Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-19 00:00:00

Представник позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просить стягнути з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду в порядку регресу в сумі 34939,99 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 2684 грн. Зазначає, що позивач відшкодував потерпілому завдані відповідачем збитки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди за участю транспортних засобів, у якій його було визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності, оскільки останній не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Представник позивача в судове засідання не з`явився, просив розглянути справу за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягав. Відповідач в судове засідання жодного разу не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, причину неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності та відзив на позов, не надавав. Згідно до положення ч.3 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Виходячи з викладеного, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 02.03.2021 о 09-30 год. водій [PERSON] керуючи автомобілем «Ford» реєстраційний номер [NUMBER] (власником якого є [PERSON] ), за адресою: м.Харків, на перехресті пров.Короленко та просп.Московський б.5, при виїзді, на нерегульоване перехресті не надав перевагу у русі автомобілю «Mazda» реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] (власником якого є [PERSON] ), який рухався по головній дорозі внаслідок чого сталося зіткнення. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, внаслідок чого спричинені матеріальні збитки. Постановою Київського районного суду м.Харкова від 14.05.2021 відповідача [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно ч.6 ст.82 ЦПК України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду з питань чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Цивільно-правова відповідальність власника автомобіль «Ford» реєстраційний номер [NUMBER] [PERSON] була застрахована у ПрАТ «СК «Євроінс Україна» на підставі Полісу №40/28/4891 від 15.03.2020. За полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, ліміт страхового відшкодування за майнову шкоду 1360000 грн., франшиза 2600 грн. Згідност.990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника або іншої особи, визначеної договором. Пунктом 3 частини 1 статті 988 ЦК України передбачено, що страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Власник пошкодженого в ДТП «Mazda» реєстраційний номер [NUMBER] звернувся до ПрАТ «СК «Євроінс Україна» із заявою про страхове відшкодування. Згідно звіту №11672/1 від 27.05.2021 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортному ТЗ марки «Mazda» реєстраційний номер [NUMBER] , внаслідок його пошкодження, за станом на дату оцінки, становить 154524,72 грн. (вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу складає 191346,66 грн.). З метою визначення вартості пошкодженого в ДТП ТЗ «Mazda» реєстраційний номер [NUMBER] у пошкодженому стані складено Висновок експертного дослідження №11672/1, відповідно до якого вартість ТЗ «Mazda» реєстраційний номер [NUMBER] у пошкодженому стані складає 82044,74 грн. 28.05.2021 ПрАТ «СК «Євроінс Україна» складено розрахунок страхового відшкодування та 28.07.2021 страховий акт по справі №36306/21 на суму 69879,98 грн. (вартість пошкодженого ТЗ до ДТП - 154 524,72 грн. мінус 82044,74 грн. вартість транспортного засобу у пошкодженому стані - франшиза 2600 грн.) 28.07.2021 ПрАТ «СК «Євроінс Україна» здійснило виплату страхового відшкодування на користь власника пошкодженого ТЗ у розмірі 69879,98 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №9993 від 28.07.2021. Відповідно до умов Полісу №AO 2874891, страхувальнику була надана пільга на страховий платіж у розмірі 50% на підставі надання ним пенсійного посвідчення, що відповідає умовам п.13.2 ст.13 ЗУ «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» про надання пільги. Проте, оскільки, як зазначено вище, обов?язковою умовою надання пільги с особисте керування пільговиком забезпеченим ТЗ, а фактично, в момент ДТП, забезпеченим ТЗ керувала інша особа [PERSON] , який не є страхувальником по Полісу №АО 2874891, то відповідач має компенсувати позивачу 50% виплаченого позивачем страхового відшкодування, а саме 34939,99 грн. Відповідно до ст.993 Цивільного кодексу України(далі -ЦК) таст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. За ст.1166 ЦК майнова шкода, завдана неправомірними рішенням діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особо яка її завдала. За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання транспортного засобу), така шкода за ч.2 ст.1187 ЦК відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право) володіє транспортним засобом. На підставі п.1 ч.1 ст.1188 ЦК шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, якщо вона завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно ст.1191 ЦК особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ст.38.2.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Як було встановлено судом, відповідача [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Згідно із частинами 2,5 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. У відповідності до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За змістом п.1 ч.2 ст.22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі. Розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved