Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, яким просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] витрати зі оплати житлово-комунальних послуг у розмірі 15251,10грн.; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] витрати на правничу (правову) допомогу в розмірі 3000грн. разом із судовим збором. Позовні вимоги мотивовано тим, що позивач є співвласником 1/4 частини житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 07.12.2019 року. Співвласниками житлового будинку з надвірними будівлями є 4 особи: позивач (1/4 частки), відповідач [PERSON] (1/4 частки, яка складається з 1/6 та 1/12 частки), [PERSON] (1/4 частки), [PERSON] (1/4 частки, яка складається (1/6 та 1/12 частки). Отже, [PERSON] є співвласником 1/4 частки, житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за вищевказаною адресою, при цьому, право власності на 1/12 частки не зареєстровано. [PERSON] набув право власності на 1/12 частки житлового будинку з надвірними будівлями, прийнявши спадщину у вигляді частки на квартиру за адресою: [ADDRESS] , після смерті батька [PERSON] . Згідно з рішеннями Московського районного суду м. Харкова від 17.06.2011 та рішень апеляційного суду Харківської області від 15.11.2011 та 23.10.2011 визнано, що батькові відповідача [PERSON] належало право власності на 1/12 частину житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Отже, [PERSON] , прийнявши спадщину після смерті батька [PERSON] на квартиру за адресою: [ADDRESS] , прийняв спадщину щодо всього спадкового майна спадкодавця [PERSON] , в тому числі і на 1/12 частину житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Далі позивача вказує, що у житловому будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , зареєстрований [PERSON] . У зв`язку з тим, що співвласник 1/4 частини житлового будинку [PERSON] відмовляється брати участь у витратах з оплати житлово-комунальних послуг, позивач здійснила оплату таких послуг самостійно та вимушена звернутись до суду і вимагати від відповідача відшкодування понесених витрат у судовому порядку. У період з лютого 2019 року по лютий 2022 року позивач сплатила за спожитий природній газ (опалення квартири), за використану електроенергію. та за послуги вивезення відходів, а всього 61004,43грн., що підтверджується квитанціями. Враховуючи, що квартира має 4 співвласника, позивач сплатила замість відповідача грошові кошти у розмірі 15251,10грн. за надані комунальні послуги, а тому вказана сума підлягає стягненню із відповідача на користь позивача. Ухвалою судді визначено вказану справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику учасників справи, у відповідності до вимог ст. 274 ЦПК України. Відповідачу направлено копію позовної заяви з додатками до неї разом із ухвалою про відкриття провадження по справі та встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. 07.10.2022 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній просить суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на те, що [PERSON] , дійсно, є співвласником вищевказаного житлового будинку з 26.04.2006 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Жодних договорів з газопостачальними компаніями у м. Харкові з того часу не підписував, проектної документації на газопостачання у належній йому частці житлового будинку не виготовляв, оскілки природний газ не заведено взагалі, інші житлово-комунальні послуги ним не використовувались. Від витрат за оплату комунальних послуг відповідач відмовляється, т.я. частина яка йому належить, постійно закрита, ні він, ні інші особи там не проживали та не проживають. Жодної проектної документації щодо електропостачання та газопостачання на ім`я відповідача не виготовлялося ним особисто, а омі останній вважає, що законно не може користуватися такими послугами. Електропостачання на його частині будинку здійснювалося на підставі укладеного договору за наявності лічильника, розрахунковий рахунок № [NUMBER] . Проте, іншим співвласником [PERSON] було навмисно пошкоджено кабель, по якому надавалося електропостачання у частину будинку відповідача, атому користуватися електроенергією не має можливості. Обладнання по газопостачанню: газова плита, труби, батареї, котел та газовий лічильник відсутні взагалі з першого дня прийняття спадщини. Також відповідач зазначає, що йому невідомо чи виготовлялась взагалі проектна документація на газопостачання та електропостачання у вказаному будинку позивачем, жодних погоджень та письмових звернень з даного питання не бачив та не підписував, з позивачем не укладалось ніякого договору найму (оренди) іншої частини житлового будинку, а тому відповідач