Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-25 00:00:00

19.10.2023 товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтували тим, що 27 вересня 2021 року між ТОВ "Манівео Швидка Фінансова Допомога" та [PERSON] було укладено договір кредитної лінії №363538298. 28 листопада 2018 року між ТОВ "Манівео Швидка Фінансова Допомога" та ТОВ "Таліон плюс" було укладено договір факторингу №28/1118-01, відповідно до якого Клієнт зобов`язується відступити Фактору права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. 31 грудня 2020 року додатковою угодою №26 до договору факторингу №28/1118-01 сторони дійшли згоди викласти текст договору у новій редакції. Відповідно до Реєстру боржників №174 від 22 лютого 2022 року до вказаного договору факторингу , укладеного між ТОВ "Манівео Швидка Фінансова Допомога" та ТОВ "Таліон плюс", до ТОВ "Таліон плюс" перейшло право грошової вимоги до відповідача за договором кредитної лінії №363538298. 20 жовтня 2022 року між ТОВ "Таліон плюс" та ТОВ "Фінансова Компанія "Європейська агенція з повернення боргів" укладено договір факторингу №20102022.Відповідно до умов укладеного договору ТОВ "Таліон плюс" передає права вимоги по договору кредитної лінії від 27 вересня 2021 року №363538298, укладеного між ТОВ "Манівео Швидка Фінансова Допомога" та [PERSON] , до ТОВ "Фінансова Компанія "Європейська агенція з повернення боргів". Позивач вказав, що відповідно до Реєстру прав вимоги №2 від 06 березня 2023 року до договору факторингу №20102022 від 20 жовтня 2022 року ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 49864,04 грн., з яких: 16498,01 грн. - сума заборгованості по основному боргу, 33366,03 грн.- сума заборгованості по відсоткам. Згідно з умовами кредитного договору, позичальник зобов`язується вчасно повертати кредит, сплатити відсотки за користування кредитом в порядку, визначеному кредитним договором. Відповідач не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому кредит у строки, передбачені кредитним договором. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів", ні на рахунки попереднього кредитора. З моменту отримання права вимоги позивачем по відношенню до відповідача не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Відповідач має непогашену заборгованість перед ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" за договором кредитної лінії №363538298 у розмірі 49864,04 грн. Позивач просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором кредиту у сумі 49864,04 грн., яка складається з: 16498,01 грн. - сума заборгованості по основному боргу, 33366,03 грн.- сума заборгованості по відсоткам, та сплачений судовий збір у розмірі 2684 грн. Представник відповідача - адвокат Чубенко М.С. подав до суду відзив на позовну заяву, в якому позов не визнав з наступних підстав. З документів, долучених позивачем до позову та з доводів самого позову вбачається, що право вимоги за договором кредитної лінії №363538298 від 27 вересня 2021 року було відступлено ТОВ "Таліон Плюс" на підставі Договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року (в редакції додаткової угоди №26 від 31 грудня 2020 року), яке в подальшому, 20 грудня 2022 року, було відступлено позивачу. При цьому, з п. 2.1 Договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, укладеного між ТОВ "Манівео Швидка Фінансова Допомога" та ТОВ "Таліон плюс" (в редакції додаткової угоди № 26 від 31 грудня 2020 року) вбачається, що Клієнт зобов`язався відступити Фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. Про те, на дату укладення договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, а також додаткової угоди №26 від 31 грудня 2020 року до вказаного договору, договір кредитної лінії № 363538298 від 27 вересня 2021 року ще не був укладений між ТОВ "Манівео Швидка Фінансова Допомога" та відповідачем, що унеможливлює перехід прав вимог за таким договором. Відсутність переходу права вимоги від первісного кредитора (ТОВ "Манівео Швидка Фінансова Допомога") до ТОВ "Таліон плюс" унеможливлює здійснення подальших відступлень такого права вимоги, а відтак права позивача не є порушеними, оскільки він не є кредитором за договором кредитної лінії № 363538298 від 27 вересня 2021 року, що був укладений ТОВ "Манівео Швидка Фінансова Допомога" та [PERSON] . Позивачем не долучено до позову доказів переходу права вимоги (витягу з реєстру прав вимоги) за договором кредитної лінії №363538298 від 27 вересня 2021 року від ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога "та ТОВ "Таліон плюс". Позивачем не долучено доказів на підтвердження наявності заборгованості. Розрахунок заборгованості, який був долучений до позовної заяви, не відображає виконаних господарських операцій щодо видачі/списання/сплати кредитних коштів. Відповідно до правового висновку, що викладено в Постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 26.05.2021 у справі № 204/2972/20 (провадження № 61-168 св 21), від 16.09. 