Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-14 00:00:00

1.Стислий виклад позиції позивача, відповідача. [PERSON] звернулась до Галицького районного суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] та просить суд: -стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини - сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позовної заяви - 31 жовтня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття. -стягувати з відповідача аліменти на її утримання в розмірі по 3 000 гривень щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позовної заяви - 31 жовтня 2023 року і до досягнення дитиною - сином [PERSON] , [INFO] трьохрічного віку; -вирішити питання розподілу судових витрат. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що з відповідачем перебувають у шлюбі, однак з вересня 2023 року проживають роздільно. Вона та відповідач є батьками [PERSON] , [INFO] , народженого у їх шлюбі. Відповідач матеріально не утримує сина. Вона не має доходів, оскільки перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення 3-х років. Відповідач є працездатним, працює на будівельному підприємстві, отримує доходи. Може надавати матеріальну допомогу на утримання сина та її утримання у виді сплати аліментів. Вважає, що слід ухвалити рішення про стягнення з відповідача аліментів на утримання сина та її утримання у визначених нею розмірах. В судовому засіданні представник позивачки - адвокат Кобзан Р.М. позов підтримав, надав пояснення аналогічні доводам позовної заяви. Додатково зазначив, що відповідач працює менеджером з продажу нерухомості у будівельному підприємстві ТОВ «БК «Соціум Девелопер», що підтверджується рекламними відеороликами з участю відповідача, наявними на сайті підприємства. Просив позов задовольнити. Представником відповідача подано до суду відзив на позовну заяву за змістом якого, відповідач позов визнає частково в частині стягнення аліментів на утримання сина в розмірі 2 000 гривень щомісячно. В частині стягнення аліментів на утримання дружини позов заперечує. Зазначив, що на даний час ніде не працює, відтак відсутня можливість сплачувати аліменти на утримання дружини. В судовому засіданні представник відповідача - адвокат Абрамюк А.В. позов визнав частково, в межах стягнення аліментів на утримання сина у визначеному позивачкою розмірі. В частині стягнення аліментів на утримання позивачки позов заперечив, з підстав відсутності у відповідача можливості. Відповідач ніде не працює. 2.Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 28 грудня 2021 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану в м. Івано-Франківську (а.с. 6). [PERSON] народився [INFO] та батьками такого є [PERSON] до [PERSON] (а.с. 7). [PERSON] та [PERSON] проживають роздільно. Син [PERSON] проживає разом з матір`ю [PERSON] (обставини, визнані сторонами). Позивачка [PERSON] не працює, оскільки здійснює догляд за сином до досягнення таким трьохрічного віку (обставини, визнані сторонами). В період по серпень 2022 року відповідач отримував доходи у виді заробітної плати - роботодавець ПП «КТС» (а.с. 73-74). Відповідач проходив стажування у ТОВ «БК «Соціум Девелопер» кандидатом на посаду менеджера зі збуту нерухомості. Не працевлаштований (а.с. 75). Позивачем сплачено 4 020 гривень витрат на правову допомогу (а.с. 9-10). 3.Чи були і ким порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси, за захистом яких мало місце звернення до суду. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень частини 1 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Законом передбачена рівність такого обов`язку. Суд враховує, що виховування дитини одним із батьків, коли інший проживає окремо, створює додаткове навантаження по догляду та вихованню дитини, у зв`язку із чим певним чином з`являється дисбаланс між зусиллями, які мають прикладати обоє батьків для розвитку дитини таким чином, що тягар здебільшого лягає лише на одного. Право вибору способу стягнення аліментів, у твердій сумі або в частині від заробітку (доходу), Закон закріпив виключно за одержувачем аліментів, при цьому законом не встановлено підстав, за яких це право одержувача може бути обмежено. Суд, з урахуванням встановлених обставин справи та відповідно до вимог Закону, може лише визначати величину стягнення аліментів. Відповідно до вимог частини 1 статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3 1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;3 2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», судам надані роз`яснення, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до частини 1 статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до частини 2 статті 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до частини 1 статті 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до частин 2, 4 статті 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до частини 2 статті 184 СК України, розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону... Приймаючи рішення по суті вимог суд враховує, що: -сторони є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з позивачкою; -позивачка здійснює догляд за сином [PERSON] до осягнення таким трьохрічного віку, доходів не утримує. Догляд за сином є перешкодою у працевлаштуванні та отриманні доходів; -відповідач є працездатним чоловіком, фізично здоровим, а тому має змогу займатись суспільно-корисною працею для отримання доходів. Доказів протилежного судом не здобуто; -доказів наявності на утриманні у відповідача інших осіб судом не здобуто. Відтак, відповідач в змозі займатись суспільнокорисною працею для отримання доходів, відповідно зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання сина та може надавати матеріальну допомогу на утримання дружини. Суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивачки слід стягувати аліменти на утримання сина, в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше вказаного вище мінімального розміру аліментів, що становить 50 відсотків прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, враховуючи межі позовних вимог, не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно і до досягнення сином повноліття, оскільки такий розмір аліментів буде необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. З відповідача на користь позивачки слід стягувати аліменти на її утримання, враховуючи межі позовних вимог, у розмірі 3 000 гривень, до досягнення сином трьохрічного віку, враховуючи можливість відповідача надавати матеріальну допомогу у зазначеному розмірі. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд враховує наступне. Частиною 1 статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з вимогами частин першої, другої, п`ятої, шостої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Позивачкою сплачено 4 020 гривень витрат на правову допомогу адвокатом Кобзаном Р.М., що стверджується ордером адвоката, актом прийому виконаних робіт, квитанцією. Клопотання іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу не заявлено. Враховуючи висновки суду про задоволення позовних вимог, відсутність клопотання відповідача зменшити розмір витрат на правничу допомогу, понесені позивачкою витрати на правову допомогу підлягають стягненню з відповідача. Оскільки позивачка при зверненні до суду звільнена від сплати судового збору на підставі статті 5 Закону України «Про судовий збір», з відповідача підлягає стягненню на користь держави 1 073 грн. 60 коп. судового збору. Відповідно пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, суд вважає виконаним свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Outcome: approved