Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-12 00:00:00

22.11.2023 представник ТОВ «БІЗПОЗИКА» звернувся з зазначеним позовом та просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «БІЗПОЗИКА» заборгованість за договором про надання кредиту №443295-КС-001 від 10.01.2022 в розмірі 113380,69 грн, з яких: 48000 грн сума прострочених платежів по тілу кредиту, 61353,24 грн сума прострочених платежів по процентах, 4027,45 грн сума прострочених платежів за комісією, а також стягнути сплачений судовий збір в розмірі 2147,20 грн. Вимоги вмотивовані тим, що 10.01.2022 між ТОВ «БІЗПОЗИКА» та [PERSON] було укладено договір №443295-КС-001 про надання кредиту шляхом обміну електронним повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», відповідно до умов якого ТОВ «БІЗПОЗИКА» надало відповідачу грошові кошти в сумі 32000 грн шляхом перерахування на банківську картку № [NUMBER] , а останній зобов`язався повернути ці грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, що визначені договором кредиту та Правилами про надання грошових коштів у кредит. 15.01.2022 між ТОВ «БІЗПОЗИКА» та [PERSON] було укладено додаткову угоду №1 до договору №443295-КС-001 про надання кредиту шляхом обміну електронним повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», відповідно до умов якої ТОВ «БІЗПОЗИКА» надало відповідачу додатково кредит в сумі 16000 грн. Комісія, пов`язана з наданням додаткового кредиту, становить 2400 грн. Однак відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, лише частково сплатив кошти на загальну суму 11440 грн, чим порушив свої зобов`язання. Станом на 02.11.2023 за кредитним договором утворилася заборгованість в розмірі 113380,69 грн, з них: 48000 грн сума прострочених платежів по тілу кредиту, 61353,24 грн сума прострочених платежів по процентах, 4027,45 грн сума прострочених платежів за комісією, що і стало підставою для звернення до суду. 29.11.2023 ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області відкрито провадження по справі, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача у судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив справу розглядати у його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач отримав судову повістку, однак у судове засідання не з`явився, про причину неявки не повідомив, правом на подання відзиву не скористався. Беречи до уваги згоду позивача, суд проводить заочний розгляд справи на підставі наявних доказів, відповідно до положень ст. 280 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Судом встановлено, що 10.01.2022 між ТОВ «БІЗПОЗИКА» та [PERSON] з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі, в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», було укладено договір про надання кредиту №443295-КС-001, відповідно до умов якого ТОВ «БІЗПОЗИКА» надав [PERSON] грошові кошти в сумі 32000 грн на строк 24 тижнів, тобто до 27.06.2022, зі сплатою процентів за користування кредитом. Сторонами було погоджено фіксовану процентну ставку за користування кредитом у розмірі 0,86679381% в день, а також комісію за надання кредиту у розмірі 4800 грн. Відповідно до п. 2 договору про надання кредиту, протягом строку процентна ставка за кредитом, нараховується на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом із урахуванням дня видачі кредиту та дня повернення кредиту згідно Графіку платежів. Пунктом 3 договору про надання кредиту встановлено графік платежів, які має здійснювати позичальник для належного виконання умов кредитного договору. З платіжного доручення №33326 від 10.01.2022 та виписки по картці № [NUMBER] , яка була випущена на ім`я [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , вбачається, що 10.01.2022 ТОВ «БІЗПОЗИКА» перерахувало відповідачу 32000 грн відповідно до кредитного договору №443295-КС-001. 15.01.2022 між ТОВ «БІЗПОЗИКА» та [PERSON] з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі, в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», було укладено додаткову угоду до договору про надання кредиту №443295-КС-001, відповідно до умов якої кредит збільшується на 16000 грн у строки та на умовах, викладених у договорі про надання кредиту. Після збільшення суми кредиту, загальна сума отриманого та неповернутого позичальником кредиту складає 48000 грн. Комісія за зміну умов договору становить 2400 грн. Пунктом 6 додаткової угоди встановлено новий графік платежів, які має здійснювати позичальник для належного виконання умов кредитного договору. З квитанції №483661537 від 15.01.2022 та виписки по картці №4731219122316247 вбачається, що 15.01.2022 ТОВ «БІЗПОЗИКА» перерахувало відповідачу 16000 грн відповідно до додаткової угоди до кредитного договору №443295-КС-001. Згідно з вимогами ст.\~509\~ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В ч. 1 ст.\~530\~ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 610\~ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Стаття 625 ЦК України визначає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За приписами ч. 1 ст.\~626\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст.\~629\~ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Згідно з ч. 1 ст.\~641\~ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Відповідно до ч. 2 ст. 642 ЦК України якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. В ч. 1 ст.\~1054\~ЦК України зазначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно вимог ч. 1 ст.\~1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За приписами ст.\~1049\~Цивільного кодексу\~України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. ст.\~1056-1\~ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозиції, які склалися на кредитному ринку, строки користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частиною 5 ст.\~11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Положеннями ст.\~12\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Абзац другий ч. 2 ст.\~639\~ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст.\~525\~ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. З розрахунку заборгованості за кредитом, наданого позивачем і відповідачем не оспореного, вбачається, що заборгованість за кредитним договором від 10.01.2022 №443295-КС-001 станом на 03.11.2023 становить 113380,69 грн, з них: 48000 грн заборгованість за кредитом, 61353,24 грн заборгованість по відсотках, 4027,45 грн заборгованість за комісією. Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати у вигляді судового збору в сумі 2147,20 грн.

Outcome: approved