Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-14 00:00:00

31.08.2023, [PERSON] звернувся до Володарського районного суду Київської області з позовною заявою до [PERSON] , третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, орган опіки та піклування Володарської селищної ради Білоцерківського району Київської області про збільшення розміру аліментів та позбавлення батьківських прав. Позовні вимоги мотивує тим, що він, [PERSON] , 13 травня 2006 року уклав шлюб з відповідачкою, [PERSON] . За час проживання у шлюбі у них народилося двоє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] та дочка [PERSON] , [INFO] . Рішенням Володарського районного суду Київської області від 21 березня 2017 року, шлюб між ним та відповідачкою розірвано. Після розірвання шлюбу, відповідач виїхала з Київської області та постійно проживає в Закарпатській області. Діти, [PERSON] та [PERSON] проживають разом з ним та перебувають на його утриманні та вихованні. [PERSON] не піклується про доньок, не надає матеріальної допомоги на їх утримання, не цікавиться їх життям та вихованням. 04 серпня 2021 року Володарським районним судом Київської області було видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] аліментів на його користь на утримання доньок [PERSON] та [PERSON] у розмірі 1/3 частки з усіх видів доходу, що становить 3765 гривень щомісяця. Відповідач аліментів не сплачує та має заборгованість по сплаті аліментів у сумі 58408 гривень. Станом на сьогоднішній день, у зв`язку із значним ростом цін, зазначена сума є дуже малою для утримання та навчання двох дочок. На підставі наведеного, просив збільшити розмір аліментів та стягувати звідповідача на його користь аліменти на утримання доньок [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 6000 гривень щомісяця до повноліття дітей. Позбавити [PERSON] батьківських прав відносно дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] та передати дітей на опікування [PERSON] . Ухвалою Володарського районного суду Київської області від 01 вересня 2023 року справу за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, орган опіки та піклування Володарської селищної ради Білоцерківського району Київської області про збільшення розміру аліментів та позбавлення батьківських прав, передано на розгляд до Рахівського районного суду Закарпатської області, для розгляду за підсудністю. Ухвалою судді Рахівського районного суду Закарпатської області, [PERSON] від 02.10.2023, справу прийнято до свого провадження. Відкрито провадження у справі. Вирішено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 30.10.2023. Надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, для подання відзиву на позовну заяву. Залучено до участі у розгляді справи орган опіки та піклування Володарської селищної ради Білоцерківського району Київської області, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору. Ухвалою суду від 30.10.2023 витребувано від органу опіки та піклування Володарської селищної ради Білоцерківського району Київської області, місцезнаходження: 09301, смт Володарка, пл. Миру, №4, Білоцерківського району, Київської області, письмовий висновок щодо доцільності (чи недоцільності) позбавлення громадянки [PERSON] , [INFO] , зареєстрованої за адресою: [ADDRESS] , батьківських прав відносно дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 21.11.2023, підготовче провадження у справі закрито, а справу призначено до судового розгляду по суті на 19.12.2023. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився. 23.01.2024 надіслав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі. Позовні вимоги підтримує з підстав наведених у позовній заяві. На задоволенні позову наполягає. Відповідач, [PERSON] у судове засідання не з`явилася. Про час, дату та місце розгляду справи був повідомлена належний чином, шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, причину неявки суду не повідомила. Відзив на позов не подавала. Представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору: органу опіки та піклування Володарської селищної ради Білоцерківського району Київської області, у судове засідання не з`явився. 26.10.2023 начальник служби Галина Шведун надіслала до суду електронною поштою заяву, в якій просила розглянути справу без участі їх представника. Позовні вимоги підтримує. Крім того, 21 листопада 2023 року, надала висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] , [INFO] , відносно дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Згідно ч.8 ст.178 ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що відповідачем у встановлений судом строк відзив не подано, в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд, вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не проводилось. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, приходить до наступного висновку. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, приходить до наступного висновку. