Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про зменшення розміру заборгованості зі сплати аліментів у виконавчому провадженні №59505089 до суми, яка була станом на 01.01.2019 року. Припинити стягнення з позивача на користь відповідачки аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , які стягуються на підставі судового наказу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 20.03.2018 року. Стягнути з відповідачки на користь позивача аліменти на утримання сина в розмірі частини її доходів , але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 14.02.2023 року та до досягнення дитиною повноліття. Стягнути з відповідачки судові витрати по справі. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судових справ між суддями від 22.02.2023 року, головуючого визначено судд. [PERSON] . В обгрунтування позовних вимог, позивач посилається на те, що призначені судом аліменти він сплачував на користь відповідачки частково. Але останнім часом, починаючи з січня 2019 року син [PERSON] став постійно проживати з ним, що підтверджується актом. Незважаючи на це, з нього продовжують стягуватись аліменти на користь відповідачки на утримання сина [PERSON] , які остання використовує на власні потреби, а не на дитину, що змушує його звернутись до суду за захистом своїх порушених прав. Відповідачка не погоджуючись із позовними вимогами 04.04.2023 року подала до суду відзив на позов, де зазначила, що ні вона ні позивач не досягли згоди щодо місця проживання сина [PERSON] , тому у відповідності до вимог ч. 1 ст. 161 СК України спір між ними було вирішено органом опіки та піклування, яким визначено проживання малолітнього [PERSON] разом з матірю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Син зареєстрований за цією ж адресою. Рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 10.12.2021 року у задоволенні зустрічного позову [PERSON] до [PERSON] про зміну визначеного місця проживання дитини, відмовлено. Позивач самочинно, без її згоди на те змінив місце проживання сина [PERSON] та вона змушена була подати позов до суду про відібрання дитини та повернення її за попереднім місцем проживання. На даний час справу ще не розглянуто. Провадження по справі зупинено до отримання висновків експертизи. У позовній заяві позивач не зазначає обставини щодо зміни його матеріального або сімейного стану та взагалі не надає відомостей про свої доходи. На підставі вищезазначеного відповідачка просила відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог та стягнути з нього на свою користь судові витрати на професійну правничу допомогу у сумі 2500 грн. Ухвалою судді Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області, [PERSON] матеріали даної цивільної справи було передано судді Павловській І.А. для вирішення питання про об`єднання в одне провадження зі справою №176/2202/21. Відповідно до ухвали П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 22.09.2023 року суд прийшов до висновку, що об`єднання позовів може ускладнити процес розгляду та вирішення спору, у зв`язку з цим справу було повернуто судді Крамар О.М. для продовження судового розгляду. Ухвалою від 11 жовтня 2023 року головуюча Крамар О.М. задовольнила собі самовідвід та розпорядженням заступника керівника апарату Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 11 жовтня 2023 року призначено повторний автоматизований розподіл даної справи. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судових справ між суддями, головуючого визначено суддю Волчек Н.Ю. В провадження судді Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області Волчек Н.Ю. справа надійшла 11.10.2023 року та прийнята до свого провадження ухвалою від 12 жовтня 2023 року. Вказану справу вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Учасники справи про розгляд справи повідомлені належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини справи приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 11 жовтня 2014 року, який рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 29 серпня 2018 року розірвано. /а.с.9, 63/ Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . /а.с.8/ Судовим наказом Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 20.03.2018 року (справі №176/360/18) з позивача на користь відповідачки стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] [INFO] у розмірі частки з усіх видів заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня подачі заяви до суду, тобто з 22 лютого 2018 року. Постановою Жовтоводського міського відділу державної виконавчої служби від 09.07.2019 року відкрито виконавче провадження з виконання вищезазначеного судового наказу. /а.с.10/ Згідно із розрахунком заборгованості зі сплати аліментів від 01.12.2022 року [PERSON] станом на 01.12.2022 року має заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 94003,07 грн./а.с.13/ Крім того, судом встановлено, що за рішенням виконавчого комітету Жовтоводської міської ради від 23.01.2020 року №27 місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] визначено разом з матір`ю, [PERSON] , 1992 року народження за адресою [ADDRESS] (а.с.40). Рішенням виконавчого комітету Жовтоводської міської ради від 17 лютого 2022 року №72 внесено зміни в рішення виконавчого комітету Жовтоводської міської ради від 23.01.2020 року №27 , а саме змінено адресу місця проживання та визначено місцем проживання малолітнього [PERSON] разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . /а.