Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-19 00:00:00

25.10.2023 до Дарницького районного суду м. Києва за підсудністю з Кіровського районного суду м. Кіровограда надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості, у якій представник позивача просив, з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог, стягнути з відповідачів солідарно на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 0048/07/2018/0024 від 13.07.2018 у розмірі 1 096 142,50 грн, яка складається з строкової заборгованості за кредитом - 938 053,93 грн, поточної заборгованості за процентами - 144 392,92 грн, простроченої заборгованості за процентами - 13 695,65 грн, а також сплачений судовий збір у розмірі 16 667,14 грн. Позовна заява обґрунтована тим, що 13.07.2018 між ПАТ АБ «Укргазбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 0048/07/2018/0024, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у сумі 1 153 600,00 грн. на строк з 13.07.2018 по 12.07.2038 зі сплатою процентів за користування кредитними коштами у розмірі 18,90% річних для своєчасного повернення та 23,90% у разі прострочення платежів. 10.04.2020 між банком та [PERSON] укладено додаткову угоду № 1, відповідно до якої сторони домовилися про те, що позичальник здійснює сплату процентів за користування кредитними коштами, нарахованими за період з 01.03.2020 по 21.05.2020 не пізніше 10.12.2020, а також сторони домовилися що позичальник здійснює погашення кредиту та нарахованих відсотків у відповідності з умовами кредитного договору з урахуванням змін, що зазначені у цій додатковій угоді. Забезпеченням зобов`язань за кредитним договором став договір поруки № 0048/07/2018/0024-Р між позивачем та [PERSON] , відповідно до якого поручитель зобов`язується перед кредитором відповідати за виконання позичальником зобов`язань по кредитному договору. У зв`язку з неналежним виконанням позичальником своїх зобов`язань, заборгованість за кредитним договором станом на 28.06.2023 становить 1 111 142,50 грн. та складається із строкової заборгованості за кредитом - 938 053,93 грн., поточної заборгованості за процентами - 144 392,92 грн., простроченої заборгованості за процентами - 28 695,65 грн. Банк звернувся 21.03.2023 до відповідача [PERSON] із вимогою про повернення кредиту та відсотків за користування кредитом. 14.07.2023 звернувся з аналогічною вимогою до поручителя [PERSON] . Станом на дату подання позову до суду позичальник та поручитель не виконали вимоги банку та свої зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку з чим позивач має право на стягнення заборгованості достроково в солідарному порядку із позичальника та поручителя. Ухвалою від 08.11.2023 відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження у. 01.12.2023 представник відповідача [PERSON] - адвокат Божко Д.О. електронними засобами зв`язку через офіційну електронну адресу суду подала до Дарницького районного суду м. Києва відзив на позовну заяву, в якому заперечувала щодо задоволення позовних вимог посилаючись на те, що 17.02.2023 банк направив відповідачеві повідомлення про наявну у нього на вказану дату заборгованість у розмірі 143 577,73 грн. Дана вимога була отримана відповідачем, одна банк не повідомив про це суд. Відповідно до вимоги від 21.03.2023 про повернення кредиту та відсотків заборгованість вже становила 1 089 221,07 грн., а згідно з позовною заявою - 1 111 142,50 грн. З вищевикладеного вбачається, що заборгованість по кредиту різна. Позивач, попри пред`явлення вимоги від 17.02.2023 про дострокове повернення кредитних коштів, продовжував незаконно нараховувати відсотки, оскільки наявність вимоги про дострокове стягнення коштів змінює порядок, умови та строк дії кредитного договору та нарахування відсотків. Вважає, що в даному випадку мова повинна йти лише про суму боргу 143 577,73 грн., яку банк зазначив у вимозі від 17.02.2023, однак і ця сума не є належним чином доведена банком. Відповідачами на виконання умов кредитного договору було здійснено оплати на загальну суму 59 910,00 грн. З розрахунку заборгованості неможливо встановити, чи враховувалася дана сума. Долучені до позовної заяви документи не засвідчені у визначеному законом порядку, що дає підстави стверджувати, що такі документи є неналежними та недопустимими доказами. 05.12.2023 представник відповідача [PERSON] - адвокат Божко Д.О. електронними засобами зв`язку через офіційну електронну адресу суду подала відзив на позовну заяву, в якому окрім вищевказаних підстав заперечення позовних вимог також посилалася на те, що [PERSON] не надавала згоду на укладання додаткової угоди № 1, яка призвела до зміни виконання зобов`язань, що призвела до збільшення відповідальності поручителя без його згоди на те. Також банк не повідомив поручителя про такі зміни, що також призвело до порушення договору поруки зі сторони банку, що свідчить про те, що договір поруки є припинений з моменту неповідомлення поручителя про укладання додаткової угоди № 1. 08.12.2023 представником позивача на адресу суду направлено відповідь на відзив, яка надійшла до суду 11.12.2023. Представником позивача зазначено про те, що у листі від 17.02.2023 зазначено про лише наявність простроченої заборгованості та повідомлено, що у разі її непогашення банк буде звертатися за достроковим стягненням всієї суми кредиту, що і було здійснено в подальшому відповідно до вимог від 21.03.2023 та 14.07.2023. Наданий станом на 28.06.2023 розрахунок заборгованості є точним, усі надані до суду докази позивачем належним чином завірені. 08.12.2023 через систему електронний суд до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив від представника відповідачів, в яких останній наполягав на тому, що саме у повідомленні від 17.02.2023 містилася вимога про дострокове погашення боргу, у зв`язку з чим банк повинен був припинити нараховувати відсотки за користування кредитом. Розмір заборгованості не підтверджений належними доказами. 14.12.2023 представник позивача подала до суду заяву про зменшення розміру позовних вимог. 12.01.2024 представник відповідачів додатково подала до суду письмові пояснення у справі. Ухвалою від 30.01.2024 закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті. У судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити у повному обсязі. Представник відповідачів заперечувала щодо задоволення позовних вимог. Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 13.07.2018 між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір №0048/07/2018/0024, відповідно до умов якого Банк зобов`язався надати відповідачеві грошові кошти у розмірі 1 153 600,00 грн. на придбання квартири [ADDRESS] , а відповідач зобов`язався повернути кредит, а також сплатити проценти за користування кредитом в порядку, на умовах та в строки, передбачені кредитним договором в термін не пізніше 12.07.2038 року. Відповідно до п. 1.4.1. Договору, за користування кредитними коштами, у межах терміну кредитування процентна ставка встановлюється у розмірі 18,90% річних та є фіксованою. Відповідно до п. 1.4.2. Договору, за користування кредитними коштами, що не повернуті у терміни, передбачені договором (прострочена заборгованість) процента ставка встановлюється в розмірі 23,90% річних та є фіксованою. Відповідно до пункту 3.1, 3.2 кредитного договору позичальник здійснює повернення суми кредиту на рахунок банку, щомісячно з 1-го по 10-те кожного місяця у розмірі не менше 1/240, від суми отриманого кредиту, що становить 4 807,00, а останній платіж сплачується у сумі 4 727,00 грн. Щомісячно, один раз на місяць не пізніше 10-го числа, позичальник зобов`язується сплачувати проценти за користування кредитними коштами, виходячи з процентної ставки, зазначеної у п. 1.4 договору. На забезпечення виконання [PERSON] зобов`язань за кредитним договором від 13.07.2028, укладено договір поруки № 0048/07/2018/0924-Р з [PERSON] та [PERSON] , за яким поручитель несе солідарну відповідальність з позичальником перед кредитором за невиконання зобов`язань по кредитному договору. Вказаним договором встановлено, що у разі зміни умов кредитного договору, зокрема, але не виключно, у разі підвищення розміру процентів за користування кредитними коштами; відстрочення виконання зобов`язання, що призвело до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування кредитними коштами; встановлення (збільшення) неустойки; встановлення нових умов щодо порядку зміни процентної ставки за користування кредитними коштами в сторону збільшення; розширення змісту основного зобов`язання щодо дострокового повернення кредиту та плати за користування ним, поручитель зобов`язується перед кредитором відповідати за виконання позичальником зобов`язань по кредитному договору в обсязі, встановлюється після внесення таких змін. Поручитель надає свою згоду на зміну умов кредитного договору, які призведуть або можуть призвести до збільшення обсягу його відповідальності, а також підтверджує, що такі зміни не потребують отримання кредитором будь якого додаткового погодження у майбутньому, в тому числі укладення сторонами за цим договором додаткової угоди / договору тощо. Відповідно до п. 1.5 договору поруки порукою за цим договором також забезпечується виконання позичальником зобов`язань по кредиту у разі вимоги Кредитора про дострокове виконання зобов`язань по кредитному договору, на умовах та з підстави, передбачених у кредитному договорі. 10.04.2020 між банком та [PERSON] укладено додаткову угоду № 1, відповідно до якої сторони домовилися про те, що позичальник здійснює сплату процентів за користування кредитними коштами, нарахованими за період з 01.03.2020 по 21.05.2020 не пізніше 10.12.2020, а також сторони домовилися що позичальник здійснює погашення кредиту та нарахованих відсотків у відповідності з умовами кредитного договору з урахуванням змін, що зазначені у цій додатковій угоді. Інші умови кредитного договору залишаються без змін. 17.02.2023 на адресу відповідача [PERSON] банком направлена вимога про сплату наявної станом на 17.02.2023 несплаченої (простроченої) заборгованості у розмірі 143 577,73 грн. з метою уникнення дострокового повернення всієї суми кредиту. 