Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-12 00:00:00

Департамент соціальної політики Черкаської міської ради звернувся до суду з позовом до З [PERSON] про стягнення надміру виплачених коштів по державній соціальній допомозі, посилаючись на те, що [PERSON] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] перебувала на обліку в департаменті соціальної політики Черкаської міської ради та отримувала державну допомогу на дітей одиноким матерям (з урахуванням доходів) відповідно до Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» а також державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям відповідно до Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям». При зверненні із заявами від 20.06.2019 та 11.10.2019 про призначення державної допомоги на дітей одиноким матерям (з урахуванням доходів) та державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям [PERSON] надала недостовірну (неповну) інформацію про доходи. В результаті електронного обміну інформацією з ДПС та на підставі довідки про доходи ФГ «Фудзі» від 02.04.2021 позивачем встановлено, що [PERSON] отримала доходи в травні 2019 року в сумі 4200 грн. та в червні 2019 року в сумі 5000 грн., які були не задекларовані під час звернення за державною соціальною допомогою. Враховуючи викладене, відповідач надмірно отримала кошти в сумі 3150,00 грн. за період 01.06.2019 - 30.11.2019 по державній допомозі на дітей одиноким матерям та 6699,85 грн. по державній допомозі малозабезпеченим ім`ям за період 01.10.2019 - 31.03.2020. Також відповідачем надмірно отримано кошти державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям за період з 01.07.2020 по 31.07.2020 в сумі 4434,43 грн.. Оскільки [PERSON] не зверталась із новою заявою за призначенням соціальної допомоги сім`ям, тому не мала права на отримання виплати за період з 01.07.2020 по 31.07.2020 в сумі 4434,43 грн. Таким чином загальна сума переплати по державній допомозі на дітей одиноким матерям та державній допомозі малозабезпеченим сім`ям становить 14684,42 грн. Переплату по державній допомозі на дітей одиноким матерям в сумі 5150,00 грн. та частину переплати по державній допомозі малозабезпеченим сім`ям в сумі 400,14 грн. було утримано в 100% розмірі з доплати державної допомоги на дітей одиноким матерям. Враховуючи викладене, залишок переплати по державній допомозі малозабезпеченим сім`ям становить 11134,28 грн. З метою досудового врегулювання спору позивач повідомляв відповідача листами від 11.05.2021 №3262/28-5/01-10, 15.03.2022 № 1840/28-5/01-10, 01.11.2022 М® 10919/28-5/01-10, 07.02.2023 № 1045/28-1/01-10 та засобами телефонного зв`язку про необхідність повернення надміру виплачених коштів державної допомоги в сумі 11134,28 гри., однак на даний час в добровільному порядку кошти не повернуто. Просять стягнути із [PERSON] на користь департаменту соціальної політики Черкаської міської ради надміру виплачені кошти у розмірі 11134,28 грн. за наступними реквізитами: р/р UA93820172034313002800007962, код 37853109, ДКСУ в м. Київ УДКСУ у м. Черкаси. Стягнути із [PERSON] понесені позивачем судові витрати у розмірі 2684 грн. на користь департаменту соціальної політики Черкаської міської гади за наступними реквізитами: р/р UA958201720344250046000079620, код 37853109, ДКСУ в м. Київ УДКСУ у м. Черкаси. Представник позивача в судове засідання не з`явився, скерував до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином, з заявами та клопотаннями до суду не зверталася. Відзив на позовну заяву відповідачем не подано. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку вищевикладеним, на підставі ст. ст. 223, 280, 281 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника позивача та відповідача в порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Згідно зі статтею 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог. Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» №14 від 18 грудня 2009 року передбачено, що рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права. У зв`язку з цим суди повинні неухильно додержувати вимог про законність і обґрунтованість рішення у цивільній справі (частина перша статті 263 ЦПК). В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] перебувала на обліку в департаменті соціальної політики Черкаської міської ради та отримувала державну допомогу на дітей одиноким матерям (з урахуванням доходів) відповідно до Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» а також державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям відповідно до Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям». Умови призначення і виплати державної соціальної допомоги на дітей одиноким матерям визначені Порядком призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 № 1751 (далі - Порядок). Відповідно до пункту 34 Порядку допомога на дітей одиноким матерям, одиноким усиновлювачам, матерям (батькам) у разі смерті одного з батьків, які мають дітей до 18 років (якщо діти навчаються за денною формою у загальноосвітніх, професійно-технічних та вищих навчальних закладах I-IV рівня акредитації, - до закінчення ними 23 років), надається у розмірі, що дорівнює різниці між 100 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та середньомісячним сукупним доходом сім`ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців. Відповідно до пункту 36 Порядку допомога на дітей одиноким матерям призначається з місяця, в якому було подано заяву з усіма необхідними документами, та виплачується щомісяця по місяць досягнення дитиною 18-річного віку (якщо діти навчаються за денною формою у загальноосвітніх, професійно-технічних та вищих навчальних закладах I-IV рівня акредитації, до закінчення такими дітьми навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років) включно. Умови призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям визначені Порядком призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2003 № 250 (далі - Порядок 2). Відповідно до пункту 2 Порядку 2, державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям призначається і виплачується у грошовій формі малозабезпеченим сім`ям, які постійно проживають на території України, мають середньомісячний сукупний дохід, нижчий від прожиткового мінімуму для сім`ї. При зверненні із заявами від 20.06.2019 та 11.10.2019 про призначення державної допомоги на дітей одиноким матерям (з урахуванням доходів) та державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям [PERSON] надала недостовірну (неповну) інформацію про доходи. В результаті електронного обміну інформацією з ДПС та на підставі довідки про доходи ФГ «Фудзі» від 02.04.2021 позивачем встановлено, що [PERSON] отримала доходи в травні 2019 року в сумі 4200 грн. та в червні 2019 року в сумі 5000 грн., які були не задекларовані під час звернення за державною соціальною допомогою. Відповідач надмірно отримала кошти в сумі 3150,00 грн. за період 01.06.2019 - 30.11.2019 по державній допомозі на дітей одиноким матерям та 6699,85 грн. по державній допомозі малозабезпеченим ім`ям за період 01.10.2019 - 31.03.2020. Відповідно до статті 22 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» одержувачі державної допомоги зобов`язані повідомляти органи, що призначають і здійснюють виплату державної допомоги, про зміну всіх обставин, що впливають на виплату допомоги. Суми державної допомоги, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку громадян (у результаті подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі сім`ї, приховування обставин, що заливають на виплату державної допомоги тощо), стягуються згідно з законом. Також відповідачем надмірно отримано кошти державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям за період з 01.07.2020 по 31.07.2020 в сумі 4434,43 грн.. Згідно з пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 № 632 «Деякі питання виплати державної соціальної допомоги» з 01.07.2020 призначення та виплата державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, у яких закінчився строк виплати у березні-червні 2020 року, здійснюється лише після подання нової заяви з необхідними документами та декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулись за призначенням усіх видів соціальної допомоги. Оскільки [PERSON] не зверталась із новою заявою за призначенням соціальної допомоги сім`ям, тому не мала права на отримання виплати за період з 01.07.2020 по 31.07.2020 в сумі 4434,43 грн. Таким чином загальна сума переплати по державній допомозі на дітей одиноким матерям та державній допомозі малозабезпеченим сім`ям становить 14684,42 грн. Переплату по державній допомозі на дітей одиноким матерям в сумі 5150,00 грн. та частину переплати по державній допомозі малозабезпеченим сім`ям в сумі 400,14 грн. було утримано в 100% розмірі з доплати державної допомоги на дітей одиноким матерям. Враховуючи викладене, залишок переплати по державній допомозі малозабезпеченим сім`ям становить 11134,28 грн. З метою досудового врегулювання спору позивач повідомляв відповідача листами від 11.05.2021 №3262/28-5/01-10, 15.03.2022 № 1840/28-5/01-10, 01.11.2022 М® 10919/28-5/01-10, 07.02.2023 № 1045/28-1/01-10 та засобами телефонного зв`язку про необхідність повернення надміру виплачених коштів державної допомоги в сумі 11134,28 гри., однак на даний час в добровільному порядку кошти не повернуто. Відповідно до статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула тайно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому те майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Вищенаведене свідчить про наявність підстав для стягнення із [PERSON] на користь департаменту нарахованої та виплаченої державної допомоги малозабезпеченим сім`ям в розмірі 11134,28 грн. Відповідно до ст. 1215 ЦК України, не підлягають поверненню безпідставно набуті допомоги, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Аналіз положень ст. 1215 ЦК України дає підстави для висновку про те, що за загальним правилом безпідставно набута особою допомога не підлягає поверненню, натомість закон встановлює два виключення з цього правила: по- перше, якщо її виплата є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача. Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 06 лютого 2019 року по справі № 545/163/17, а також у постанові у складі Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 11 квітня 2019 року по справі № 150/164/17. Таким чином, повернення надмірно сплаченої суми державної соціальної допомоги передбачає стягнення зазначеної суми у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини набувача, а саме, через зловживання, зокрема у випадку надання недостовірної інформації або взагалі ненадання відповідної інформації. В заявах про призначення соціальної допомоги відповідач власноруч ставила свій підпис під зазначеними попередженнями, тобто усвідомлюючи, що надання неточних чи неповних відомостей тягне відповідальність згідно з чинним законодавством України. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Суд вирішує питання про розподіл судових витрат на підставі ст. 141 ЦПК України, відповідно до вимог якої, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, які понесені позивачем в ході судового розгляду, пропорційно до задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду з даним позовом сплачений судовий збір в розмірі 2684 грн., що стверджується платіжною інструкцією № 48 від 28.11.2023 року. Отже, відповідно до ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 2684 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved