Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-12 00:00:00

24.10.2023 р. товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 596775926 в розмірі 54903, 39 грн, з яких 19999, 00 грн - сума заборгованості за основним боргом, 34904, 39 грн - сума заборгованості за відсотками. Позовні вимоги\~мотивовано тим,\~що 05.12.2019\~р.\~між ТОВ\~"Манівео\~швидка фінансова\~допомога"\~та [PERSON] \~було укладено\~кредитний договір\~№ 596775926,\~відповідач отримала\~кредит. Позивач стверджує, що у зв`язку з невиконанням умов кредитного договору, відповідач допустив виникнення простроченої заборгованості, у розмірі 19999, 00 грн. за основним боргом (тілом кредиту) та 34904,39 грн. сума заборгованості по відсоткам. Відповідно до реєстру боржників № 77 від 05.05.2020 р. до договору факторингу № 28/1118-01 укладеного між TOB «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» до останнього перейшло право грошової вимоги до відповідача. Оскільки відповідач ухиляється від виконання своїх договірних зобов`язань, ігнорує вимоги позивача та добровільно не погашає прострочену заборгованість, позивач звернувся до суду зі вказаним позовом. Справу передано судді-доповідачу 05.12.2023 р. 06.12.2023 р. надійшли відомості про зареєстроване місце проживання відповідача. Ухвалою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 11.12.2023 р. було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання на 09.01.2024 р. Ухвалою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 25.01.2024 р. закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті на 13.02.2024 р. Сторони в судове засідання не з`явились. Повідомлені про день, час та місце розгляду справи належним чином. 25 січня 2024 року від відповідача надійшла заява про часткове визнання позовних вимог в частині тіла кредиту та розгляд справи за її відсутності, зареєстрована за вх. № 344/24. У вказаній заяві відповідач також зазначила, що не визнає високі відсотки нарахування, має низьку заробітну плату, інші кредитні зобов`язання, має на утриманні неповнолітню дитину та матір, яка не може себе обслуговувати самостійно. 13.02.2024 р. від відповідача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, зареєстрована за вх. № 545/24. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази у справі, встановив наступне. 05.12.2019 р. між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога"\~та [PERSON] \~було укладено\~кредитний договір\~№ 596775926,\~за яким\~позивач зобов`язався\~надати позивальникові\~кредит у\~розмірі 1400,00\~грн,\~а позичальник\~зобов`язується повернути\~кредит та\~сплатити проценти\~за користування\~кредитом,\~що нараховуються\~згідно з\~умовами цього\~договору.\~Кредит надається\~строком на\~29\~днів (п.\~1.3\~договору).\~Нарахування процентів\~за користування\~кредитом здійснюється\~у розмірі\~1,22\~процентів від\~суми кредиту\~за кожен\~день користування\~кредитом,\~починаючи з\~першого дня\~перерахування суми\~кредиту до\~закінчення строку\~кредиту,\~визначеного в\~п.\~1.3.\~цього договору (п. 1.4 договору). Розрахунок сукупної вартості кредиту та термін платежу визначені в Графіку розрахунків, який є невід`ємною частиною цього договору (додаток № 1 до договору) (п. 1.6 договору). Сума нарахованих відсотків згідно з графіком розрахунків (додаток 1 до договору) становить 495, 32 грн. В подальшому за зверненням відповідача сторони неодноразово укладали додаткові угоди до договору від 05.12.2019 р. № 596775926, якими подовжували строк, на який був наданий кредит та змінювали розмір відсотків за користування кредитом. Так додатковою\~угодою від\~05.02.2020\~р. до договору від 05.12.2019 р. № 596775926 сторони домовилися збільшити суму кредиту, остаточно узгоджений розмір якого, згідно додатку № 1 до даної додаткової угоди становить 19999, 00 грн, а сума нарахованих відсотків - 8055, 99 грн. Відповідач отримала вказану вище суму кредиту, що зокрема, визнано нею у заяві від 25 січня 2024 року, проте, у встановлений договором від 05.12.2019 р. № 596775926 строк, в редакції додаткової угоди від 05.02.2020 р., суму кредиту разом з нарахованими відсотками не повернула, тим самим допустивши порушення умов договору. Відповідно до реєстру боржників № 77 від 05.05.2020 р. до договору факторингу № 28/1118-01 укладеного між TOB «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» до останнього перейшло право грошової вимоги до відповідача. 20.10.2022 р. між ТОВ «Таліон плюс» та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 20102022, у відповідності до умов якого, ТОВ «Таліон плюс» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Таліон плюс» права вимоги до боржників за вказаними у реєстрах прав вимоги. Відповідно до реєстру прав вимоги № 2 від 06.03.2023 р. до договору факторингу № 20102022 від 20.10.2022 р., ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 54903, 39 грн, з яких: 19999, 00 грн - сума заборгованості за основним боргом; 34904, 39 грн - сума заборгованості за відсотками. Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зважає на таке. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. З огляду на безумовне визнання відповідачем позову в частині стягнення з неї розміру заборгованості за тілом кредиту, а також невстановлення судом осіб, права, свободи чи інтереси яких можуть бути порушені визнанням позову в цій частині, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в частині визнання його відповідачем. Щодо позовних вимог про стягнення заборгованості у розмірі 34904, 39 грн, що складається з відсотків, суд зважає на таке. Жодних розрахунків чи посилань на умови кредитного договору щодо нарахування саме таких відсотків ні позовна заява, ні додані докази не містять. Наданий позивачем витяг з реєстру прав вимоги до договору факторингу № 20102022 від 20.10.2022 р. не може вважатися належним доказом наявності такої заборгованості, оскільки з наданого розрахунку не вбачається, як саме нараховувались проценти за користування кредитними коштами до укладання договорів факторингу і на яку суму основного боргу здійснено нарахування, за який період, по яким ставкам. Ненадання такого розрахунку не дає можливості перевірити обґрунтованість заявленої суми процентів. Між тим, згідно графіку розрахунків, який міститься у додатку 1 до додаткової угоди від 05.02.2020 р. вбачається, що сума кредиту становить 19999 грн, сума нарахованих процентів за користування кредитом 8055, 99 грн, а всього до сплати 28054, 99 грн. (а. с. 15, зворот). Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором; договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Аналіз наведених положень в їх сукупності дає суду підстави для висновку, що позивач має право на стягнення з відповідача отриманого і не сплаченого тіла позики (кредиту) і відсотків, проте нарахованих виключно за період користування грошовими коштами, встановлений у договорі, у розмірі 8055, 99 грн. За таких обставин, позов підлягає частковому задоволенню. Виходячи з положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно сумі задоволених позовних вимог. Частиною першою статті 142 ЦПК України визначено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Так позивачем визнано позовні вимоги на 19999, 00 грн, що становить 36, 43% від ціни позову. Відтак на користь позивача підлягає поверненню з бюджету сума судового збору у розмірі 489, 02 грн, що становить 18, 22 %, а сума судового збору у такому ж розмірі підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Оскільки решта позовних вимог (63, 57%, що становить у пропорції 1706, 22 грн судового збору) задоволена частково (34904, 39 грн - 26848, 40 грн = 8055, 99 грн), то з відповідача на користь позивача також підлягає стягненню судовий збір у розмірі 392, 43 грн.

Outcome: partial