Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-18 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з зазначеним позовом у якому просить стягнути з відповідача на користь Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради суму надміру виплаченої тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату у розмірі 2289,59 грн, та витрати зі сплати судового збору, розглянути справу у відсутність представника позивача, не заперечують щодо ухвалення заочного рішення у справі у разі відсутності відповідача. Свої вимоги обґрунтовує, тим що умови призначення і виплати тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючий особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату визначені Порядком призначення тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2017 № 1098. Так, згідно з заявою відповідача від 19.05.2022 про призначення йому зазначеної вище допомоги та відповідних документів, поданих до департаменту, рішеннями департаменту від 27.05.2022 йому була призначена тимчасова допомога з 19.05.2022 по 18.11.2022. Надалі розпорядженням департаменту на продовження строку виплати від 22.09.2022 тимчасова допомога була призначена відповідачу з 19.11.2022 по 31.12.2022. В січні 2023 року на виконання вимог Закону України «Про верифікацію та моніторинг державних виплат» департаментом отримана інформація про неправомірне отримання відповідачем тимчасової допомоги, а саме встановлено факт отримання пенсії по інвалідності з одночасним отриманням тимчасової допомоги відповідачем з 24.10.2022. Протягом спірного періоду допомога виплачувалася у таких розмірах: з 24.10.2022 по 31.12.2022 4577,10 грн. Відповідачу була припинена тимчасова державна соціальна допомога та проведено перерахунок раніше призначеної допомоги за період з 19.11.2022 по 31.12.2022 за підсумком якого поверненню підлягали кошти у сумі 4577,10 грн. Відповідачу було направлено лист-повідомлення від 31.03.2023 № 12.01-27/1345/07 з пропозицією повернути безпідставно отримані бюджетні кошти на рахунок департаменту в добровільному порядку. 12.04.2023 відповідачем до департаменту подана заява щодо добровільного погашення заборгованості протягом 6 календарних місяців та в подальшому у травні, червні та липні 2023 року погашено борг у розмірі 760,00 грн щомісячно. З серпня 2023 року відповідачем заборгованість в добровільному порядку не сплачується. Станом на момент звернення до суду з позовом заборгованість відповідача перед позивачем становить 2289, 59 грн. Абзацом 5 пункту 24 Порядку встановлено, у разі неповернення надміру виплачених коштів добровільно в установлений строк органи соціального захисту вирішують питання про стягнення їх у судовому порядку. При цьому, оскільки наявність порушення з боку відповідача була встановлені в січні 2023 року, а кошти призначеної допомоги вже були перераховані на рахунок заявнику, тому, в силу вимог статті 1212 ЦК України, вони мають бути повернуті, як майно, що отримане без достатньої правової підстави. Ухвалою суду від 19.12.2023 у справі відкрито провадження, справу прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, слухання справи призначено на 11:00 25.01.2024. Протокольною ухвалою суду від 25.01.2024 слухання справи відкладено для виклику учасників справи на 10:15 19.02.2024. У судове засідання призначене на 19.02.2024 представник позивача не з`явився, у позові зазначено про розгляд справи у відсутність представника позивача та розгляд справи в заочному порядку. Відповідач, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи шляхом направлення повідомлень про виклик до суду, в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відзив чи заперечення проти позову суду не надав, клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Згідно ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у заочному порядку, за відсутності учасників справи, оскільки зібрано достатньо доказів щодо їх прав та обов`язків. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що відповідач звернувся до позивача з заявою про призначення йому тимчасової державної соціальної допомоги, як непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату від 19.05.2022 (а.с.6) та відповідних документів, поданих до департаменту, рішеннями департаменту від 27.05.2022 (а.с.12) йому була призначена тимчасова допомога з 19.05.2022 по 18.11.2022 (а.с.12) та розпорядженням на продовження строку виплати з 19.11.2022 по 31.12.2022 (а.с.12 зворот). Умови призначення і виплати тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючий особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату визначені Порядком призначення тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2017 № 1098 (надалі - Порядок). 23.03.2023 Департаментом соціального захисту населення Сумської міської ради отримано відповідь на запит, згідно якої відповідач перебуває в Управлінні ПФУ в Сумській області, як отримувач пенсії по інвалідності з 24.10.2022. У відповідності до п.8 Порядку у разі зміни обставин, які можуть вплинути на розмір або порядок отримання тимчасової допомоги, особа зобов`язана не пізніше ніж через десять днів повідомити про це органу соціального захисту населення, який призначив таку тимчасову допомогу, про що як зазначає позивач відповідача було повідомлення під час подання ним заяви на призначення тимчасової допомоги. Згідно п.19 Порядку передбачено, що виплата призначеної тимчасової допомоги припиняється у разі призначення пенсії - з дати її призначення. Так у період з 24.10.2022 по 31.12.2022, згідно розрахунку від 28.03.2028 переплата тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату на [PERSON] по о/р [NUMBER] за період з 24.10.2022 по 31.12.2022 становить 4577,10 грн (а.с.16). Враховуючи отримані відомості позивачем 31.03.2023 відповідачу було направлено лист вимогу з пропозицією погасити заборгованість у добровільному порядку (а.с.16 зворот) Згідно копії заяви [PERSON] від 12.04.2023 (а.с.18) між ним та позивачем було досягнуто згоди щодо погашення заборгованості в добровільному порядку, та в подальшому в травні, червні та липні 2023 було сплачено по 760,00 грн в рахунок повернення переплати тимчасової допомоги (а.с.19-20), а також перераховано 7,51 грн (а.с.17 зворот) по запиту позивача, тобто в добровільному порядку відповідачем було сплачено заборгованість на загальну суму 2287,51 грн. В подальшому відповідач припинив сплачувати заборгованість у добровільному порядку. Відповідно до пункту 24 Порядку якщо особою приховано відомості або навмисно подано недостовірні дані про її дохід та майновий стан, що вплинуло на призначення тимчасової допомоги і визначення її розміру та внаслідок чого були надміру виплачені кошти, органи соціального захисту населення визначають обсяг надміру виплачених коштів і встановлюють строк їх повернення залежно від матеріального стану особи. Згідно ч.1\~ст. 1212 ЦК України\~визначено, що особа яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Враховуючи, що відповідачем не було повідомлено позивача про призначення йому пенсії по інвалідності, що призвело до набуття відповідачем коштів без достатньої правової підстави, у зв`язку з поверненням коштів відповідачем у добровільному порядку не в повному обсязі, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача державної соціальної допомоги у розмірі 2289,59 грн. У відповідності зі ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 2147,20 грн сплачений при подачі позову до суду.

Outcome: approved