Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-14 00:00:00

До Петриківського районного суду Дніпропетровської області звернувся позивач [PERSON] із позовом до Петриківської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Петриківська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на житловий будинок у порядку спадкування за законом. Позивач зазначив, що його батько [PERSON] та мати [PERSON] перебуваючи у шлюбі у період 1965-1975 років без проекту та будівельно-технічної документації, додержуючись архітектурних санітарних та пожежних норм та правил збудували будинок за адресою: [ADDRESS] . Однак, документи про право власності на такий будинок - відсутні, що підтверджено довідкою з ОКП «Кам`янське РБТІ» ДОР від 01.08.2023. [INFO] помер батько позивача [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина на зазначений вище будинок. Заповіту він не лишив. [INFO] померла мати позивача [PERSON] . Згодом, [INFO] помер і брат позивача [PERSON] . Ніхто з них не оформив своїх спадкових прав. 01.11.2023 позивач звернувся до Петриківської державної нотаріальної контори із заявою про видачу йому Свідоцтва про право на спадщину після померлого батька. Однак, постановою нотаріуса йому було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на майно [PERSON] , у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок. Позивач стверджує, що правомірність набуття його батьком у власність спірного домоволодіння підтверджено наступними документами: технічним паспортом виготовленим 13.11.2023; витягом з погосподарської книги; копіями рішення Іванівської сільської ради про передачу у приватну власність земельної ділянки та інше. На основі викладеного позивач просить суд визнати за ним право власності у порядку спадкування за законом після померлого [INFO] батька [PERSON] на житловий будинок, що розташований на земельній ділянці за адресою: [ADDRESS] , та складається з: житлового будинку літ. «А-1» з верандою «а-1», загальною площею 59.6 кв.м, житловою площею - 29.2 кв.м, допоміжною 30.4 кв.м, літньої кухні літ. «Б-1», гаражу літ. «Г-1», сараю літ. «В-1», підвалу «п/д», сараю літ. «Д-1», вбиральні літ. «Е-1», колодязю №1, воріт з хвірткою №3, свердловини №2, огорожі №4. Судові витрати залишити за позивачем. Ухвалою суду від 23.01.2024 відкрито провадження в даній справі та визначено справу розглядати в порядку загального позовного провадження. Того ж дня ухваленовитребувати з Петриківської державної нотаріальної контори належним чином посвідчені копії матеріалів спадкової справи заведеної після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , про що складено відповідний актовий запис за № 33 та видано Свідоцтво про смерть серія [NUMBER] від 09.07.2005 року. Також, ухвалою суду від 24.01.2024 постановлено витребувати з Петриківської державної нотаріальної контори належним чином посвідчені копії матеріалів спадкової справи заведеної після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , про що складено відповідний актовий запис № 150 та видано Свідоцтво про смерть серія [NUMBER] від 14.04.2014 року; належним чином посвідчені копії матеріалів спадкової справи заведеної після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , про що складено відповідний актовий запис № 49 та видано Свідоцтво про смерть серія [NUMBER] від 02.02.2018 року. Позивач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав; судові витрати просить залишити за позивачем. Представник відповідача до суду не з`явився, 06.02.2024 надав письмову заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Завідувач державної нотаріальної контори Могильна Л.Г. надіслала до суду письмове клопотання про розгляд справи без її участі. Будь-яких письмових пояснень, заперечень, інших заяв чи клопотань до суду не надано. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. На думку суду, визнання представником відповідача позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, надані сторонами судового провадження письмові докази є достатніми для цілей вирішення даної справи, а тому призначення справи до судового розгляду суд розцінює як невиправдане зволікання формального характеру, у зв`язку з чим вважає за необхідне ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні. Суд, дослідивши письмові докази вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. [PERSON] та [PERSON] одружились 09 травня 1962 року, про що додано копію Свідоцтва про одруження [NUMBER] виданого у с. Колгоспівка Петриківського району Дніпропетровської області 09.05.1962 року. [PERSON] народився [INFO] . Батьками записано: [PERSON] та [PERSON] , що підтверджено копією свідоцтва про народження [NUMBER] , виданого Колгоспівським ЗАГС Царичанського району Дніпропетровської області 09.03.1966 року. [PERSON] народився [INFO] . Батьками записано: [PERSON] та [PERSON] , що підтверджено копією свідоцтва про народження [NUMBER] , виданого Колгоспівським с ЗАГС Царичанського району Дніпропетровської області 23.01.1971 року. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджено копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] виданого виконавчим комітетом Іванівської сільської ради Петриківського районного Дніпропетровській області від 09.07.2005. [PERSON] до дня смерті був зареєстрованим та проживав за адресою: [ADDRESS] . Заповіт від його імені Іванівською сільською радою не посвідчувався. Разом із ним були зареєстровані: дружина [PERSON] , син [PERSON] , про що надано копію довідки № 1127 виданої спеціалістом 1 категорії Петриківської селищної ради. [PERSON] померла [INFO] , що підтверджено копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] виданого Відділом ДРАЦС реєстраційної служби Петриківського районного управління юстиції у Дніпропетровській області. [PERSON] до дня смерті була зареєстрованою та проживала за адресою: [ADDRESS] . Заповіт від її імені Іванівською сільською радою не посвідчувався. На день смерті зареєстровані разом із нею громадяни - відсутні, про що надано копію довідки № 1058 виданої спеціалістом 1 категорії Петриківської селищної ради. [PERSON] , [INFO] помер [INFO] , що підтверджено копією Свідоцтва про смерть серія [NUMBER] виданого Петриківським районним відділом ДРАЦС головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 02.02.2018 року. [PERSON] до дня смерті був зареєстрованим та проживав за адресою: [ADDRESS] . Заповіт від його імені Іванівською сільською радою не посвідчувався. На день смерті разом із ним зареєстровані особи - відсутні, про що надано копію довідки № 1128 виданої спеціалістом 1 категорії Петриківської селищної ради. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 01.11.2023 [PERSON] було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлого [INFO] батька [PERSON] , у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно, а саме житловий будинок. [PERSON] було перейменовано на [ADDRESS] , що встановлено із Розпорядження сільського голови с. Іванівка № 4 «Про перейменування вулиць в населених пунктах іванівської сільської ради» Право власності на житловий будинок [ADDRESS] за [PERSON] - не зареєстровано, про що є копія довідки № 1/2/475 від 01.08.2023 з КП «Кам`янське районне бюро технічної інвентаризації» ДОР. Разом з тим староста Іванівського старостинського округу Петриківської селищної ради надала відповідь на адвокатський запит про те, що згідно даних, які є в Петриківській селищній раді, головою домогосподарства, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] був [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . На доказ зазначеного додано копію погосподарської книги № 18 Іванівської сільської ради с. Гречино, вул. Леніна. Так особовий рахунок вказано 831, члена домогосподарства зазначено першим: [PERSON] ; до списку членів внесені [PERSON] голова, [PERSON] дружина, [PERSON] син. Надано копію технічного паспорту на будинок [ADDRESS] виготовленого КП Кам`янське районне бюро технічної інвентаризації» ДОР 13.11.2023 на замовлення [PERSON] . Так, домоволодіння побудоване у 1965 році та складається з: житлового будинку А-1 загальна площа 59.6 кв.м. житлова 29.2 кв.м допоміжна 30.4 кв.м; літньої кухні Б-1, сараю В-1, гаражу Г-1, сараю Д-1, вбиральні Е-1, колодязю №1, свердловини №2, огорожі №3,4. Вартість зазначеного вище будинка становить 130 000.00 грн, що встановлено з копії висновку про вартість майна від 01.12.2023, де замовником є [PERSON] . Надати достовірну інформацію з Державного реєстру земель, підтвердити або спростувати наявність чи відсутність зареєстрованих прав на земельну ділянку розташовану за адресою: [ADDRESS] , немає можливості, про що надано копію довідки з Головного Управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області. Разом з тим додано архівну копію Рішення Іванівської сільської ради народних депутатів Петриківського району Дніпропетровської області від 22.12.1993 року «Про передачу земельних ділянок у приватну власність», з якої слідує, що жителю села Гречане [PERSON] було передано у власність земельну ділянку по [ADDRESS] площею 0.25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та 0.631 га під особисте господарство. З наданих до суду спадкових справ: № 130/2008 заведеної після смерті спадкодавця [PERSON] , який помер [INFO] та № 242/2014 заведеної після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] судом встановлено, що інші спадкоємці за законом або заповітом - відсутні. Станом на 26.01.2024 після померлого [INFO] [PERSON] спадкова справа не заводилася, що підтверджено інформаційною довідкою зі спадкового реєстру № 75575734 від 26.01.2024. Розглядаючи дані позовні вимоги суд виходив із наступного. Згідно з ч. 3 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Необхідно зазначити, що державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Вищезазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Отже, за змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженою наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року № 45/5, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у по господарських книгах. Додатками № 32 та № 33 до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих було затверджено питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у по господарські книги місцевих рад. По господарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В по господарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку. Судом встановлено, що незважаючи на внесення відповідних записів у по господарську книгу [PERSON] своє право власності в БТІ не зареєстрував (не оформив). Інструкція, її п.4, про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ, в тому числі й на підставі записів у по господарських книгах (п. 20 Інструкції). При цьому обов`язкової реєстрації (інвентаризації) будинків і домоволодінь у межах сіл передбачено не було. Тобто, записи у по господарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Тож, при вирішенні даного спору, щодо визнання права власності на житловий будинок, в порядку спадкування за законом, суд оцінює записи у по господарській книзі, з яких вбачається, що спірний будинок належав спадкодавцеві, у сукупності з іншими представленими суду доказами. Як роз`яснив Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в Листі №24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» адресованому головам апеляційних судів областей, міст Києва та Севастополя, Апеляційного суду Автономної Республіки Крим: коли перші власники не оформляли документи на належне їм нерухоме майно та не реєстрували його в органах БТІ, а тому спадкоємець не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину, то його право має бути визнано в судовому порядку. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно до статей 1216 та 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Цивільним кодексом України, а саме у ст. 1258, закріплено положення про те, що спадкоємці, за законом, одержують право на спадкування почергово, а у ст. 1261 указано, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця. У ст. 1221 ЦК України вказано, що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування за законом одержують особи, що мають право на спадкування почергово. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. У статті 1225 ЦК України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Тож судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] є власником будинку [ADDRESS] . Позивач [PERSON] є сином спадкодавця [PERSON] , отже спадкоємцем першої черги. Інші спадкоємці за законом, а саме [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] відмовилися від належної їм по закону частки у спадковому майні померлого [PERSON] та не заперечували щодо того щоб свідоцтво про право на спадщину за законом було видано на ім`я [PERSON] , тобто позивача. На основі викладеного, суд вважає за доцільне позов задовольнити у повному обсязі та визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок [ADDRESS] . Позивач при зверненні до суду із позовом, сплатив судовий збір в повному обсязі та просить суд залишити його за позивачем. За наведеного, суд вважає вірним судові витрати залишити за позивачем. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved