Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-20 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до Царичанського районного суду Дніпропетровської області із позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову посилається на те, що 19 червня 2013 року вона з відповідачем [PERSON] зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Царичанського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №35. Від даного шлюбу мають дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Вказала, що з відповідачем різні погляди на подружнє життя, внаслідок чого подальше спільне життя і збереження шлюбу стало неможливим, з відповідачем не проживають разом із 2018 року, просить суд задовольнити заявлені позовні вимоги. Ухвалою суду\~від 15\~вересня 2023\~року \~позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , про розірвання шлюбу прийнято до розгляду, відкрито провадження, розгляд справи призначено в порядку спрощеного провадження з викликом сторін. 06 жовтня 2023 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву від представника відповідача адвоката Бойко Ю.О., в якому вказав, що відповідач [PERSON] заперечує проти задоволення позову на підставі недостовірної інформації зазначеної в позовній заяві, а саме, що сторони не проживають разом із 2018 року, відповідач на розірвання шлюбу згоден, шлюб розривають вперше. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та прохала задовольнити. Представник відповідача адвокат Бойко Ю.О. в судовому засіданні пояснив, що відповідач не згоден на розірвання шлюбу, вважає, що збереження шлюбу є можливим, у 2018 році він з позивачкою проживав однією сім`єю і лише 21.09.2021 позивачка поїхала жити до своїх батьків. Крім того, позивачка вже зверталася до суду із позовом про розірвання шлюбу, який був залишений без розгляду. Однак відповідач усвідомлює, що не має право примушувати позивачку зберегти шлюб. \~ \~ \~ \~Заслухавши сторони, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно із ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони в даній справі зареєстрували свій шлюб 19 червня 2013 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Царичанського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, про що зроблено актовий запис №35, що підтверджується повторним свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER] , виданим Царичанським відділом державної реєстрації актів цивільног остану у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) 02.12.2021р. (а.с.5). Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серія [NUMBER] видане 13.09.2016 року Царичанським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області), [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серія [NUMBER] видане 22.08.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Царичанського районного управління юстиції у Дніпропетровській області) (а.с.6-7). Сторони фактично припинили шлюбні відносини і на даний час живуть окремим життям, сім`я припинила своє існування, формальне продовження шлюбу буде суперечити інтересам кожного з них, внаслідок чого подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим, примирення між ними неможливе, шлюб набув формального характеру й тому суд вважає, що його необхідно розірвати. Загальна декларація прав людини у ч. 2 ст. 16 містить положення, за яким шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст. 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються. За аналогією можливо зробити висновок, що й подальше існування сім`ї як добровільного союзу у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз - шлюб, не може мати місце, а також, приймаючи бажання та право одного з них розірвати шлюб, не може бути незаконно порушене або одного з подружжя не можливо насильно, без його волі змусити перебувати у таких зареєстрованих як шлюб відносинах. Статтею 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачено право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя. Поняття «приватного та сімейного життя» ЄСПЛ не є чітко визначеним, і охоплює широкий спектр питань, серед яких, зокрема, є права особи на приватний простір, право визначати своє приватне життя (справа «Пек проти Сполученого Королівства» від 28 січня 2003 року, заява №44647\\98). Зважаючи на принцип рівноправності жінки та чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час перебування в шлюбі, що передбачає можливість добровільного розірвання шлюбу. Згідно зі ст.\~113\~СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ст.\~141\~ЦПК України з відповідача слід стягнути судові витрати в розмірі 1073,60 грн. на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved