Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-26 00:00:00

\~ 09.01.2024 адвокат Лук`янець Людмила Олександрівна як представник [PERSON] звернулась до Черняхівської селищної ради з позовною заявою за змістом якої просить:\~ - визнати поважними причину пропуску строку для прийняття спадщини [PERSON] після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] та визначити [PERSON] додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті батька, тривалістю 3 (три) місяці від дня набрання рішення законної сили. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач є спадкоємцем за законом, однак ним було пропущено строк для прийняття спадщини, оскільки він вчасно не подав заяву про прийняття спадщини протягом шестимісячного строку з часу відкриття спадщини до нотаріальної контори, в зв`язку з поважними причинами їх пропуску. Ухвалою від 15.01.2024 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі. Постановив розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче\~засідання на 12.02.2024. Пунктом 7 даної ухвали суд у порядку ст. 84 ЦПК України витребував у приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Житомирської області Драч Наталії Володимирівни копію спадкової справи, заведеної до майна [PERSON] , померлого [INFO] . 09.02.2024 на адресу суду від приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Драч Н.В. надійшла Інформаційна довідка зі Спадкового реєстру щодо майна [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою від 12.02.2024 суд підготовче провадження закрив та призначив розгляд справи по суті на 27.02.2024. Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач є спадкоємцем за законом після смерті батька [PERSON] , однак ним з поважних причин пропущений строк для\~ подачі заяви про прийняття спадщини. Позивач вказує, що після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до якої увійшла 1/4 частка квартири [ADDRESS] , право власності на яку підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 28.12.1993 за №356, посвідченого відділом приватизації майна комунальної власності Черняхівської районної Ради народних депутатів Житомирської області. Позивач доводить, що він є спадкоємцем за законом після смерті батька [PERSON] . Інших спадкоємців які прийняли спадщину не має. Позивач вказує, що про наявність заповіту, складеного 03.07.2004, посвідченого Третьою черкаською державною нотаріальною конторою йому відомо не було, з його змістом незнайомий. Позивач пояснює, що він пропустив шестимісячний строк для прийняття спадщини, встановлений ст. 1270 ЦК України, з поважних причин, оскільки перебував у складному сімейному та матеріальному становищі. Вказане доводить тим, що мав на утриманні вагітну дружину, вагітність якої проходила тяжко з періодичним лікуванням та госпіталізацією, здійснював догляд за дружиною та старшою дочкою з урахуванням стану здоров`я дружини, народжння другої дитини з проблемами зі здоров`ям, що потребувало значних матаріальних затрат та часу. Уподальшому позивач призваний за мобілязацією на військову службу, де він перебуває і на даний час. При зверненні до нотаріальної контори позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлого\~ [PERSON] у зв`язку з пропуском строку подання заяви для прийняття спадщини. Оскільки позивач у позасудовому порядку не може захистити свої права, за захистом свого порушеного права на спадкування звернувся до суду. Сторони у судове засідання не з`явились. Представник позивача 12.02.2024 на адресу суду подала заяву про розгляд справи без участі позивача та його представника, також зазначає, що позовні вимоги підтримує ( а.с. 47). Відповідач повноважного представника в судове засідання не направив, 05.02.2024 подав заяву, за змістом якої просить розглядати справу у відсутності їх представника, щодо рішення суду покладаються на розсуд суду (а.с.42). Відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Зважаючи на подані сторонами заяви про розгляд справи за їх відсутності, суд здійснює розгляд на підставі наявних у матеріалах справи документів у порядку ч.3 ст. 211 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. В ході розгляду справи, суд відповідно до п. 4 ч. 5 ст.12 ЦПК України, створив сторонам всі умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строків, встановлених ЦПК України. Відповідно до ст. 259 ЦПК України, рішення у цій справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих до суду. У судовому засіданні\~ 27.02.2024 відповідно до ст. 268 ЦПК України, суд підписав вступну\~ та резолютивну частини рішення суду. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. [INFO] в с. Станишівка Житомирського району Житомирської області помер батько\~ позивача - [PERSON] \~ у віці 66 років, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії\~ [NUMBER] \~ від 13.07.2021 (а.с. 16). Родинний зв`язок між померлим [PERSON] \~та [PERSON] (позивач) підтверджується копією свідоцтва про\~ народження позивача серії [NUMBER] від 29.12.1981,\~ де в графі батько заначено " [PERSON] " (а.с.17). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої увійшла 1/4 частка квартири [ADDRESS] , право власності на яку підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 28.12.1993 за №356, посвідченого відділом приватизації майна комунальної власності Черняхівської районної Ради народних депутатів Житомирської області (а.с.18). Згідно із довідкою Черняхівської селищної ради від 10.10.2023 за №221 зазначається, що за записами погосподасрської книги №1, особовий рахунок № [NUMBER] на день смерті спадкодавця [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , останній проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , за цією адресою ніхто не зареєстрований та не проживає (а.с.19). За змістом відповіді на запит суду приватний нотаріус Житомирського районного нотаріального округу Житомирської області Драч Наталія Володимирівна, повідомляє, що станом на 25.01.2024 спадкова справа до майна [PERSON] , померлого [INFO] , приватним нотаріусом Житомирського районного нотаріального округу Житомирської області Драч Н.В. не заводилася. Згідно інформаційної довідки зі спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 75476852 за датою видачі від 18.01.2024 за параметрами запиту стосовно спадкодавця [PERSON] , [INFO] , місце народження Черкаська обл., Черкаси, має місце інформація про реєстрацію від 08.07.2004 третьою Черкаською державною нотаріальною конторою заповіту за номером у спадковому реєстрі: 8608178 (а.