Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-18 00:00:00

Позивач звернувся до Ленінського районного суду м. Харкова з позовом до відповідача про виконання договірних зобов`язань. В позовній заяві та заяві про уточнення позовних вимог посилався на те, що [PERSON] не виконує свої зобов`язання за договором про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Харкова, визнаного укладеним на підставі рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 13 листопада 2017 року, яке залишено без змін постановою Апеляційного суду Харківської області від 07 травня 2018 року. Тому позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь суму основного боргу за договором 184242,43 грн., штраф за порушення зобов`язання у розмірі 46060,61 грн. та судові витрати. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Харкова від 20 грудня 2019 року відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження. Розпорядженням Голови Верховного Суду від 14 березня 2022 року №7/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану», відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, змінено територіальну підсудність судових справ окремих судів Донецької, Запорізької та Харківської областей. Відповідно до даного Розпорядження справи, які перебували в провадженні Ленінського районного суду м. Харкова та Орджонікідзевського районного суду м. Харкова, підсудні Київському районному суду м. Полтави. Справа № 642/8495/19 також передана на розгляд до Київського районного суду м. Полтави. Ухвалою судді Київського районного суду м. Полтави від 24 березня 2023 року справу прийнято до свого провадження (а.с. 130). Відповідач відзив на позов не надав. Третя особа надала письмові пояснення, у яких позов підтримала та просила задовольнити (а.с. 53-56). Інші заяви або клопотання учасники справи суду не подавали. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явилась, звернувшись до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності. У заяві також зазначила, що позов підтримує в повному обсязі та наполягає на її задоволенні. Відповідач [PERSON] , який належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив (а.с.209). Повноваження [PERSON] як представника відповідача [PERSON] у справі не підтверджено, оскільки термін дії довіреності, посвідченої 12 жовтня 2018 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Юдіною О.С., сплинув 12 жовтня 2021 року (а.с. 88). Представник третьої особи в засідання також не з`явився. На час розгляду справи інших документів, які б підтверджували повноваження Жука Є.Г. як представника відповідача, до справи не долучено. Враховуючи належне повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи, а також не повідомлення нею про причини неявки, відповідно до ст.223 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що в засідання не з`явились. Суд, дослідивши докази у справі, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] відповідно до декларації про готовність об`єкта до експлуатації, зареєстрованої Департаментом ДАБІ у Харківській області від 28.09.2016 № ХК 143162712164 є замовником реконструкції нежитлових приміщень цокольного поверху №1-30 в літ.«А-5» під житлові квартири готельного типу розміщених за адресою: [ADDRESS] . На дату прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкту: реконструкції нежитлових приміщень цокольного поверху №1-30 в літ.«А-5» під житлові квартири готельного типу, розміщених за адресою: [ADDRESS] [PERSON] не виконав покладеного на нього обов`язку щодо укладення договору про пайову участь і не звернувся до Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради із заявою з приводу укладення такого договору. У зв`язку цим рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 13 листопада 2017 року у справі №642/3423/17, залишеним без змін постановою Апеляційного суду Харківської області від 07 травня 2018 року, визнано укладеним договір про пайову участь у розвитку інфраструктури м.Харкова між [PERSON] та Департаментом економіки та комунального майна Харківської міської ради у викладеній у рішенні редакції (а.с. 8-20). Пунктами 2.1.1. та 2.1.2. зазначеного договору про пайову участь, передбачено обов`язки замовника ( [PERSON] ), а саме, що замовник здійснює перерахування до бюджету м. Харкова коштів у розмірі 184242,43 грн. (сто вісімдесят чотири тисячі двісті сорок дві гривні сорок три коп.), згідно з розрахунком величини пайової участі у розвитку інфраструктури міста Харкова. Сплачує пайовий внесок в повній сумі єдиним платежем або частинами протягом десяти календарних днів з дня укладання даного договору. Таким чином, вказаним договором, який є укладеним з дня набрання чинності рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 13 листопада 2017 року, передбачено обов`язок відповідача здійснити перерахування до бюджету м. Харкова внеску у визначеному розмірі - 184242,43 грн. Згідно ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Відповідно до ч. 2 ст. 273 ЦПК України у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Таким чином рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 13 листопада 2017 року у цивільній справі №642/3423/17 за позовом Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради до [PERSON] про визнання укладеним договору про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Харкова набрало законної сили з моменту прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду, тобто з 07 травня 2018 року. Відповідно, договір про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Харкова між [PERSON] та Департаментом економіки та комунального майна Харківської міської ради, що зазначеним рішенням визнано укладеним, також набрав чинності та підлягає виконанню з 07 травня 2018 року. Як встановлено судом, відповідач [PERSON] свого обов`язку здійснити перерахування до бюджету м. Харкова внеску у розмірі 184242,43 грн. не виконав, кошти до бюджету м. Харкова не перерахував. Вказана обставина підтверджується інформацією Департаменту бюджету та фінансів виконавчого комітету Харківської міської ради від 03 вересня 2019 року №8-07/226 (а.с. 24). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства. Оскільки відповідачем його зобов`язання згідно договору пайової участі не виконано, у встановлений договором строк або пізніше кошти до бюджету м. Харкова не перераховано, позовні вимоги про стягнення з відповідача до бюджету м. Харкова заборгованості у розмірі 184242,43 грн. підлягають до задоволення. Вирішуючи позовні вимоги про стягнення з відповідача штрафу у розмірі 46060,61 грн., суд встановив, що згідно пункту 3 розділу «Відповідальність сторін» договору про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Харкова у разі невиконання або неналежного виконання «Замовником» обов`язків, передбачених п. 2.1. цього договору, «Замовник» сплачує до бюджету м. Харкова штраф у розмірі 25 % від суми не перерахованих коштів у визначений термін. Як встановлено судом, [PERSON] у встановлений договором строк, а саме протягом десяти днів з дня укладення договору, або пізніше не виконав своїх обов`язків, передбачених п. 2.1. вказаного договору, не перерахував до бюджету м. Харкова кошти в розмірі 184242,43 грн. У зв`язку з цим розмір штрафу від простроченої суми становить 46060,61 грн. (184242,43 грн. / 100 х 25 = 46060,61 грн.). Відповідачем вказаний розрахунок не спростований. На підставі викладеного суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для задоволення позову в повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судові витрати позивача становлять витрати на оплату судового збору у розмірі 3454,55 грн. (а.с. 7). Оскільки позов судом задоволено в повному обсязі, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 3454,55 грн. на відшкодування судових витрат зі сплати судового збору.

Outcome: approved