Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-18 00:00:00

18 жовтня 2023 року Павлоградська міська рада через свого представника - Кравченко Ірину Ігорівну звернулась з позовом до [PERSON] про стягнення збитків у вигляді неодержаного доходу внаслідок користування земельною ділянкою комунальної власності без правовстановлюючих документів. Позиція позивача Позивач посилається на те, що [PERSON] використовує земельну ділянку по [ADDRESS] без належного оформлення права користування (без укладання договору оренди) та не сплачуючи орендну плату. Починаючи з 05 листопада 2014 року за відповідачем зареєстровано право власності на об`єкт нерухомого майна, розташований по [ADDRESS] на підставі договору дарування. Земельна ділянка за зазначеною адресою, на якій розташоване нерухоме майно, має кадастровий номер 1212400000:01:012:0050 і є комунальною власністю. Відповідач як фактичний користувач земельної ділянки не вчинив жодних дій, спрямованих на оформлення договору оренди. На теперішній час земельна ділянка використовується без правовстановлюючих документів, що позбавляє міську раду доходу у вигляді орендної плати. Позивач просить стягнути з відповідача на користь місцевого бюджету міста Павлограда в особі Павлоградської міської ради кошти за шкоду, що заподіяна на земельних ділянках комунальної власності, які не надані у користування та не передані у власність, дохід отриманий від безпідставно набутого майна за період з 01 січня 2017 року по 30 червня 2023 року у розмірі 261 302 грн 48 коп, судові витрати на сплату судового збору у розмірі 3919 грн 54 коп. Рух по справі 18 жовтня 2023 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Встановлено відповідачу строк для подання відзиву - протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії ухвали про відкриття провадження у справі. Згідно відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру № 278804 від 18 жовтня 2023 року місце проживання [PERSON] зареєстроване за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , не має зареєстрованого Електронного кабінету у підсистемі Електронний суд ЄСІТС. Копія ухвали про відкриття провадження у справі та позовної заяви з додатками надсилалися відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою реєстрації згідно ЄДДР, поштове відправлення повернуто з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Іншої адреси проживання відповідача суду не повідомлено. Тому згідно з положеннями пункту 4 частини 8 статті 128 ЦПК України, відповідач вважається належно повідомленим про розгляд справи. Відзиву на позов не надійшло, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами. Фактичні обставини, встановлені судом Витягом з Державного земельного кадастру № НВ-1200438202023 від 24 травня 2023 року підтверджується, що земельна ділянка площею 0,3479 га з кадастровим номером 1212400000:01:012:0050, яка знаходиться за адресою [ADDRESS] , перебуває у комунальній власності Павлоградської міської ради. (а.с.13-14) Нормативна грошова оцінка земельної ділянки - 1 507 285 грн 14 коп. (а.с.15) Згідно з інформацією Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, за адресою [ADDRESS] знаходиться об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 493992312124 загальною площею 169,3 кв.м, що включає в себе нежитлові будівлі та споруди. 05 листопада 2014 року зареєстровано право приватної власності [PERSON] на зазначений об`єкт нерухомого майна на підставі договору дарування, серія та номер: НАЕ № 492848, реєстровий номер 1058, посвідченого 05 листопада 2014 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Хоміч Оксаною Михайлівною, номер відомостей про речове право: 7581718. (а.с.11-12) За даними Державного земельного кадастру земельна ділянка з кадастровим номером 1212400000:01:012:0050, яка знаходиться за адресою [ADDRESS] , відноситься до категорії земель житлової та громадської забудови. У період з 01 січня 2017 року по 30 червня 2023 року земельна ділянка з кадастровим номером 1212400000:01:012:0050 перебувала у фактичному володінні і користуванні власника будівлі, розташованої на цій земельній ділянці - [PERSON] . Протягом вказаного періоду за відповідачем не було зареєстровано право користування (оренди) чи інше речове право на земельну ділянку з кадастровим номером 1212400000:01:012:0050. Зокрема відповідач не уклав договір оренди з власником земельної ділянки - Павлоградською міською радою і відповідно не сплачував орендної плати за користування комунальною власністю. Внаслідок неотримання доходів у вигляді орендної плати за користування земельною ділянкою площею 0,3479 га, яка знаходиться за адресою [ADDRESS] , без правовстановлюючих документів місцевому бюджету завдано збитки у розмірі 261 302 грн 48 коп, сума яких розрахована позивачем за період з 01 січня 2017 року по 30 червня 2023 року, виходячи з нормативної грошової оцінки земельної ділянки. (а.с.21-23) Зазначений розрахунок відповідачем не спростований. У липні 2023 року Павлоградська міська рада направила на адресу реєстрації відповідача письмове повідомлення про нараховані збитки внаслідок використання земельної ділянки з порушенням вимог земельного законодавства з пропозицією про добровільне відшкодування збитків територіальній громаді. (а.