вважає, що й обов`язків щодо оплати наданих житлово-комунальних послуг, не має. 06.12.2022 від позивача надійшли додаткові пояснення, в яких наведений розрахунок витрат з оплати житлово- комунальних послуг у період з лютого 2019 року по лютий 2022 року за спожитий природній газ (опалення квартири), за використану електроенергію, та за послуги вивезення відходів всього 61004,43 грн. 20.01.2023 від позивача надійшли додаткові пояснення, із зміст яких вбачаєтеся, що підтверджує вищенаведені обставини щодо оплати у період з лютого 2019 року по лютий 2022 року комунальних послуг. Зазначаючи також те, що особовий рахунок у житловому будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , зареєстрований на померлого батька [PERSON] - [PERSON] , [INFO] . У зв`язку з чим, платником в усіх квитанціях числиться [PERSON] . Наявністю у [PERSON] квитанцій про оплату житлово-комунальних послуг підтверджується, що саме вона була платником та здійснювала касові/платіжні операції, про що їй було оформлено та видано квитанції. 09.10.2023 від позивача до суду надійшла відповідь на відзив, у якому позивач зазначає, що не проживання відповідача у спірному будинку, який належить йому на праві спільної часткової власності, не звільняє відповідача як власника будинку від обов`язку нести витрати по оплаті житлово - комунальних послуг. Посилання відповідача на те, що йому належить частина будинку, до якої він не підводив газопостачанням та окремо не укладав договір електропостачання є безпідставними, так як частки співвласників є ідеальними без визначення (виділення) часток в натурі; кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою спірного будинку в натурі, а часткою в праві власності на спірний будинок в цілому. Договір з газопостачальною компанією та договір про надання послуг електропостачання укладено на спірний житловий будинок в цілому. Доводи відповідача, що він співвласником 1/12 частки будинку є безпідставними, т.я. є співвласником 1/4 частки житлового будинку з надвірними будівлями, яка складається з 1/6 частки, право власності на яку зареєстровано та 1/12 частки право власності на яку не зареєстровано. Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд вивчивши доводи позивача, заперечення відповідача, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, вважає, позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи із такого. Відповідно до\~ст. 15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. \~ \~ \~ \~Кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способи захисту визначені в\~ст. 16 ЦК України. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Відповідно до вимог ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Так, судом встановлено, що співвласниками будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] є позивачка, якої належить 1/4 частина житлового будинку з надвірними будівлями, відповідач [PERSON] , якому належить 1/4 частини житлового будинку з надвірними будівлями, [PERSON] , якої належить 1/4 частина житлового будинку з надвірними будівлями. В житловому будинку за адресою: [ADDRESS] , зареєстрований [PERSON] , інші співвласники зареєстровані за іншими адресами. Такі обставини підтверджено копіями свідоцтва про право на спадщину за законом, серії НОА 008228 від 07.12.2019, свідоцтва про право на спадщину за законом, серії НОА 008229 від 06.12.2019, Витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №192005705 від 07.12.2019 року, Витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №192005775 від 07.12.2019 року, Витягом з реєстру права власності на нерухоме майно №10692131 від 19.05.2006 року, Інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, довідки про реєстрацію місця проживання від 10.07.2021 року, Інформаційною довідкою з Реєстру територіальної громади міста Харкова від 08.07.2021 року, Довідкою про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, технічного паспорту на будинок, відомостями П`ятої Харківської міської державної нотаріальної контори (т.1, а.с.15-22, 30-37,т.2, а.с.25-27). Отже, сторони є співвласниками зазначеного житлового будинку з надвірними будівлями по 1/4 частини, кожний. Цивільний кодекс встановлює обов`язок власника утримувати майно, що йому належить. Кожен співвласник зобов`язаний брати участь у витратах щодо утримання майна, що є у спільній частковій власності, незалежно від того, хто із співвласників здійснює фактичні дії, спрямовані на утримання спільного майна. Співвласник, який зробив необхідні витрати на утримання квартири, має право вимагати від іншого співвласника їх відшкодування. Після прийняття спадщини у сторін, в тому числі і у відповідача [PERSON] виникло зобов`язання брати участь у витратах на утримання частини будинку, у сплаті обов`язкових платежів, а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними з будинком, відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності. Згідно з висновками щодо застосування норм права, наданим Верховним судом в постанові від 20.05.2020 року по справі № 303/6974/16-ц, від 18.02.2021 року у справі № 609/1231/19 спадкоємець, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, є її власником з часу її відкриття. Відсутність реєстрації права власності на спадкове нерухоме майно зумовлює обмеження тільки у праві розпорядження ним. Встановлено, що позивачем провадилась сплата за житлово-комунальні послуги за період з лютого 2019 по 2022 будинку [ADDRESS] , а саме, за природний газ (опалення квартири), за електроенергію та за послуги вивезення відходів, а всього, на суму 61004,43грн., що підтверджуються копіями квитанцій (т.1, а.с.38-63). Таким чином, позивачем сплачено житлово-комунальні послуги на загальну суму 61004,43грн., та останній має право на стягнення частини сплаченої ним суми з відповідача на свою користь, в зв`язку з тим, що житловий будинок знаходиться у спільній часткової власності сторін, кожен з яких володіє по 1/4 частки. Із отриманих судом відомостей ТОВ ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» від 07.02.2024 вбачаєтеся, що за адресою: [ADDRESS] , особовий рахунок № [NUMBER] відкрито на [PERSON] , що стосується нарахувань та фактично сплачених сум за послуги газопостачання за вказаною адресою, надано довідку нарахування за спожитий природний газ та проведені платежі (т. 2, а.с. 45,46). Відповідно до ч. 1 ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний\~утримувати майно,\~що йому\~належить,\~якщо інше\~не встановлено\~договором або\~законом. Нездійснення особою своїх цивільних прав не є підставою для їх припинення, крім випадків, встановлених законом (ч.2 ст.12 ЦК України).. Відповідно до ч. 1 ст. 360 ЦК України, співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 540 ЦК України, якщо у зобов`язанні беруть участь кілька боржників, кожний із боржників повинен виконати обов`язок у рівній частці. Положеннями ст. 544 ЦК Украйни визначено, що боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього. Якщо один із солідарних боржників не сплатив частку, належну солярному боржникові, який у повному обсязі виконав солідарний обов`язок, несплачене припадає на кожного з решти солідарних боржників у рівній частці. Отже, вищенаведене свідчить про те, якщо один із співвласників відмовляється брати участь у витратах, інший співвласник може здійснити їх самостійно і вимагати від іншого співвласника відшкодування понесених витрат у судовому порядку або ж безпосередньо звернутися до суду з позовом про примусове стягнення з співвласника, який відмовився нести тягар утримання спільного майна, за вирахуванням частки, яка припадає на нього. \~ \~Відповідно \~до ч.\~1\~ст.\~625\~ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Таким чином, як встановлено вище, позивачем у період з лютого 2019\~по 2022 сплачено 61004,43грн. за оплату комунальних послуг, наданих у житловому будинку [ADDRESS] , то з відповідача повинно стягнути в порядку регресу на користь позивача 1/4 частину від сплачених коштів, що становить 15251,10грн. Верховним Судом в постанові по справі №703/2200/15-ц від 19 серпня 2020 року було надано наступні висновки щодо застосування норм права: «У частині першій статті 322 ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з пунктом 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», у редакції чинній на час виникнення спірних відносин, споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Статтею 360 ЦК України передбачено, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог, відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього (частини четверта статті 544 ЦК України). Тлумачення наведених норм права дає підстави зробити висновок, що кожен співвласник зобов`язаний брати участь у витратах щодо утримання майна, що є у спільній частковій власності, незалежно від того, хто здійснює фактичні дії, спрямовані на утримання спільного майна. Співвласник, який виконав солідарний обов`язок щодо сплати необхідних витрат на утримання майна, має право вимагати від іншого співвласника їх відшкодування (право зворотної вимоги регрес). Якщо хтось із співвласників відмовляється брати участь у витратах, інші співвласники можуть здійснити їх самостійно і вимагати від цього співвласника відшкодування понесених витрат у судовому порядку або ж безпосередньо