Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-25 00:00:00

І. Стислий виклад позицій сторін Представник ТОВ «Споживчий центр» Чмир М.П. звернувся до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором № 31.03.2021-100002063 від 31.03.2021 у розмірі 21 000,00 грн, понесені судові витрати в розмірі 2147 грн 20 коп. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 31 березня 2021 року між сторонами укладено кредитний договір № 31.03.2021-100002063, за яким [PERSON] отримав кредит у сумі 7000,00 грн строком на 14 дні. В порушення умов договору відповідач належним чином не виконав своїх зобов`язань, у зв`язку з чим має заборгованість в сумі 21 000,00 грн, з яких основний борг - 7 000,00 грн, заборгованість по процентам - 14 000,00 грн. ІІ. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі Ухвалою суду від 11.12.2023 позов залишено без руху. 19.12.2023 представник ТОВ «Споживчий центр» Чмир М.П. подав заяву про усунення недоліків разом з доданими матеріалами. 19.12.2023 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами. Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення копії ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву та роз`яснено, що розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін проводиться за його клопотанням, яке він може подати в строк для подання відзиву на позов. Представник ТОВ «Споживчий центр» у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. У заявлених позовних вимогах позов підтримав та просив розглянути справу без їх участі. Відповідач [PERSON] у встановлений судом строк, який отримав копію ухвали про відкриття провадження у справі разом з копією позовної заяви з доданими до неї документами 28.12.2024, що підтверджується поштовим повідомленням, що знаходиться в матеріалах справи, не подав відзиву на позов без поважних причин, а тому суд вирішує спір за наявними матеріалами справи відповідно до ч. 2 ст. 191 ЦПК України. Зважаючи на відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні та незначну складність спору, суд не вбачає підстав для проведення судового засідання, а тому справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін та без фіксування судового процесу технічними засобами відповідно до ч. 2 ст. 247, ч. 5 ст. 279 ЦПК України. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин 31.03.2021 між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено кредитний договір № 31.03.2021-100002063. Відповідно до умов кредитного договору позичальнику [PERSON] надано кредит у розмірі 7000,00 грн, що підтверджується квитанцією про видачу коштів від 31.03.2021 зі сплатою процентів за процентною ставкою «Економ»/«Стандарт». Згідно з довідкою розрахунку заборгованість [PERSON] по кредитному договору № 31.03.2021-100002063 від 31.03.2021 складає 21000,00 грн, з яких заборгованість по тілу кредиту становить 7000,00 грн та заборгованість по процентам - 14 000,00 грн. Відповідно до умов Договору та Заявки позичальнику надано кредит у розмірі 7000, 00 грн строком на 14 днів за процентною ставкою «Економ» «Стандарт». Максимальний розмір процентів за договором (сумарно процентів «Економ» та процентів «Стандарт») становить 14000,00 грн. Після досягнення максимального розміру проценти не нараховуються. Фіксована процентна ставка «Економ» - 2% за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом первинного та пролонгованого строків. В свою чергу ставка «Стандарт» - ставка у розмірі 2, 5 % за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується після/в період закінчення первинного та пролонгованого строків. Згідно п. 1.1 Договору кредитор зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених Договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Пунктом 1.2 Договору встановлено, що кредит надається на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Відповідно до п. 1.3 Договору протягом 3 робочих днів з дати прийняття пропозиції позичальником кредитор надає позичальнику кредит на наступних умовах: сума кредиту встановлюється у заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; тип кредиту - фінансовий кредит; строк, на який надається кредит - встановлюється у заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; проценти за користування кредитом (проценти) - встановлюються у заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; графік платежів - встановлюється у заявці, яка є невід`ємною частиною кредитного договору. Кредитор надає позичальнику кредит на умовах його строковості, платності і поворотності (п. 2.1 Договору). Згідно п. 2.3. Договору надання кредиту здійснюється шляхом перерахування коштів на поточний рахунок позичальника. Днем надання кредиту вважається день списання відповідної суми коштів з рахунку кредитора, а днем погашення кредиту/сплати платежу день зарахування коштів на поточний рахунок кредитора, що підтверджується випискою з поточного рахунку кредитора (п. 2.4 Договору). Відповідно до п. п. «а» п. 4.1. Договору позичальник зобов`язався використати кредит на зазначені в Договорі цілі і забезпечити своєчасне повернення кредиту та процентів за користування шляхом внесення в касу кредитора готівкою або перерахування на рахунок кредитора до дати, вказаній у заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти. Згідно зі\~ст.