с.18-20) Однак у досудовому порядку спір не було вирішено. Норми права, які застосував суд Главою 83 Цивільного кодексу України визначені правові наслідки набуття, збереження майна без достатньої правової підстави, зокрема згідно статті 1212 Цивільного кодексу України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Верховний Суд у своїх постановах неодноразово звертав увагу на те, що предметом регулювання глави 83 ЦК України є відносини, що виникають у зв`язку із безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Результат аналізу статті 1212 Цивільного кодексу України дає підстави для висновку, що фактичний склад, що породжує зобов`язання, які виникають внаслідок набуття або збереження майна без достатніх правових підстав, містить такі елементи: 1) одна особа набуває або зберігає майно за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали (майно набувається або зберігається без передбачених законом, іншими правовими актами або правочином підстав). Правові підстави користування земельною ділянкою комунальної власності за змістом глави 15 Земельного кодексу України реалізується через право постійного користування або право оренди. Частиною 1 статті 93 і статтею 125 Земельного кодексу України передбачено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права. Землекористувачі також зобов`язані своєчасно сплачувати орендну плату (пункт "в" частини 1 статті 96 Земельного кодексу України). Принцип платного використання землі також передбачено статтею 206 Земельного кодексу України, за змістом якої використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону. Як визначено статтями 122- 124 Земельного кодексу України міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки. Особи, які отримують земельну ділянку комунальної власності в користування за договором оренди (договором купівлі-продажу права оренди), зобов`язані сплачувати за неї орендну плату. Водночас Земельний кодекс України регламентує перехід прав на земельну ділянку, пов`язаний з переходом права на будинок, будівлю або споруду. Відповідно до частин 1, 2 статті 120 цього Кодексу (у редакції, чинній на час набуття відповідачем права власності на нежитлову будівлю, розташовану на земельній ділянці комунальної власності, тобто на 09 грудня 2019 року) у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Верховний Суд, розглядаючи спори у подібних правовідносинах, у своїх постановах неодноразово звертав увагу на те, що виникнення права власності на будинок, будівлю, споруду не є підставою для виникнення права оренди земельної ділянки, на якій вони розміщені та яка не була відведена в оренду попередньому власнику. Право оренди земельної ділянки виникає на підставі відповідного договору з моменту державної реєстрації цього права. Зокрема згідно з правовою позицією, викладеною Верховним Судом у постанові від 15 грудня 2021 року у справі № 924/856/20, власник нерухомого майна має право на користування земельною ділянкою, на якій воно розташоване. Ніхто інший, окрім власника об`єкта нерухомості, не може претендувати на земельну ділянку, оскільки вона зайнята об`єктом нерухомого майна. Таким чином, положення глави 15, статей 120, 125 Земельного кодексу України, статті 1212 Цивільного кодексу України дають підстави вважати, що до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права на земельну ділянку, на якій розташований цей об`єкт, ураховуючи принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі або споруди, особа яка придбала такий об`єкт стає фактичним користувачем тієї земельної ділянки, на якій такий об`єкт нерухомого майна розташований, а відносини з фактичного користування земельною ділянкою без оформлення прав на цю ділянку (без укладення договору оренди тощо) та недоотримання її власником доходів у виді орендної плати є за своїм змістом кондикційними. Отже фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг (заощадив) у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути такі кошти власникові земельної ділянки на підставі положень частини 1 статті 1212 Цивільного кодексу України. Таким чином з дати набуття права власності на об`єкт нерухомого майна власник цього майна стає фактичним користувачем земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, а тому саме із цієї дати у власника об`єкта нерухомого майна виникає обов`язок сплати за користування земельною ділянкою, на якій таке майно розташовано. При цьому до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права на земельну ділянку, на якій розташований цей об`єкт, такі кошти є безпідставно збереженими. Саме такий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 05 серпня 2022 року у справі № 922/2060/20. У справі, що розглядається, судом установлено, що [PERSON] 05 листопада 2014 року набув право приватної власності на об`єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці комунальної власності з кадастровим номером 1212400000:01:012:0050 за адресою [ADDRESS] Починаючи з дня набуття права власності на об`єкт нерухомого майна, тобто з 05 листопада 2014 року, [PERSON] став фактичним користувачем земельної ділянки комунальної власності, на якій розташований цей об`єкт, тому саме з цієї дати виникає обов`язок відповідача сплачувати за користування земельною ділянкою. При цьому відсутність правовстановлюючого документу на право користування земельною ділянкою, зокрема договору оренди, не звільняє власника нерухомого майна від зазначеного обов`язку. Оскільки відповідач фактично користувався земельною ділянкою комунальної власності, не укладаючи договір оренди і не сплачуючи орендну плату, він без достатньої правової підстави за рахунок власника земельної ділянки - Павлоградської міської ради зберіг у себе (заощадив) кошти, які мав сплатити на користування земельною ділянкою за період з 01 січня 2017 року по 30 червня 2023 року у розмірі 261 302 грн 48 коп , тому зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки відповідно до положень частини 1 статті 1212 Цивільного кодексу України. Станом на день розгляду справи відомостей про добровільне повернення відповідачем грошових коштів немає. Тому позовні вимоги Павлоградської міської ради є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Розподіл судових витрат Як передбачено частиною 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Павлоградською міською радою сплачений судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 3919 грн 54 коп, що підтверджується платіжною інструкцією № 769 (внутрішній номер 291094412) від 25 серпня 2023 року. (а.с.1) Згідно з пунктом 1.1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір за подання до суду позовної заяви майнового характеру юридичною особою складає 1,5 відсотка ціни позову. Розмір позовних вимог, які підлягають задоволенню - 261 302 грн 48 коп. 1,5 відсотка від цієї суми складає 3919 грн 54 коп, саме в такому розмірі підлягають стягненню судові витрати на сплату судового збору з відповідача на користь Павлоградської міської ради.

Outcome: approved