Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з названим позовом, посилаючись на те, що у житловому будинку [ADDRESS] проживала її дідусь [PERSON] , який помер [INFO] та бабуся - [PERSON] , яка померла [INFO] . В даному житловому будинку проживали позивачка зі своєю сім`єю та її мати [PERSON] . Зазначає, що внаслідок смерті бабусі відкрилася спадщина у вигляді спірного житлового будинку. Вважає, що спадкоємицею за законом після смерті [PERSON] є [PERSON] , яка не заперечує проти того, що право власності на вищевказаний житловий будинок було визнано за нею. Вказує, що зареєструвати право власності на спірний будинок у нотаріальній конторі неможливо у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на такий. Тому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними спорудами за адресою [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті бабусі [PERSON] , яка померла [INFO] . Учасники в судове засідання не з`явилися. Позивачка подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує та наполягає на їх задоволенні. (а.с.43). Представник Свалявської міської ради подала клопотання про розгляд справи у її відсутності за наявними у матеріалах справи документами (а.с.28-40). Від третьої особи [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, щодо задоволення позову не заперечила (а.с.42). Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу «EASYCON» не здійснювалося (ч.2 ст. 247 ЦПК України). Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити зважаючи на наступне. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] померли [INFO] та 01.03.2008 року відповідно (а.с.5-6). Згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 04.01.1958 року, [PERSON] , та [PERSON] , 04.01.1958 року зареєстрували шлюб, актовий запис № 8, проведений 04.01.1958 року Дусинською сільською радою (а.с.6). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 04.03.1959 року батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). Як убачається з свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 14.05.1981 року, матір`ю [PERSON] є [PERSON] (а.с.8). Позивачка після реєстрації шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] » (свідоцтво про одруження серії [NUMBER] від 08.08.1998 року) (а.с.9). Згідно Свідоцтва № [NUMBER] на забудову садиби в сільських населених пунктах УРСР, забудовником земельної ділянки за адресою [ADDRESS] є [PERSON] , якому земельну ділянку для цього було відведено відповідно до Акту (а.с.18, 21). Забудова ділянки дозволена рішенням виконкому Свалявської районної Ради народних депутатів від 12 квітня 1984 р. № 113 за типовим проектом будівлі № 30-2к-1 (а.с.19-20). Районним архітектором видано Дозвіл № 80 [PERSON] на право виконання будівельних робіт на підставі рішення виконкому Свалявської районної Ради народних депутатів від 23 травня 1984р. № 113 та договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку (а.с.22). На житловий будинок за адресою [ADDRESS] , виготовлено технічний паспорт, інвентаризаційна справа №2018/2023, такий складається з «А» - житловий будинок, «Б» - навіс, «В» - господарська будівля, «Г» - літня кухня, «Д» - вбиральня, «І» - колодязь, №1-3 огорожа. Його вартість, згідно довідки ФОП [PERSON] від 20.11.2023 року, становить 117101,00 грн. (а.с.10-16). Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою 31.01.1966 року Міністерством комунального господарства УРСР і погодженою 15.01.1966 року із Верховним Судом УРСР, було встановлено, що реєстрації підлягають всі будинки і домоволодіння з окремим порядковим номером по вулиці, провулку, площі в межах міст і селищ міського типу УРСР, що належать, зокрема, громадянам на праві особистої власності (п.п. 2, 4); будинки і домоволодіння, розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані, не підлягають реєстрації (п. 6); при відсутності правовстановлюючих документів, зазначених в Інструкції, у випадках включення в міську (селищну) смугу сільських населених пунктів або у випадках їх перетворення в міста або селища міського типу бюро технічної інвентаризації при наявності погосподарських книг сільської Ради депутатів трудящих складає списки будинків та домоволодінь, які належать громадянам або колгоспним дворам, з метою їх подальшої реєстрації, а при відсутності таких книг необхідних для реєстрації питання вирішуються в кожному окремому випадку за заявою зацікавленої особи з проведенням відповідного обстеження і якщо зібрані матеріали підтверджують належність будинку заявнику, вирішується питання про оформлення права власності (п.п. 10, 20). Таким чином, на час будівництва житлового будинку, з урахуванням також положень ст. 4 ЦК Української РСР (1963 року), реєстрація права власності на нього не вимагалася, як докази належності будинку певній особі могли бути прийняті документи, що не були передбачені Додатком №1 до згаданої Інструкції від 31.01.1966 року. Будинок з моменту побудови і до цього часу знаходиться в сільському населеному пункті, має в ньому окремий порядковий номер. Придатність будинку для проживання та належність його спадкодавцю на час його смерті ніким не оспорюється. \~ \~ \~ \~ Ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої законом від 17.07.97 № 475/97-ВР, передбачено право фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства та на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. За приписами п. 9 ч. 1 ст. 27 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень, державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі, зокрема, судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості. Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном визначено у ст. 317 ЦК України. Згідно з нормою ст. 319 цього кодексу власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Він сам вирішує, що робити з своїм майном,

Outcome: approved