с.41/ Рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 10 грудня 2021 року у задоволенні зустрічного позову [PERSON] до [PERSON] про зміну визначеного місця проживання дитини, відмовлено. Даним рішенням встановлено, що [PERSON] не доведено необхідності змінити місце проживання дитини та дані вимоги є необґрунтованими. Відповідно до свідоцтва про шлюб, відповідачка вдруге одружившись 02 квітня 2022 року, змінила своє прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с.63). За правилами частини 4\~статті 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. За своєю суттю зазначена норма права є нормою матеріального права, оскільки містить право особи на зміну правовідносин, визначених рішенням суду та умови і підстави такої зміни. Той факт, що вона міститься у процесуальному Законі сутті цієї норми не змінює. Отже, за змістом цієї норми права, особа з якої за рішенням суду стягнуто періодичні платежі у випадку зміни будь яких обставин, що впливають на її обов`язок щодо сплати таких платежів має право звернутися до суду, у тому числі щодо припинення такого обов`язку. При цьому зазначена норма не надає чіткого переліку обставин, що впливають на припинення платежів. Зазначена правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 15 травня 2019 року (справа № 511/219/18). У відзиві на позов представник відповідача - адвокат Абрамов В.В. зазначає, що на даний час в провадженні Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про відібрання дитини і повернення її за попереднім місцем проживання. Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 31.08.2022 року у справі №176/2202/21 призначено судово-психіатричну експертизу, провадження по справі зупинено. Таким чином, станом на час розгляду цієї справи питання про місце проживання сина [PERSON] разом з батьком не вирішено. Відповідно до досліджених судом рішень виконавчого комітету Жовтоводської міської ради малолітній Нікіта повинен проживати разом з матір`ю [PERSON] . Фактичне проживання малолітнього [PERSON] разом з батьком, позивачем по справі, без згоди на те матері є незаконним. Акти про фактичне проживання [PERSON] та [PERSON] за адресою [ADDRESS] , судом не беруться до уваги, як належні та допустимі докази проживання сина разом з батьком, з підстав, зазначених вище. Крім того, з даних актів не вбачається ким вони складені та чи уповноважені ці особи щодо складання даних актів. Інших доказів правомірності проживання сина разом з батьком суду не надано. \~ \~ \~ \~ Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у\~статтях 267 - 271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення.\~Сімейний кодекс України\~передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч.3ст.181\~СК України) та на підстави припинення сплати аліментів. З аналізу вказаних статей вбачається, що припинення стягнення аліментів можливим є у тому випадку, коли одержувач аліментів, наприклад, батько дитини не витрачає отримувані нею аліменти на дитину. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я одержувача аліментів. При цьому обов`язок матері - платника аліментів утримувати дитину не припиняється. Відповідно до ст.3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (яка була ратифікована\~Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27 лютого 1991 року\~і набула чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч. 2\~ст. 18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання. За змістом\~ст. 180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. (ч.3\~ст.181 СК України). Відповідно до п. 17\~Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України»\~при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина. Стаття 192 СК України\~вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, а\~ст.273 СК України\~додатково вказує на підстави припинення виплати аліментів. \~ \~ \~ \~Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями\~ст.192 СК України\~зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження, а відсутність імперативної заборони на припинення виплати аліментів, за положеннями\~ст.273 СК України\~має на меті скасування їх присудження. З аналізу вказаних статей вбачається, що припинення стягнення аліментів можливим є у тому \~ \~ \~ \~випадку, коли одержувач аліментів, наприклад, мати дитини не витрачає отримувані нею аліменти на дитину чи, за рішенням суду, після стягнення аліментів з батька, місце проживання дитини визначено саме з платником аліментів (батьком дитини). У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я одержувача аліментів - матері дитини. При цьому обов`язок батька - платника аліментів утримувати дитину не припиняється. Разом з тим, за своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні. Доводи позивача [PERSON] про те, що він утримує сина, а відповідачка витрачає сплачувані ним аліменти на власні потреби не підтверджені жодним доказом, а тому є безпідставними. Доказів про зміну встановленого виконавчим комітетом Жовтоводської міської ради місця проживання дитини суду не надані. Згідно ч. 3\~ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 81 ЦПК України\~визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1\~ст. 89 ЦПК України). Отже, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] не знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, оскільки позивачем не надано суду доказів, які б суд міг покласти в основу задоволення вимог позивача, як це передбачено\~статтями 77-80 ЦПК України, і тому задоволенню не підлягають. Згідно\~ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до приписів\~ст. 141 ЦПК України\~судові витрати в сумі 2500 грн. підлягають стягненню з позивача на користь відповідачки. Дані витрати які відповідачка понесла у зв`язку з розглядом цієї справи підтверджуються наданими нею доказами а саме: договором про надання правничої допомоги №131/23 від 27.03.2023 року, ордером, актом №1 до договору та платіжною інструкцією про сплату [PERSON] адвокату Абрамову В.В. плати за правову допомогу в сумі 2500 грн. (а.с.66-70)

Outcome: approved