Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-25 00:00:00

[PERSON] звернувся із позовною заявою до [PERSON] про зменшення розміру аліментів, просить суд зменшити розмір аліментів, утримуваних з нього на підставі рішення суду на користь відповідача на утримання дитини до 1/6 частини з усіх видів заробітку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги мотивував тим, що від спільного шлюбу з відповідачем у них народилася дитина [PERSON] , 2009 року народження, на даний час дитина проживає з відповідачем. За рішенням суду №153/1586/19 від 29.11.2019 з позивача утримують аліменти на користь відповідача на утримання дитини в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до повноліття дитини. Наразі обставини змінились, [PERSON] не в змозі сплачувати аліменти на утримання його неповнолітньої дитини у вказаному розмірі. Позивач вказує, що на даний час його матеріальний стан змінився, оскільки він не працює, а знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною [PERSON] , [INFO] , що підтверджується довідкою про виплату на дитину. Тому він змушений звернутися до суду із даним позовом. 06.02.2024 за вхід.№739 від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що позов є не обґрунтованим та не підлягає до задоволення з наступних підстав, а саме позивачем не надано жодного доказу в якому розмірі він отримує доходи. Не надано доказів на підтвердження виникнення у нього, фактичних обставин, які були б пов`язані із погіршенням матеріального стану, здоров`я чи сімейного стану. Також відповідач стверджує, що в даний час з позивача стягуються аліменти в розмірі 1/4 (25%) на сина [PERSON] , тобто на сина [PERSON] , враховуючи рівність прав обох дітей, припадає така ж 1/4 частка (25%). Тобто, загальна частка відрахувань становить 50%, тобто не перевищує 70% граничний розмір, який встановлено нормами матеріального права. Позивачем не доведено, що його матеріальне становище не дозволяє йому сплачувати аліменти у раніше визначеному судом розмірі. Також відповідач просить врахувати стан здоров`я сина [PERSON] який підтверджується випискою з амбулаторної карти, згідно якої в дитини діагностовано: Спайкова хвороба очеревини; Пізня рецидивуюча післяопераційна спайкова кишкова непрохідність; Міопія лівого ока; Порушення акодомації правого ока. Дитині зроблено кілька операцій, остання була проведена 15.11.2023 Сектральна резекція вен сім`яного канатика зліва. Стверджує, що дитина дуже хвороблива і потребує лікування і корекції. [PERSON] добре знає про стан здоров`я дитини, проте абсолютно нічим не допомагає, допустив виникнення величезної заборгованості по аліментам, оскільки тривалий час ухиляється від сплати аліментів. Також з [PERSON] за рішенням суду стягнуто на користь [PERSON] пеню за прострочення сплати аліментів. [PERSON] просить суд врахувати матеріальне становище її, так як вона народила другу дитину сина [PERSON] , 2021 року народження, та перебуває в декретній відпустці, а тому не має змоги працювати. Родина має статус малозабезпеченої сім`ї. Мати виховує меншу дитину самостійно та являється одинокою мати. Звертає увагу суду, що сам по собі факт укладення шлюбу та народження нової дитини не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів, які стягуються з позивача на утримання дитини від першого шлюбу, оскільки позивач повинен довести, що в зв`язку зі зміною сімейного стану він не має можливості сплачувати аліменти, але неможливість сплати аліментів у взаємозв`язку зі зміною сімейного стану позивачем не доведено. При винесені рішення просила врахувати правові позиції, висловлені Верховним Судом у постановах від 03.06.2020 у справі №760/9783/18-ц, від 16.09.2020 у справі №565/2071/19, від 09.09.2021 у справі №554/3355/20. Просила відмовити у задоволенні позову [PERSON] про зменшення розміру аліментів з 1/4 частки на 1/6 частки. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, подав до суду письмову заяву за вхід.№227 від 12.01.2024, в якій просив справу розглянути без його участі, у зв`язку з тим, що знаходиться в декреті по догляду за дитиною. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про день та час його проведення була повідомлена належним чином - судовою повісткою із рекомендованим повідомленням. Про причини неявки суд не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи в його відсутність до суду не надійшло. Представник відповідача адвокат Зубань О.О., який діє на підставі Ордеру серії АВ №1115435 від 08.02.2024 у судовому засіданні заявлені позовні вимоги не визнав, просив суд відмовити у задоволенні заявлених позивних вимог у повному об`ємі, при цьому врахувати обставини та факти, які викладені у відзиві. Заяви, клопотання: заява позивача про розгляд справи у його відсутність (а.с.10), клопотання представника відповідача про участь у судовому засіданні в режимі відео конференції (а.с.30-31, 35, 36), клопотання представника відповідача про проведення підготовчого судового засідання без його участі та участі відповідача (а.с.39). Інші процесуальні дії у справі: відкриття провадження у справі та призначення підготовчого засідання на 12 лютого 2024 року на 10 годину 00 хвилин (а.с.15-17), задоволення клопотання представника відповідача про проведення судового засідання у режимі відео конференції (а.с.33-34), закриття підготовчого судового засідання та призначення справи до розгляду по суті (а.с.41-42), про що постановлено ухвали окремими процесуальними документами. Судом встановлені такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини: Із досліджених судом письмових доказів, що є у справі - копії паспорта громадянина України (а.с.5-6) судом встановлено, що позивач [PERSON] , [INFO] , уродженець міста Хмільник Вінницької області, зареєстрований у [ADDRESS] . Із копії Свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 26.11.2009 (а.с.7) судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] . Із копій Свідоцтв про народження (а.с.8) судом встановлено, що позивач [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . Із копії довідки про отримання (неотримання) допомоги №18-09/57 від 04.01.2024 (а.с.9) виданої Департаментом соціальної політики Чернігівської міської ради судом встановлено, що [PERSON] ( [ADDRESS] ), перебуває на обліку в управлінні адресних соціальних допомог департаменту соціальної Чернігівської міської ради та йому з 01.08.2023 до 31.08.2026 включно призначено державну допомогу при народженні дитини на дитину [PERSON] , [INFO] . Із довідки про отримання (неотримання) допомоги №556 від 29.01.2024 (а.с.24) виданої Департаментом соціальної політики Вінницької міської ради судом встановлено, що [PERSON] ( [ADDRESS] ), перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення (Правобережне) та їй відповідно до постанови КМУ №1751 від 27.12.2001 року зі змінами з 01.04.2021 до 30.04.2024 призначено допомогу при народженні дитини на [PERSON] , [INFO] . Із виписки з медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого від 30.01.2024 виданої КНП «ЦПМСД №3» м.Вінниця (а.с.25) судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , повний діагноз: Спайкова хвороба очеревини; Пізня рецидивуюча післяопераційна спайкова кишкова непрохідність; Стан після оперативного лікування з приводу варикоцелє зліва ІІІ ступеня (15.11.23); Міопія лівого ока; Порушення акодомації правого ока. Лікувальні і трудові рекомендації: Диспансерне спостереження у дитячого офтальмолога, уролога, хірурга. Із копії Свідоцтва про народження (а.с.26) судом встановлено, що відповідач [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] . Із копії довідки №7871 від 17.01.2024 виданої Департаментом соціальної політики Вінницької міської ради (а.с.27) судом встановлено, що [PERSON] включена до Єдиного муніципального реєстру осіб, які мають право на пільги, доплати та послуги за рахунок коштів Вінницької міської територіальної громади. Родина, якій призначено державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям. Адреса: [ADDRESS] . Члени родини [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Із копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України №00030664296 від 08.05.2021 (а.с.28-29) судом встановлено, що Відомості про батька [PERSON] , [INFO] , записані відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України. Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, приходить до наступних висновків: Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч.1, 2 ст.27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого ч.5 ст.157 цього Кодексу. Відповідно до ст.ст.150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Згідно з положеннями ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст.181, 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі N 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, позивач посилався на те, що у нього змінився матеріальний стан, оскільки він не працює, а знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною, що не дає йому можливості утримувати на належному рівні спільну дитину з відповідачкою. Проте, доказів, що його матеріальний стан погіршився позивачем не надано, а лише надано довідку де вказано, що позивач перебуває на обліку. Суд звертає увагу на те, що позивачем взагалі не надано суду доказів про наявність рішення про стягнення із нього на користь відповідача аліментів на утримання їх спільного сина [PERSON] . Однак, так як даний факт не оспорюється відповідачем, то суд у відповідності із ч.1 ст.82 ЦПК України має підставу для звільнення позивача від доказування наявності даного судового рішення. Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів. Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України). Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд звертає уваги на те, що зміна сімейного стану позивача, а саме народження [INFO] дитини - [PERSON] , та перебування у відпустці по догляду за даною дитиною позивачем, не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів. Таким чином, суд враховує те, що позивач належними та допустимими доказами не підтверджено погіршення його майнового стану, у тому числі, у зв`язку з народженням дитини. Крім того, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою. Суд звертає увагу на те, що розмір аліментів (1/4), які стягнуті судом на утримання старшого сина, відповідає вимогам сімейного законодавства, а його зменшення у зв`язку з тим, що позивач має на утриманні малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , без підтвердження погіршення його матеріального становища, не буде спрямовано на належне забезпечення дитини - [PERSON] , [INFO] , та суперечитиме його інтересам. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно з статтями 18, 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Приймаючи до уваги, що позивач не довів підстави позову про зменшення розміру аліментів, визначених рішенням суду, а також із врахуванням постанови Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі №565/2071/19, суд приходить до висновку, що у позові слід відмовити. Оцінюючи усі докази, що є у справі, в їх сукупності, суд вважає не доведеними обставини, які мають значення для справи та на які позивач посилається як на підставу своїх позовних вимог, тому відсутні підстави для задоволення вимог. А тому, із врахуванням вище викладеного, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні заявлених позовних вимог у зв`язку із недоведеністю. Оскільки суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову,

Outcome: dismissed