21.03.2023 на адресу відповідача [PERSON] позивачем направлена вимога з вих. №129/9840/2023 про повернення кредиту та відсотків за користування ним у розмірі 1 089 221,07 грн., яка складається з строкової заборгованості по кредиту - 927 632,93 грн., простроченої заборгованості по кредиту - 12 421,00 грн., заборгованості по процентам - 18 010,41 грн., простроченої заборгованості по процентам - 131 156, 73 грн., протягом шістдесяти днів від дати одержання вимоги. 14.07.2023 на адресу поручителя [PERSON] позивачем направлена лист-вимога з вих. №129/26252/2023 про повернення кредиту та відсотків за користування ним. В силу ст. ст. 509, 525 - 526, 598, 610, 611, 622 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 ЦК України. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості і виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Сторони по зобов`язанню повинні сприяти одна одній у належному його виконанні, а у разі виникнення труднощів у однієї із сторін - всіляко сприяти зменшенню збитків. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Особа, яка порушила зобов`язання (не виконала його, або виконала з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання) повинна нести негативні наслідки такої поведінки, а саме, сплатити в межах позовної давності неустойку і відшкодувати збитки. При цьому, сторона не звільняється від виконання зобов`язання в натурі. Зазначене у повній мірі стосується і кредитних зобов`язань, які не виконані належним чином. Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, а статтею 525 ЦКУ передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Встановлено, що [PERSON] своїх зобов`язань не виконує, у зв`язку з чим за ним утворилася заборгованість за кредитним договором № №0048/07/2018/0024 від 13.07.2018 року у розмірі 1 096 142,50 грн., яка складається з заборгованості по кредиту строкової - 938 053,93 грн.; заборгованості по процентам поточної - 144 392,92 грн.; заборгованості по процентам простроченої - 13 695,65 грн. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо договором позики встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення позики, що залишилася, та сплати процентів. Відтак, вимоги позивача про стягнення заборгованості за кредитним договором в повному обсязі є обгрунтованими, а тому підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. У відповідності до положень ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Твердження відповідачів щодо припинення поруки суд вважає помилковим, оскільки умовами договору поруки встановлена можливість внесення змін до кредитного договору без повідомлення поручителя, на що вона дала свою згоду, підписуючи даний договір. Крім того, суд вважає, що встановлення розстрочки банком на сплату процентів за користування кредитними коштами, нарахованими за період з 01.03.2020 по 21.05.2020 не пізніше 10.12.2020, тобто в межах строку дії кредитного договору, не призвело до зміни виконання зобов`язань та збільшення відповідальності поручителя. Враховуючи положення зазначеного законодавства, а також умови договору поруки, укладеного між позивачем та [PERSON] , позовні вимоги банку до поручителя як солідарного боржника за зобов`язаннями [PERSON] , суд вважає обґрунтованими, і такими, які підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Стаття 627 ЦК України передбачає, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів Цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 629 ЦК, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідачами, всупереч положенню ч. 1 ст. 81 ЦПК України не надано належних та допустимих доказів своєчасної та у повному обсязі сплати кредитних коштів та відсутності заборгованості перед позивачем по їх погашенню. Твердження представника відповідачів про те, що у листі від 17.02.2023 заявлено вимогу про дострокове стягнення боргу не відповідає дійсності, оскільки із тексту вказаного листа вбачається, що банк лише повідомляв [PERSON] про наявну у нього станом на 17.02.2023 прострочену заборгованість та попереджав, що у разі її несплати буде звертатися з вимогою про дострокове стягнення всієї суми боргу. Посилання сторони відповідачів на те, що позивачем не надано до суду первинних банківських документів, у зв`язку з чим неможливо встановити розмір заборгованості, суд не приймає, оскільки представником позивач була надана до суду виписка з особового рахунку відповідача [PERSON] . Відтак, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та враховуючи, що у відповідачів перед позивачем існує заборгованість, яка позичальником добровільно не сплачується, а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, суд вважає за необхідне стягнути в солідарному порядку з відповідачів заборгованість за кредитним договором в розмірі 1 096 142,50 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачів підлягає стягненню судовий збір на користь позивача.

Outcome: approved