Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-14 00:00:00

позивач звернувся з позовом до відповідачів, в якому просить стягнути з Головного управління державної казначейської служби України у Львівській області на його користь 6800 грн безпідставно отриманих коштів. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що постановою серії ЕГА №678562 по справі про адміністративне правопорушення від 16.06.2022 року, винесеною інспектором 1 бат. 1 рота 1 взвод УПІ у Львівській області лейтенантом поліції Коновал Соломією Андріївною, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу 3400 грн, за правопорушення, яке полягає в тому, що він, здійснив неправдивий виклик поліції, тим самим вчинивши правопорушення, передбачене ст. 183 КУпАП. Оскільки ним не було сплачено штраф протягом 15 днів, його сума подвоїлась та під час примусового виконання державним виконавцем Роменського ВДВС СХ МРУМЮ вказаної постанови по справі про адміністративне правопорушення №ETA 678562 від 16.06.2022 року, з [PERSON] на користь Головного управління державної казначейської служби України у Львівській області було стягнуто 6800,00 грн, що підтверджується листом №91738 від 02.11.2023 року та платіжним дорученням №14792 ВІД 28.10.2022 року. Однак, рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 16.02.2023 року у справі № 585/1447/22, яке набрало законної сили 21.03.2023 року, скасовано постанову ЕГА №678562 по справі про адміністративне правопорушення від 16.06.2022 року, винесену інспектором 1 бат. 1 роти 1 взводу УПП у Львівській області лейтенантом поліції Коновал Соломією Андріївною. Посилається на норми статей 1212 та 1213 ЦК України та просить позов задоволити. Ухвалою суду від 22.12.2023 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 01.01.2024 надійшов відзив на позовну заяву від Головного управління державної казначейської служби України у Львівській області. У такому сторона зазначає, що кошти, які були перераховані на відповідні рахунки Державного бюджету України підлягають поверненню отримувачем, як безпідставно набуті кошти. 07.02.2024 надійшов відзив від Департаменту патрульної поліції, вважає, що слід відмовити в позові за безпіставністю. 12.02.2024 від позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задоволити. 23.02.2024 від Роменського відділу ДВС у Романському районі Сумської області надійшла заява про розгляд справи без участі представника за наявними в матеріалах справи документами. У судовому засідання представник відповідача Головного управління державної казначейської служби України у Львівській області просив суд врахувати скерований відзив та прийняти законне й обґрунтоване рішення, відмовити в задоволенні позовних вимог до Головного управління державної казначейської служби України у Львівській області. Додатково зазначив, що як вбачається із платіжного доручення №14792 від 28.10.2022 р., кошти в розмірі 6800 грн було перераховано на рахунок отримувача ГУК Львів/Львівська ТГ/21081100, тож такі підлягають поверненню з рахунку саме отримувача. Представник відповідача - Департаменту патрульної поліції у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку шляхом направлення судової повістки на офіційну електронну адресу, скерував на адресу суду відзив, просить в задоволенні позову відмовити та розгляд справи проводити без участі представника. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільного законодавства. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Зі змісту ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими способами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Згідно статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для виконання для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Згідно із частинами 1 та 2 ст. 1212 ЦК особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Також особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Дані положення цивільного кодексу застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Відповідно до правового висновку Верховного Суду у спорі про стягнення безпідставно набутих коштів (справа № 6-122 цс 14) зазначається, що ст. 1212 ЦК України, як підстава для задоволення позову, може застосовуватись лише у тих випадках, коли безпідставне збагачення однієї особи за рахунок іншої не може бути усунутим за допомогою інших, спеціальних способів захисту. Зокрема, у разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер стосунків між сторонами виключає можливість застосування судом до них положень частини першої ст.1212 ЦК України, у тому числі зобов`язання повернути майно потерпілому та дані правові висновки з підстав застосування окремих норм права є обов`язковими при розгляді справ в судах. Суб`єктний склад зобов`язання із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави передбачає, що суб`єктами цих зобов`язань є набувач, який виступає боржником, і потерпілий, який є кредитором. За загальним правилом , кредиторами можуть виступати лише ті особи, за чий рахунок відбувається безпідставне переміщення майнових цінностей. Інші особи можуть набувати статусу потерпілого (кредитора) тільки у випадках, прямо передбачених законом. При цьому таке зобо`язання за своєю юридичною природою виходить за межі зобов`язання у зв`язку із набуттям, збереженням майна без достатніх правових підстав. Зокрема, у відносинах, пов`язаних із застосуванням до порушників майнових санкцій, кредитором фактично виступає держава в особі уповноважених державних органів. Враховуючи наведене, суд вважає безпідставними твердження представників відповідачів щодо відсутності предмета спору у зв`язку з тим що для повернення коштів, які позивач вважає безпідставно набутим майном, встановлено позасудовий порядок його врегулювання, визначеного Порядком повернення коштів помилково або надміру зарахованих до державного або місцевого бюджету, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 року № 787. Більше того, право позивача на звернення до суду за захистом свого права прямо передбачено ст. 55 Конституції України. Судом встановлено, що постановою серії ЕГА №678562 по справі про адміністративне правопорушення від 16.06.2022 року, винесеною інспектором 1 бат. 1 рота 1 взвод УПІ у Львівській області лейтенантом поліції Коновал Соломією Андріївною, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу 3400 грн, за вчинення правопорушення, передбачене ст. 183 КУпАП. Оскільки позивачем не було сплачено штраф протягом 15 днів, його сума подвоїлась та під час примусового виконання державним виконавцем Роменського ВДВС СХ МРУМЮ вказаної постанови по справі про адміністративне правопорушення №ETA 678562 від 16.06.2022 року, з [PERSON] на користь Головного управління державної казначейської служби України у Львівській області було стягнуто 6800,00 грн, що підтверджується листом №91738 від 02.11.2023 року та платіжним дорученням №14792 ВІД 28.10.2022 року. Із змісту платіжного доручення №14792 від 28.10.2022 року, вбачається, що [PERSON] , згідно постанови ЕГА №678562, здійснив сплату адміністративного штрафу в сумі 6800 грн на користь місцевого бюджету Львівської Територіальної громади. Однак, рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 16.02.2023 року у справі № 585/1447/22, яке набрало законної сили 21.03.2023 року, скасовано постанову ЕГА №678562 по справі про адміністративне правопорушення від 16.06.2022 року. Таким чином, суд вважає, що кошти з позивача було стягнуто за чинною на той час постановою інспектора поліції та, яка в подальшому була скасована, а тому ці кошти не можна відносити до помилково або надмірно зарахованих до місцевого бюджету, а їх повернення органом ДВС є неможливе через їх фактичне перерахування до місцевого бюджету, механізму повернення яких не існує, а отже єдиним можливим способом повернення безпідставно стягнутих коштів є їх стягнення з фактичного отримувача, якого слід вважати таким, що їх набув наразі безпідставно. Відповідно до частини другої статті 45 Бюджетного кодексу України повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету здійснює Казначейство України. Таким чином, територіальний орган Державної казначейської служби України є органом, який здійснює повернення коштів, що були помилково або надмірно зараховані до бюджету. На основі повного і всебічно з`ясованих обставин, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог шляхом стягнення на користь позивача вказаних коштів з їх отримувача, а саме місцевого бюджету Львівської територіальної громади. Відповідно до вимог ч.9 ст. 141 ЦПК України якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору. Таким чином, враховуючи, що підставою даного позову, являється протиправне рішення інспектора патрульної поліції, яке скасовано в судовому порядку, судовий збір слід стягнути з відповідача - Департаменту патрульної поліції в користь позивача.

Outcome: approved