Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-27 00:00:00

Представник Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«Споживчий центр»\~звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості в сумі 5500 грн за кредитним договором(оферти) №24.11.2022-100000690 від 27.11.2022 року, а також судового збору в розмірі 2147,20 грн, мотивуючи свої вимоги тим, що спірна заборгованість виникла через невиконання відповідачем умов вказаного кредитного договору. Позивач в судове засідання не з`явився, проте згідно заяви представника, просить суд розглядати справу без їх участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явилася, проте попередньо надіслала письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнає. \~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~\~Дослідивши всі матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до переконання про обґрунтованість заявлених вимог і можливість задоволення позову в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що 27 листопада 2022 року між ТОВ "Споживчий центр" та відповідачем [PERSON] укладений кредитний договір №24.11.2022-100000690 шляхом підписання Заявки, що є невід`ємною частиною цього Договору. Відповідно до його умов ТОВ "Споживчий центр" надало відповідачеві кредит у розмірі 5500,00 грн, строком на 42 дні з дати його надання, зі сплатою процентної ставки «Економ»/«Стандарт», терміном до 07.01.2023 року. Відповідно до умов договору та заявки позичальнику надано кредит у розмірі 5 500,00 грн., що підтверджується чеком про електронний переказ коштів від 27.11.2022 року, а [PERSON] отримала вказані кредитні кошти, призначення платежу: видача за договором №24.11.2022-100000690. Згідно з карткою субконтрагента за договором №24.11.2022-100000690 станом на 04.01.2023 року утворилася заборгованість у розмірі 7040,00 грн., з яких тіло кредиту 5500,00грн., 1540грн. відсотки. Згідно з карткою субконтрагента за договором №24.11.2022-100000690 [PERSON] 04.01.2023 року сплачено відсотки у розмірі 1540грн.. У відповідності до вимог ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно із ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно зі ст. 1050 та ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) громадянину у розмірі та на умовах, встановлених договором, а громадянин зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Оскільки судом встановлено, що відповідач не виконала належним чином взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, суму отриманих від ТОВ "Споживчий центр" грошових коштів не повернула, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором розмірі 5500, 00 грн.. Укладення договору підтверджується наявною у матеріалах справи копією заявки на укладення кредитного договору від 27.11.2022 року та копією Підтвердження укладення кредитного договору, які містять електронний підпис відповідача. У статті 3 Закону України "Про електронну комерцію" зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Положеннями ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. З матеріалів справи вбачається, що заявка до кредитного договору підписана відповідачем одноразовим ідентифікатором W582(а.с.20зв). Абз. 2 ч.2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). За таких обставин, суд задовольняє позовні вимоги ТОВ "Споживчий центр" в повному обсязі. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме з відповідача на користь позивача стягуються витрати по оплаті судового збору у розмірі 1073,60 грн., решта суми 50 % - 1073,60 грн. на підставі ст.142 ч.1 ЦПК України, повертається позивачу з Державного бюджету України, оскільки відповідач повністю визнав позов.

Outcome: approved