звернутись до суду з позовом про примусове стягнення з співвласника, який відмовився нести тягар утримання спільного майна, коштів для цієї мети. Такий правовий висновок викладено Верховним Судом у постанові від 13 березня 2019 року у справі № 521/3743/17-ц (провадження № 61-26462св18). Судами встановлено, що сторони є співвласниками оспорюваної квартири і відповідно до закону зобов`язані оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Далі, відповідач заперечує щодо позовних вимог, посилаючись на те, що жодних договорів з газопостачальними компаніями у м. Харкові з того часу не підписував, проектної документації на газопостачання у належній йому частці житлового будинку не виготовляв, оскільки природний газ не заведено взагалі, інші житлово-комунальні послуги ним не використовувались. Від витрат за оплату комунальних послуг відповідач відмовляється, т.я. частина яка йому належить, постійно закрита, ні він, ні інші особи там не проживали та не проживають. Жодної проектної документації щодо електропостачання та газопостачання на ім`я відповідача не виготовлялося ним особисто. Електропостачання на його частині будинку здійснювалося на підставі укладеного договору за наявності лічильника, розрахунковий рахунок № [NUMBER] . Іншим співвласником [PERSON] пошкоджено кабель, по якому надавалося електропостачання у частину будинку відповідача, а тому користуватися електроенергією не має можливості. Обладнання по газопостачанню: газова плита, труби, батареї, котел та газовий лічильник відсутні. З позивачем не укладалось договору найму (оренди) іншої частини житлового будинку тощо. Відповідно до положень ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обв`язки. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події. Сторони, як співвласники, перебувають у договірних відносинах з комунальними службами міста і повинні здійснювати оплату наданих комунальних послуг. Відповідно до п.5 ч. 2 ст. 7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Якщо у зобов`язанні беруть участь кілька кредиторів або кілька боржників, кожний із кредиторів має право вимагати виконання, а кожний із боржників повинен виконати обов`язок у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства. Солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання (ст.ст.540,541 ЦК України). Кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способи захисту визначені в\~ст. 16 ЦК України. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Відповідно до положень ч. 1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовини і електронними доказами; 2) висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст.80 ЦПК України). З боку позивача не надано жодного належного доказу у підтвердження своїх доводів та заперечень, а тому суд вважає доводи відповідача безпідставними, такими, що не заслуговують на увагу, оскільки не доведені будь-якими доказами зворотного.\~Контррозрахунку,\~даних про\~наявність чинення\~перешкод у\~користуванні власністю\~з боку\~інших співвласників,\~про пошкодження\~майна тощо,\~суду не\~надано. Далі, позивач просить стягнути на свою користь витрати на правничу допомогу в розмірі 3000грн. До витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. \~ \~ \~ \~Судові витрати на правничу допомогу - це фактично понесені стороною і документально підтверджені витрати, пов`язані з наданням цій стороні правової допомоги адвокатом або іншим спеціалістом в галузі права при вирішенні цивільної справи в розумному розмірі з урахуванням витраченого адвокатом часу. \~ \~ \~ \~Згідно з ч. 1 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. \~ \~ \~ \~Положеннями ч. 3 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Позивачем на підтвердження суду надано копії договору про надання правової допомоги від 14.02.2022, Додаткової угоди погодження договірної ціни додаток до договору про надання правової допомоги від 14.02.2022, квитанції до прибуткового касового ордеру №4 від 14.02.2022, розрахунку суми витрат, пов`язаних із правічною допомогою адвоката станом на 18.02.2022, акту приймання-передачі послуг (правнича допомога) до договору про надання правничої допомоги від 18.02.2022 (т.1, а.с.64-70). Відповідно до ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційне розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Отже, суд вважає, що позивачем доведено понесення витрат на правничу допомогу в сумі 3000грн., судового збору в сумі 992,40грн., а тому, у розумінні положень ст.ст. 137, 141 ЦПК України, у суду є підстави для задоволення вимоги про стягнення з відповідача витрат на правничу (правову) допомогу.

Outcome: approved