Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-14 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач), в якому просила: - розірвати шлюб, який укладений між сторонами, що зареєстрований 28.03.2020 Липовецьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), актовий запис №14, залишивши позивачу прізвище " [PERSON] ". Позивач обґрунтовує свій позов наступними обставинами. 28.03.2020 Липовецьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис №14. Сторони мають спільну дитину - сина [PERSON] , [INFO] , яки проживає з матір`ю. Через різні погляди на шлюб та сімейне життя, втратилось почуття взаєморозуміння та любові. Позивач зауважує, що під час спільного проживання з відповідачем між ними постійно виникали конфлікти, він робив її життя нестерпним, постійно принижував її, залякував, шантажував, вчиняв фізичне на психологічне насильство. Наразі шлюбних відносин сторони не підтримують, спільного господарства не ведуть і проживають окремо. Фактично сім`я розпалась. Позивач вважає, що примирення з відповідачем та подальше спільне життя подружжя неможливе. Ухвалою суду від 29.12.2023 відкрито провадження у справі та призначено її розгляд у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін, а відповідачу визначено строк для подання відзиву. Відповідач подав до суду відзив, який обґрунтовує наступними обставинами. Відповідач підтверджує, що близько трьох місяців з позивачем дійсно були погіршені відносин, однак така криза в сім`ї виникла через проходження відповідачем служби та отримання бойового поранення колінного суглоба. Відповідач просить суду примирити їх з позивачем. Позивач подала до суду відповідь на відзив, у якому зазначено, що відповідач знущався з неї ще до бойового поранення, залякував її зброєю та наносив побої й взагалі поводив себе неадекватно в присутності їх дитини. Відповідач змушував позивача оформлювати на неї кредити, які не погашав, а остання була змушена просити допомоги в рідних для погашення заборгованостей. Позивач категорично була проти примирення з відповідачем вказавши, що він жахлива людина. Відповідач заперечуючи обставини, що викладені у відповіді на відзив, наполягав, на тому щоб у судовому засіданні з викликом сторін він зміг довести, що їх стосунки можуть бути кращими. Позивач у своїй заяві була категорично проти її участі у судовому засіданні, оскільки побоюється за своє здоров`я та маніпулятивного впливу відповідача на неї. Ухвалою суду від 02.02.2024 було змінено порядок розгляду цивільної справи на розгляд у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання позивач не з`явилася, однак у своїй заяві вкотре просила суд не давати їм з відповідачем строк для примирення, позов просила задовольнити. У судовому засідання позивач та представник просили надати сторонми строк для примирення, переконуючи, що подальше спільне життя подружжя можливе. Суд, дослідивши зібрані докази, встановив наступні фактичні обставини. 28.03.2020 Липовецьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис №14. Сторони мають спільну дитину - сина [PERSON] , [INFO] , яки проживає з матір`ю. Позивач стверджує, що через різні погляди на шлюб та сімейне життя між сторонами втратилось почуття взаєморозуміння та любові, фактично шлюбних відносин сторони не підтримують і проживають окремо. Позивач вважає, що примирення з відповідачем та подальше спільне життя подружжя неможливе. Натомість відповідач просить суду примирити їх з позивачем. Суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як визначено ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно з ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 36 СК України шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією і законами України. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. За положеннями ч.ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Як визначено у ст.ст. 105, 110, 112 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Позивач вважає, що збереження шлюбу з відповідачем суперечитиме інтересам її та дитини, а примирення з відповідачем та подальше спільне життя подружжя неможливе. Суд зважає на відзив відповідача, у якому він заперечує проти задоволення позову оскільки вважає необхідним збереження постійного спілкування з ними, а також на його прохання надати сторонам строк для примирення. Однак, суд враховує правову позицію Верховного Суду викладено у постанові від 03.12.2020 по справі №456/848/16-ц, у якій зазначено, що згідно з ч. 3. та 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Крім того, ст. 111 СК України передбачено, що суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. За змістом указаної норми заходи щодо примирення подружжя вживаються судом за умови, що це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя, вимагати надання доказів порушення сімейних обов`язків особистого характеру тощо. Закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя. Надання строку для примирення подружжя є правом суду, а не його обов`язком. Отже, з урахуванням встановлених обставин та норм для їх правового регулювання, суд дійшов висновку, що вимога про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 28.03.2020 Липовецьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), актовий запис №14, ґрунтується на нормах діючого законодавства, а тому підлягає задоволенню. Суд, вирішує порушене позивачем питання щодо залишення її прізвища в силу вимог ст. 113 СК України. Суд, вирішуючи питання судових витрат керується ч. 1 ст. 141 ЦПК України, згідно з якою судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, з огляду на те, що позов задоволено повністю, а тому суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати у вигляді судового збору.

Outcome: approved