2020 у справі № 200/5647/18,від 28.10.2020 у справі № 760/7792/14-ц, «доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі». Розрахунок заборгованості, який долучено позивачем, за своїм правовим характером є одностороннім арифметичним розрахунком суми боргу, які на думку позивача, має сплатити відповідач і не підтверджує наявність заборгованості, заявленої позивачем до стягнення. Враховуючи, що позивач просить суд стягнути з відповідача суму боргу в розмірі 49864,04 гри, то доведення заявленого до стягнення розміру заборгованості, є обов`язком саме позивача. Відповідач заперечує наявність боргу в заявленому до стягнення розмірі та вважає, що за відсутності первинних документів неможливо встановити обставини, які на пряму впливають на правильність визначення суми заборгованості, зокрема: розмір нарахованих позивачем коштів, в т.ч. процентів, пені, штрафів, а також дати та порядок здійснення останнім таких нарахувань; розмір сплачених відповідачем коштів на погашення заборгованості; порядок розподілу позивачем коштів (скільки було направлено на погашення відсотків тіла/штрафів/пені), сплачених відповідачем на виконання договору. Облік, нарахування заборгованості та порядок розподілу сплачених відповідачем сум на погашення такої заборгованості, знаходиться поза межами контролю відповідача, у зв`язку з чим, останній не може надати свій контррозрахунок з об`єктивних причин. Представник відповідача просив відмовити в задоволенні позовних вимог. До суду представник позивача не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, подав заяву про розгляд справи за його відсутністі, просив позов задовольнити. Представник відповідача- адвокат Чубенко М.С. в суді позовні вимоги не визнав, надав пояснення аналогічні викладеним в відзиві на позов, просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Суд, вислухавши представника відповідача, дослідивши та оцінивши надані докази, приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 27 вересня 2021 року між ТОВ "Манівео Швидка Фінансова Допомога" та [PERSON] було укладено договір кредитної лінії №363538298, який був підписаний електронним підписом позичальника, що не заперечувалось відповідачам у відзиві на позовну заяву. На підтвердження права вимоги до відповідача позивачем надано: - додаткову угоду №26 від 31.12.2020 до договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018, відповідно до якої сторони дійшли згоди викласти текст Договору у новій редакції; - договір факторингу №20102022, який укладено 20.10.2022 між ТОВ "Таліон плюс" та ТОВ"«Фінансова Компанія "Європейська агенція з повернення боргів",відповідно до якого ТОВ "Таліон плюс" передає (відступає) ТОВ "Фінансова Компанія "Європейська агенція з повернення боргів" за плату належні йому права вимоги, а ТОВ "Фінансова Компанія "Європейська агенція з повернення боргів" приймає належні ТОВ "Таліон плюс" права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрах прав вимоги; - витяг з Реєстру прав вимоги № 2 до договору факторингу № 20102022 від 20.10.2022. Як слідує з п. 2.1 Договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, укладеного між ТОВ "Манівео Швидка Фінансова Допомога" (Клієнт) та ТОВ "Таліон плюс"(Фактор) (в редакції додаткової угоди № 26 від 31 грудня 2020 року), Клієнт зобов`язався відступити Фактору права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. Суд звертає увагу на те, що на дату укладення договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, а також додаткової угоди №26 від 31 грудня 2020 року до вказаного договору, договір кредитної лінії № 363538298 від 27 вересня 2021 року між ТОВ "Манівео Швидка Фінансова Допомога" та відповідачем ще не був укладений, що унеможливлює перехід прав вимог за таким договором. Отже, відсутність переходу права вимоги від первісного кредитора -ТОВ "Манівео Швидка Фінансова Допомога" до ТОВ "Таліон плюс" унеможливлює здійснення подальших відступлень такого права вимоги, а відтак права позивача ТОВ " ФК " Європейська агенція з повернення боргів" не є порушеними, оскільки він не є кредитором за договором кредитної лінії № 363538298 від 27 вересня 2021 року, що був укладений ТОВ "Манівео Швидка Фінансова Допомога" та [PERSON] . На підтвердження наявності заборгованості у відповідача, позивачем