\~1046\~ЦК України за\~договором позики\~одна сторона\~(позикодавець)\~передає у\~власність другій\~стороні (позичальникові)\~грошові кошти\~або інші\~речі,\~визначені родовими\~ознаками,\~а позичальник\~зобов`язується повернути\~позикодавцеві таку\~ж суму\~грошових коштів\~(суму\~позики)\~або таку\~ж кількість\~речей того\~ж роду\~та такої\~ж якості. Відповідно до частин 1, 2 ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно з ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до Договору та виписки, кредитор надав позичальнику кредит у розмірі 7000,00 грн строком на 14 днів, і відповідачем [PERSON] 31.03.2021 отримано кредитні кошти у розмірі 7000,00 грн, що підтверджується квитанцією про видачу коштів. Відповідач [PERSON] свої зобов`язання за кредитним договором № 31.03.2021-100002063 від 31.03.2021 належним чином не виконує, у зв`язку з чим станом на 21.06.2021 утворилась заборгованість у розмірі 21000,00 грн, що включає заборгованість по тілу кредиту у розмірі 7000,00 грн та заборгованість по процентах - 14000,00 грн, чим порушуються права та інтереси ТОВ «Споживчий центр». Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Варто зазначити, що Закон України «Про електронні довірчі послуги» визначає правові та організаційні засади надання електронних довірчих послуг, у тому числі транскордонних, права та обов`язки суб`єктів правових відносин у сфері електронних довірчих послуг, порядок здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням вимог законодавства у сфері електронних довірчих послуг, а також правові та організаційні засади здійснення електронної ідентифікації. Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про електронні довірчі послуги» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Частиною третьою статті 11 Закону України «Про електронні довірчі послуги» встановлено, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Згідно ч. 6 ст.11 Закону України «Про електронні довірчі послуги» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Частиною дванадцятою статті 11 Закону України «Про електронні довірчі послуги» встановлено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. В свою чергу, відповідно до ч. 1 ст.12 Закону України «Про електронні довірчі послуги», якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідачем [PERSON] 31.03.2021 електронним цифровим підписом підписано пропозицію про укладення кредитного договору (оферти), заявку на отримання кредиту, паспорт споживчого кредиту, чим підтверджено укладення кредитного договору та отримано кошти у розмірі 7000,00 грн, а отже акцептовано умови Договору. Відповідно до змісту ст. 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно умов договору й вимог Цивільного кодексу, а згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно п. п. 1 та 3 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. Судом досліджений наданий позивачем розрахунок заборгованості, згідно якого заборгованість відповідача [PERSON] за кредитним договором № 31.03.2021-100002063 від 31.03.2021 складає 21000,00 грн, з яких заборгованість по тілу кредиту 7 000,00 грн, заборгованість по процентах 14 000,00 грн. Згідно з принципом диспозитивності, встановленим ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що відповідач [PERSON] добровільно повернув вказаний борг. Відсутність грошових коштів не звільняє його від обов`язку погасити борг за укладеним договором. Суд звертає увагу, що протягом розгляду справи відповідачем не подано пояснень чи письмових доказів на підтвердження неможливості виконання умов договору. Таким чином, суд повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши належність, допустимість та достовірність кожного наданого доказу окремо, достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову. V. Розподіл судових витрат між сторонами Частиною першою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з платіжної інструкції № СU00016714 від 01.12.2023 позивачем за подання позову до [PERSON] сплачено судовий збір в розмірі 2147 грн 20 коп., який відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved