Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-19 00:00:00

19.01.2024 року ТОВ «Перший український експертний центр» звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 28114,83 грн. та витрати по оплаті судового збору. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що він обслуговує житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . Між сторонами було укладено договір 1/85 «про надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території» 07 листопада 2005 року. В свою чергу, відповідач, як власник квартири [ADDRESS] , не сплачує вартість наданих житлово-комунальних послуг. Оскільки в досудовому порядку, вирішити спір не можливо позивач вимушений був звернутись до суду з вказаним позовом. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19 січня 2024 року матеріали позову передані на розгляд судді Матвєєвій Ю.О. Ухвалою суду від 22.01.2024 року вищевказану позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. 23.01.2024 року недоліки було усунуто. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 25.01.2024 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. 07.02.2024 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у повному обсязі, зазначивши що позивач не є обслуговуючою організацією будинку, де власником є відповідач. Крім того, позивачем не надано обґрунтований розрахунок позовних вимог, що містить обчислення, порядок нарахування сум заборгованості. 09.02.2024 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив. Суд, дослідивши наявні матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що відповідач є власником квартири [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу квартири від 20.12.2005 року. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Згідно ч. 2 ст. 638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції другою стороною. 07.11.2005 року між ТОВ «Екжитлоком» та [PERSON] було укладено договір №1/85 про надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території, згідно з яким ТОВ «Екжитлоком» взяло на себе зобов`язання щодо забезпечення надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території у житловому комплексі, розташованому по [ADDRESS] , а споживач взяв на себе зобов`язання щодо своєчасної оплати цих послуг за встановленими тарифами у строки та на умовах, передбачених цим договором. Таким чином, наявність взаємовідносин між позивачем та відповідачем, а отже, і виникнення цивільних прав і обов`язків, підтверджується укладеним договором та діями сторін: позивач здійснює надання житлово-комунальних послуг до помешкання відповідача, а остання отримує та користується даними послугами та відповідно зобов`язана здійснювати оплату наданих житлово-комунальних послуг. На підставі ст.ст. 66, 67, 162 ЖК України плата за користування житлом /квартирна плата/ обчислюється виходячи із загальної площі квартири, а плата за комунальні послуги /водопостачання, газ, та інші послуги/ береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами у відповідності до кількості проживаючих в квартирі осіб. Відповідно до п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08 жовтня 1992 р. «Про механізм впровадження Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» власник та наймач (орендар) квартири, житлового приміщення у гуртожитку зобов`язаний: укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем відповідно до типового договору; оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ст. 179 ЖК України, користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватизованого житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, акту планування, договору, а при відсутності таких вказівок - відповідно до вимог, що звичайно ставляться. Згідно із п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», в редакції, яка діяла до 09 червня 2018р., споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Законом України «Про житлово-комунальні послуги», в редакції, яка діє з 09 червня 2018р., врегульовані відносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання комунальних послуг, і фізичною особою, яка отримує послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами; у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню в розмірах, установлених законом або договорами про надання житлово-комунальних послуг. Згідно ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. 02.01.2024 року позивачем на адресу відповідача було скеровану претензію щодо необхідності сплати заборгованості за надані комунальні послуги, яка станом на 01.01.2024 року становила в загальному розмірі 27259,67 грн. Разом з тим, відповідач в добровільному порядку заборгованість не сплатив. З матеріалів справи, вбачається, що за період часу з 31.03.2021 року по 23.02.2022 року відповідач має заборгованість з житлово-комунальних послуг у розмірі - 27259,67 грн.; 409,07 грн. - інфляційне збільшення; 3,0 % річних - 446,09 грн. Відповідно до ст.ст. 610-612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Разом з тим, згідно з ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов`язань, на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи положення ст. 625 ЦК України, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3028,00 грн.

Outcome: approved