долучено до позову розрахунок заборгованості, який складено представником ТОВ " ФК "ЄАПБ". Відповідно до правової позиції, викладеної у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 року у справі №342/180/17, кредитор має довести надання позичальникові грошових коштів у розмірі та на умовах, встановлених договором. У Постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 16.05.2020 у справі № 200/5647/18, від 28.10.2020 року у справі № 760/7792/14-ц, від 26.05.2021 у справі № 204/2972/20 викладена правова позиція стосовно належних доказів, які підтверджують наявність заборгованості за укладеними кредитними договорам. Належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеними кредитними договорами та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до вимог статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність". Згідно із зазначеною нормою закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Первинні облікові документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми), дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що банківські виписки з рахунків позичальника є належаними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто, виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитними договорами. При цьому, у разі заміни первісного кредитора у зобов`язанні, останній повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформаиію, яка є важливою для їх здійснення, в тому числі і первинні документи, що підтверджують факт виконання свого обов`язку перед позичальником, тобто факт надання коштів у кредит. Наданий позивачем розрахунок заборгованості є документом. що складений самим позивачем, а відтак , інформація зазначена в ньому, за умови відсутності первинних документів, на підставі яких він був складений, не може бути доказом наявності заборгованості, на стягненні якої наполягає позивач. Сам по собі розрахунок заборгованості не відображає виконаних господарських операцій щодо видачі/списання/сплати кредитних коштів. Згідно із ч.1ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України). Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Звертаючись до суду з даним позовом, позивач стверджує, що він отримав право вимоги за зобов`язаннями відповідача, уклавши договір факторингу №20102022 від 20 жовтня 2022 року з ТОВ "Таліон плюс", яке, в свою чергу, отримало право такої вимоги згідно додаткової угоди №26 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року з ТОВ "Манівео Швидка Фінансова Допомога". . Проте, позивачем не долучено до позову доказів переходу права вимоги (витягу з реєстру прав вимоги) за договором кредитної лінії №363538298 від 27 вересня 2021 року від ТОВ "Манівео Швидка Фінансова Допомога " до ТОВ "Таліон плюс". Твердження позивача про набуття ним права вимоги за кредитним договором № 363538298 від 27.09.2021 р . до [PERSON] не підтверджено належними та допустимими доказами. Позивач на підтвердження перерахування ТОВ "Манівео Швидка Фінансова Допомога" [PERSON] грошових коштів надав розрахунок заборгованості за кредитним договором № 363538298 від 27.09.2021 за період з 06.03.2023 по 31.08.2023 за підписом представника ТОВ "ФК" ЄАПБ" , який не містить обов`язкових реквізитів, є внутрішнім документом позивача та є неналежним і недопустимим доказом отримання кредитних коштів, та користування ними. Суд звертає увагу на те, що позивачем не надано жодного первинного документу, який би засвідчив рух коштів за вказаним кредитним договором . Враховуючи, що відповідач [PERSON] заперечує наявність боргу в заявленому до стягнення розмірі, то суд вважає, що за відсутності первинних документів неможливо встановити обставини, які впливають на правильність визначення суми заборгованості ( розмір нарахованих позивачем коштів, в т.ч. процентів, пені, штрафів, а також дати та порядок здійснення останнім таких нарахувань; розміру сплачених відповідачем коштів на погашення заборгованості; порядок розподілу позивачем коштів, сплачених відповідачем на виконання договору). Наданий позивачем розрахунок заборгованості є документом, що складений самим позивачем, а, відтак, інформація зазначена в ньому, за умови відсутності первинних документів, на підставі яких він був складений, не може бути доказом наявності заборгованості, на стягненні якої наполягає позивач. За таких обставин, суд доходить думки, що позивачем не доведено ні набуття ним права вимоги за кредитним договором № 363538298 від 27 вересня 2021 року . до [PERSON] , ні наявності у [PERSON] заборгованості, заявленої позивачем до стягнення. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: dismissed