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. В Україні законодавство про охорону дитинства ґрунтується на Конституції України, Декларації ООН прав дитини (1959р.), Конвенції ООН про права дитини (1989р.), міжнародних договорах, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, Сімейному кодексі України, а також інших нормативно-правових актах, що регулюють суспільні відносини у даній сфері. Як зазначено в Декларації ООН прав дитини (1959р.), "дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості". Згідно ч.1 ст.12 Закону України "Про охорону дитинства" батьки мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Як вбачається з матеріалів справи, сторони [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 13.05.2006 у виконавчому комітеті Лугівської сільської ради Рахівського району Закарпатської області, про що зроблено відповідний актовий запис №03. Рішенням Володарського районного суду Київської області від 21 березня 2017 року по справі №364/1216/16-ц шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 13.05.2006 у виконавчому комітеті Лугівської сільської ради Рахівського району Закарпатської області, про що зроблено відповідний актовий запис №03 - розірвано. Після розірвання шлюбу [PERSON] змінено прізвище на [PERSON] . Від шлюбу у сторін народилося двоє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] та дочка [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] від 23.08.2007 та серії [NUMBER] від 09.04.2014. Судовим наказом Володарського районного суду Київської області від 04.08.2021 по справі №364/622/21 стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 03.08.2021 і до досягнення дітьми повноліття. На підставі судового наказу Володарським відділом державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області відкрито виконавче провадження АСВП №67134547. Згідно розрахунку старшого державного виконавця Володарського відділу ДВС станом на 01.01.2023 заборгованеість [PERSON] по аліментах становить 58408 гривень. У відповідності до ст.150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Згідно ст.164 СК України, в разі ухилення батьків від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав. Відповідно до положень діючого Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не вливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За роз`ясненнями п., п. 15,16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007р. № 3 „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками і є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків. З матеріалів справи, судом встановлено, що відповідач [PERSON] не виконує належним чином своїх обов`язків, щодо виховання своїх дітей, не дбає про них, не проявляє до них жодного інтересу, не цікавиться їх станом здоров`я, матеріально не утримує дітей. Діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] проживають разом зі своїм батьком, позивачем по справі [PERSON] та перебувають на його повному утриманні та вихованні. Мати дітей [PERSON] довгий час із дітьми не проживає та не займається їх вихованням. Вказана обставина підтверджується довідкою Служби у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Володарської селищної ради Київської області від 01.01.2023 №8. Довідкою Городище-Пустоварівського ліцею Володарської селищної ради Білоцерківського району Київської області від 03.01.2023 №1, стверджується, що діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] навчаються у вказаному ліцеї. Вихованням дітей займається лише батько. Мати дітей вихованням не займається і в школу жодного разу не приходила. Також, в матеріалах справи міститься висновок Володарської селищної ради Київської області №302від 21.11.2023 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] и, відносно дітей, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . З висновку вбачається, що працівниками служби у справах дітей встановлено, що діти проживають разом із батьком [PERSON] у добрих житлово-побутових умовах. Діти забезпечені всіма умовами необхідним для повноцінного розвитку та виховання. Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивач надав достатньо доказів того, що відповідач [PERSON] , як мати дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками. Не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчанням, підготовки до самостійного життя, не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням дітей, що негативно впливає на їх фізичний розвиток, як складову виховання, що необхідно для нормального самоусвідомлення дітей, не надає дітям доступ до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу. Поряд з цим, відповідачем жодних доказів на протилежне не представлено, відзив на позов не подано. Підстав, які б могли заперечити позбавленню відповідача батьківських прав судом не встановлено, оскільки остання душевною хворобою, недоумством чи іншою тяжкою хворобою не хворіє. Відповідач має реальну можливість допомагати дітям, утримувати та належним чином їх виховувати, оскільки є молодою, здоровою особою працездатного віку, інвалідом не являється. Врахувавши всі зазначені вище обставини, суд приходить до висновку, що відповідача [PERSON] , слід позбавити батьківських прав по відношенню до її дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] що, на думку суду, буде відповідати інтересам дітей, з огляду на матеріали справи. Щодо позовної вимоги про збільшення розміру аліментів судом встановлено наступне. Відповідно до ч.ч.2,3 ст.166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» зазначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до частин першої, другої статті 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, частин 7,8 ст.7 СК України, під час вирішення будь - яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. Як уже зазначалося вище, на підставі судового наказу Володарського районного суду Київської області від 04.08.2021 по справі №364/622/21 з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 03.08.2021 і до досягнення дітьми повноліття. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Тобто, стаття 192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 СК України «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 СК України «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 СК України «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до змін, прийнятих Верховною радою України Законом України "Про внесення змін до Сімейного кодексу України щодо збільшення розміру аліментів на дітей № 2901-IV від 22.09.2005, № 2037-VIII від 17.05.2017" мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ЗУ «Про Державний бюджет України на 2024 рік» прожитковий мінімум на одну дитину віком до 6 років становить: з 1 січня 2024 року - 2563 гривні; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2024 року - 3196 гривень. Таким чином, станом на сьогоднішній день мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину віком від6 до 18 років становить 3196 гривень. Крім того, у відповідності до пункту 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів на одну дитину має бути відповідним вартісній величині, достатній для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Судом встановлено, що у позивача змінилось матеріальне становище з часу винесення судового наказу про стягнення аліментів (серпень 2021 року), збільшилися витрати на утримання дітей, оскільки в Україні відбулися безповоротні інфляційні процеси, внаслідок чого відбулося різке, неодноразове підняття цін на товари харчування, в тому числі, дитячого, збільшення цін на дитячий одяг, профілактичні ліки, адміністративні та інші послуги, роботи тощо. Крім того, з часу винесення судом первинного рішення про стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей, дочки підросли, у зв`язку із чим значно збільшився розмір витрат, як на їх утримання, так і на їх виховання. Разом з тим, відповідачем не надано доказів про її матеріальний стан. Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків, або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. З вище наведеної норми Закону, випливає, що виключно позивачу [PERSON] , як одержувачу аліментів та особі на утриманні якої знаходиться діти, надається право вибору, у який спосіб з відповідача, як платника аліментів будуть стягуватися аліменти: у твердій грошовій сумі, чи у частці від її доходу (заробітку). Більше того, у Сімейному кодексі України не зазначено в яких випадках суд повинен стягувати аліменти у твердій грошовій сумі, а коли у частці від доходу платника аліментів. За таких обставин, суд вважає, що слід змінити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на користь позивачки на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] ,змінивши спосіб їх стягнення з частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача на тверду грошову суму, призначивши їх в розмірі 3000 (три тисячі) гривень, щомісячно, на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з дня набуттям рішення суду законної сили та до досягнення дітьми повноліття, що відповідатиме інтересам дітей та є гарантією, визначеною зазначеними вище Законами України. Відповідно до абз.4 п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішення законної сили. Аліменти на утримання дитини згідно ч.1 ст.191 СК України присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви, однак, приймаючи до уваги те, що аліменти були вже присудженні судовим наказом Володарського районного суду Київської області від 04.08.2021 по справі №364/622/21, а предметом судового розгляду є зміна розміру аліментів, то в даному випадку, змінений розмір аліментів повинен стягуватись з дня набрання рішення суду законної сили. Щодо позовної вимоги про передачу дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] на опікування [PERSON] , судом встановлено наступне. Згідно ст.243 СК України, опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених Цивільним кодексом України. У відповідності до, ст.ст.58, 59 ЦК України, опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними. Піклування встановлюється над неповнолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, цивільна дієздатність яких обмежена. Згідно ст.61 ЦК України, орган опіки та піклування встановлює опіку над малолітньою особою та піклування над неповнолітньою особою, крім випадків, встановлених частинами першою та другою статті 60 цього Кодексу. У статті 60 ЦК України передбачено підстави встановлення опіки та піклування судом. Суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Суд встановлює піклування над фізичною особою у разі обмеження її цивільної дієздатності і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування. Суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Суд встановлює піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування. На підставі наведених вище норм закону, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в частині передачі дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] на опікування позивачу [PERSON] , оскільки в матеріалах справи відсутні відповідні подання органу опіки та піклування за місцем проживання дітей. Більше того прерогатива встановлення опіки над малолітньою особою та піклування над неповнолітньою особою, у відповідності до ст.61 ЦК України та ст.243 СК України належить органу опіки та піклування за за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника. Крім того, приймаючи до уваги, що позивач, [PERSON] при пред`явленні позову, був звільнений від сплати судового збору, на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір", на виконання вимог ст.141 ЦПК України, суд, вважає за необхідне стягнути з відповідача в користь держави судовий збір в сумі 1073 грн. 60 коп. В силу п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Питання про відшкодування судових витрат позивачем не ставилося.

Outcome: partial