с.46). Відповідно до інформаційної довідки зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №75476841 за датою видачі від 18.01.2024 за параметрами запиту наявності спадкової справи, заведеної до майна померлого [PERSON] померлого [INFO] , інформація у спадковому реєстрі відсутня (а.с.45). За даними позивача, про наявний заповіт позивачу відомо не було та, зокрема, він не володіє інформацією щодо його змісту. Приватним нотаріусом Житомирського районного нотаріального округу Житомирської області Драч Наталією Володимирівною позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальної дії щодо здійснення права на спадкування після померлого [PERSON] у зв`язку з пропуском строку для подання заяви про прийняття спадщини (а.с.20). Позивач, вказуючи на те, що пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини,\~ а саме зазначає, що тривалий час перебував у складному сімейному та матеріальному становищі, звернувся до суду з даним позовом, в якому просить захистити порушене право шляхом визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Вказане доводить тим, що здійснював догляд за дружиною, яка мала складну вагітність та пологи, догляду у цей період за старшою малолітньою дочкою та новонародженою дитиною, яка при народженні мала проблеми зі здоров`ям, що потребувало значних матеріальних затрат та часу та те, що з 27.02.2022 позивача призвано за мобілязацією на військову службу (а.с. 23-28). Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду. Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За змістом статей 15 ЦК України особа має право на захист свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, яке реалізується шляхом звернення до суду. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені частиною 2 статті 16 ЦК України. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З огляду на предмет та підстави позову суд встановив, що між сторонами виникли правовідносини із спадкування, зокрема щодо визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, які регулюється нормами права, що містяться в книзі 6 ЦК України. За загальним правилом про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст.ст. 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Позов спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини, про визначення йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за відсутності інших спадкоємців пред`являється до територіальної громади в особі органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Позивач в обґрунтування поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини, посилався на те, що після смерті\~ батька [PERSON] він не звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у шестимісячний строк, оскільки\~ здійснював догляд за дружиною, яка мала складну вагітність та пологи, догляду у цей період за старшою малолітньою дочкою та новонародженою дитиною, яка при народженні мала проблеми зі здоров`ям, що потребувало значних матеріальних затрат та часу та те, що з 27.02.2022 призваний за мобілязацією на військову службу. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд дослідив поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Варто зазначити, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. При цьому суд враховує аргументи позивача, наведені на підтвердження обставин, на які він посилається, як на підставу своїх вимог, оскільки такі не оспорюються відповідачем та підтверджені належними, допустимими та достовірними доказами в розумінні ст.ст. 77-79 ЦПК України. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права. Стаття 1 Першого протоколу до конвенції закріплює захист власності і встановлює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно з усталеною практикою Європейського Суду з прав людини Конвенція призначена для гарантування не теоретичних або ілюзорних прав, а прав практичних та ефективних (рішення від 9 жовтня 1979 року в справі Ейрі (пункт 24), рішення від 30 травня 2013 року в справі «Наталія Михайленко проти України (пункт 32). У розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції «майном» визнаються активи, включаючи права вимоги, стосовно яких заявник може стверджувати, що він має принаймні «законне сподівання» на отримання можливості ефективно здійснити майнове право (рішення ЄСПЛ у справі «Стретч проти Сполученого Королівства» (пункт 32). «Законне сподівання» на отримання «активу» також може захищатися статтею 1 Першого протоколу. Так, якщо суть вимоги особи пов`язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має «законне сподівання», якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя - наприклад, коли є усталена практика національних судів, якою підтверджується його існування (рішення у справі «Копецький проти Словаччини» (Kopecky v. Slovakia). Отже, враховуючи принцип автономного тлумачення понять, застосований в практиці Європейського суду, отримане (хоча і не оформлений належним чином) спадкове майно охоплюється поняттям "майно" в розумінні ст. 1 Першого протоколу. Враховуючи наведені обставини, поважність причин пропуску строку для подачі заяви про прийняття спадщини та фактично відсутність іншого способу захисту свого права на отримання спадщини, суд дійшов до висновку про можливість поновлення позивачу строку на подання заяви про прийняття спадщини, оскільки це є єдиний можливий спосіб захисту порушених прав та подальшого оформлення спадкових прав на майно померлого. Таким чином, оцінюючи в сукупності обставини, на які посилається позивач на підтвердження поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини та фактично відсутність іншого способу захисту свого права на отримання спадщини, суд дійшов висновку про наявність у позивача об`єктивних труднощів для своєчасного прийняття спадщини після смерті [PERSON] , що є підставою для задоволення позову у межах заявлених вимог та визначення й додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки це є єдиний можливий спосіб захисту порушених прав та подальшого оформлення спадкових прав на майно померлого. Відповідно до норм закріплених у ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України). Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя . Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Враховуючи викладені вище обставини суд дійшов висновку про задоволення вимог позивача. Розподіл судових витрат Розподіляючи судові витрати у виді судового збору, суд керується частиною дев`ятою статті 141 ЦПК України, яка передбачає, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору. Тому,

Outcome: approved