті 263 СК України спори щодо участі баби, діда, прабаби, прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішуються судом відповідно до статті 159 цього Кодексу. Виходячи з положень статті 159 СК України усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та у її вихованні - є позовом про заборону поведінки особи, яка чинить перешкоди іншій особі у здійсненні нею свого права. У постанові Верховного Суду Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 6 лютого 2019 року у справі № 607/13092/16-ц (провадження № 61-1713св17) зазначено, що будь-який сімейний спір стосовно дитини має вирішуватися з урахуванням та якнайкращим забезпеченням інтересів дитини. Відповідно до статті 257 СК України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення. Суд визначає способи участі особи у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування (частина друга статті 159 СК України). Тлумачення статті 159 СК України свідчить, що позов про усунення перешкод у вихованні дитини і спілкуванні з нею - є позовом про заборону поведінки особи, яка чинить перешкоди іншій особі у здійсненні нею свого права. Під час вирішення спору щодо участі у вихованні дитини береться до уваги ставлення до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення (ч.2 ст. 159 СК України). Згідно положень ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Положення ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод поширюються, у тому числі, і на відносини між бабою, дідом та онуками, якщо між ними існують достатньо тісні зв`язки (рішення ЄСПЛ у справі «Kruskic v. Croatia» від 25 листопада 2014 року, §108). ЄСПЛ зазначає, що держава повинна за загальним правилом забезпечити збереження сімейного зв`язку там, де він існує. Відносини між бабою, дідом і онуками за своїм характером відрізняються від відносин між батьками і дітьми і, зокрема вимагають меншого ступеня захисту. Право на повагу до сімейного життя баби, діда у відносинах з їхніми онуками передбачає, у першу чергу, право підтримувати звичайні стосунки з онуками, навіть якщо такий контакт зазвичай відбувається за згодою особи, яка має батьківську відповідальність» (рішення ЄСПЛ у справі «Bogonosovy v. Russia» від 05 березня 2019 року, § 82). Подібні правові висновки щодо врахування найкращих інтересів дитини висловлені у рішенні ЄСПЛ від 23 липня 2019 року у справі «Швець проти України» («Shvets v. Ukraine», заява № 22208/17), а також у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 12 квітня 2021 року у справі № 638/12278/15. При цьому у вищевказаній постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду зазначено, у тому числі, й те, що для врахування балансу інтересів у цій справі суд звертається до положення статті 257 СК України, згідно з якою баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення. Тлумачення наведених норм матеріального права у системному поєднанні з прецедентними рішеннями ЄСПЛ дає підстави вважати, що баба має право на особисте спілкування з дитиною, а той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати йому спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Саме збалансування наведених вище прав і гарантій має бути основою для належного виконання рішення суду про участь у спілкуванні дитини з бабою. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта 263 ЦК України). У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 липня 2020 року у справі № 295/13297/18 (провадження № 61-8094св20) вказано, що «законодавцем визначено механізм здійснення права баби та діда, прабаби, прадіда на виховання внуків і правнуків, який проявляється в: (а) покладенні обов`язку на батьків чи інших осіб, з якими проживає дитина, не перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків; (б) закріпленні права баби, діда, прабаби, прадіда у разі наявності перешкод у вихованні та спілкуванні із внуками, правнуками на звернення до суду з позовом про їх усунення (частини друга, третя статті 257 СК України). У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2023 року у справі № 208/4682/20 (провадження № 61-11294св22) вказано, що «визначаючи способи участі баби та діда у спілкуванні та вихованні внука, потрібно надавати системну оцінку фактам та обставинам, які впливають на ухвалення рішення, зокрема, суд передусім повинен враховувати інтереси дитини, які не завжди можуть відповідати її бажанням, а також вік, стан здоров`я, психоемоційний стан дитини».. Згідно з ч. 3 ст. 11, ст. 15 Закону України "Про охорону дитинства" предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Відповідно до ст. 16 цього Закону дитина, батьки, інші члени сім`ї та родичі, зокрема ті, які проживають у різних державах, не повинні перешкоджати одне одному реалізувати право дитини на контакт з ними, зобов`язані гарантувати повернення дитини до місця її постійного проживання після реалізації нею права на контакт, не допускати неправомірної зміни її місця проживання. Так, в рішенні у справі "М. С. проти України" від 11 липня 2017 року (заява № 2091/13), Європейський суд з прав людини наголосив, що в таких справах основне значення має вирішення питання про те, що найкраще відповідає інтересам дитини. На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі в міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосуються дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення. При цьому ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним. Відповідно до ст. 1 Закону України "Про охорону дитинства" контакт з дитиною - це реалізація матір`ю, батьком, іншими членами сім`ї та родичами, у тому числі тими, з якими дитина не проживає, права на спілкування з дитиною, побачення зазначених осіб з дитиною, а також надання їм інформації про дитину або дитині про таких осіб, якщо це не суперечить інтересам дитини. Аналізуючи вищезазначені норми закону, суд вважає, що бабуся [PERSON] має право приймати участь у вихованні онука, причин які б унеможливлювали цього судом не встановлено. Оскільки сторони не можуть домовитися щодо участі позивачки у вихованні онука, суд вважає за необхідне позов задовольнити частково та встановити бабусі наступний порядок участі у вихованні дитини і спілкуванні позивача з дитиною, а саме: -1-ші та 3-ті вихідні кожного місяця з суботи 09:00 год. до неділі 18:00 години з ночівлею за місцем проживання бабусі, а саме: [ADDRESS] або у загальних місцях перебування (парки, сквери, пляжі, театри, кінотеатри, кафе, розважальні центри, тощо) без присутності матері; -щороку один тиждень спільного відпочинку літом безперервно у місці обраному бабусею на власний розсуд без присутності матері; -у період святкових днів: Різдво (25 грудня), Новий рік (1 січня) з 12:00 години до 17:00 години за місцем проживання чи перебування бабусі без присутності матері; -щороку у день народження дитини, 27 березня, дві години за попередньою домовленістю із матір`ю правом доступу до місця проживання дитини для привітання; - спілкування бабусі з онуком шляхом телефонного та інтернет зв`язку у зручний для дитини час за домовленістю з матір`ю. Суд вважає, що саме такий чіткий порядок участі бабусі у вихованні дитини і спілкуванні з дитиною буде відповідати не тільки якнайкращим інтересам дитини, а і інтересам позивача і відповідача. При встановленні означеного графіку суд зауважує, що у всякому випадку спілкування баби та онука у визначений спосіб повинно ґрунтуватися виключно на бажанні дитини, порозумінні та взаємних поступках бабусі та матері. Є очевидним і той факт, що у випадку налагодження гармонійних стосунків між бабою та онуком спілкування між ними не повинно обмежуватися встановленим графіком, який застосовується як знаряддя захисту права позивача з урахуванням суттєвих обставин та згаданих особливостей спору. Також суд вважає за необхідне зобов`язати [PERSON] не чинити перешкоди позивачці, [PERSON] у спілкуванні з онуком, [PERSON] , [INFO] , у встановлений судом час, та у вільному їх спілкуванні та вихованні.

Outcome: partial