Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-18 00:00:00

17.01.2024 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа виконавчий комітет Кам`янець-Подільської міської ради, про визначення місця проживання малолітньої дитини. Ухвалою суду від 18.01.2024 року прийнято позовну заяву, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. 09.02.2024 року закрито підготовче судове засідання, справу призначено до судового розгляду, про що постановлено ухвалу суду і повідомлено учасників справи. Обгрунтовуючи заявлені позовні вимоги [PERSON] , вказує, що з 26 вересня 2013 року по 29 жовтня 2016 року перебував в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою. Від даного шлюбу у них народилася донька [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу фактичних сімейних відносин не підтримують, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Протягом останнього року спільна старша донька сторін, [PERSON] , постійно проживає разом з батьком за його адресою, а молодша донька, [PERSON] , фактично проживає з матір`ю за її адресою. Кам`янець-Подільська міська рада від 08.02.2024 року № 5/02-25-283, на адресу суду надіслали копію рішення виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради від 07.02.2024 року № 90 «Про затвердження висновку органу опіки та піклування щодо можливості визначення місця проживання дитини». Представник позивача [PERSON] - [PERSON] , який представляє інтереси на підставі ордера серії ВХ № 1060835 від 17.01.2024 року, в судовому засіданні підтримав вимоги свого довірителя, і просить суд визначити місце проживання малолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] , разом із батьком [PERSON] , [INFO] . Відповідачка [PERSON] , в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Позов визнає. Представник третьої особи Бевз Л.Е., яка представляє інтереси виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради, і діє на підставі довіреності № 1/02-25-350 від 25.04.2023 року,в судовому засіданні пояснила, що не заперечують, щодо задоволення позову. Оскільки комісією було обстежено умови проживання за адресою: [ADDRESS] , та встановлено, що вони задовільні, батько забезпечує належне виховання та матеріальне забезпечення дочки [PERSON] , у них склалися добрі стосунки. На засіданні комісії з питань захисту прав дитини, [PERSON] та [PERSON] , підтвердили, що самостійно визначилися щодо місця проживання дітей, проте батько [PERSON] в обґрунтування мети офіційного визначення місця проживання дочки [PERSON] зазначив, що це є необхідним задля реалізації законних інтересів дитини та його прав як батька. Заслухавши осіб, які беруть участь в судовому розгляді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, судом встановлено. Протягом періоду з 26 вересня 2013 року по 29 жовтня 2016 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується відповідною відміткою - штампом про реєстрацію шлюбу в паспорті [PERSON] , а також свідоцтвом про розірвання шлюбу від 29 жовтня 2016 року, виданого Кам`янець-Подільським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 78. Від даного шлюбу у сторін народилась донька, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серія [NUMBER] , актовий запис № 612 , та донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серія [NUMBER] , актовий запис № 393 . Після розірвання шлюбу сторони фактичних сімейних відносин не підтримують, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Протягом останнього року спільна старша донька сторін, [PERSON] , постійно проживає разом з батьком [PERSON] , а молодша донька, [PERSON] , фактично проживає з матір`ю. Позивач самостійно займається вихованням та утриманням старшої доньки, забезпечує доньку матеріально та піклується про неї, цікавиться її станом здоров`я та успіхами, має достатній рівень доходу і власне житло, в якому створені належні умови для проживання дитини та її повноцінного розвитку. Донька з батьком почуває себе у безпеці та спокійно. Згідно витягу з реєстру територіальної громади від 04.01.2024 року, відомо, що [PERSON] , зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] де також зареєстрований [PERSON] -батько дитини. З фактичних обставин даної справи вбачається, що батько [PERSON] самостійно займається вихованням та утриманням старшої доньки сторін, [PERSON] , повністю забезпечує її матеріально та піклується про неї, проявляє батьківську турботу, цікавиться станом здоров`я та успіхами дитини, а відповідач, як мати опікується виключно молодшою донькою, належним чином не виконує свої материнські обов`язки відносно старшої доньки, фактично не цікавиться життям, здоров`ям та розвитком [PERSON] . Вказані обставини свідчать про фактичне самоусунення відповідачки від виконання своїх обов`язків по вихованню та утриманню старшої доньки . Згідно довідки за № 3 від 11.01.2024 року, виданною першою приватною гімназією м. Кам`янець-Подільського, встановлено , що [PERSON] , [INFO] , є ученицею 1 класу. З усіх питань, пов`язаних з навчанням дитини з адміністрацією закладу систематично контактує виключно батько, [PERSON] . Згідно рішення виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради № 90 від 07 лютого 2024 року «Про затвердження висновку органу опіки та піклування щодо можливості визначення місця проживання дитини», орган опіки та піклування вважає можливим визначити місце проживання малолітньої [PERSON] з батьком [PERSON] , оскільки він самостійно займається її вихованням. Комісією було обстежено умови проживання за адресою: [ADDRESS] , та встановлено, що вони задовільні, батько забезпечує належне виховання та матеріальне забезпечення дочки [PERSON] , у них склалися добрі стосунки. На засіданні комісії з питань захисту прав дитини, [PERSON] та [PERSON] , підтвердили, що самостійно визначилися щодо місця проживання дітей, проте батько [PERSON] в обґрунтування мети офіційного визначення місця проживання дочки [PERSON] зазначив, що це є необхідним задля реалізації законних інтересів дитини та його прав як батька. Частиною 1 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Статтею 8 Законом України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно статті 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити отримання дитиною повної загальної середньої освіти, поважати дитину. Відповідно до ч. 4, ч. 6 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я. Фізична особа може мати кілька місць проживання. Відповідно до статті 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Частиною 1 ст. 161 Сімейного кодексу України встановлено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Місце проживання малолітньої дитини з одним із батьків визначається або за місцем проживання матері чи батька, або за конкретною адресою. Із системного тлумачення ч. 1 ст. 3, ст. 9 Конвенції про права дитини, ч. ч. 2 і 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 161 СК України випливає, що при вирішенні спору про визначення місця проживання дитини, необхідно враховувати передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини. При цьому має істотне значення, хто з батьків виявляє більшу увагу до дитини і турботу про неї, її вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дитини. З аналізу норм сімейного законодавства вбачається, що у тому разі, коли батьки дитини спільно не проживають, право визначати місце проживання дитини залишається за кожним з батьків. Питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватись не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все, з урахуванням прав та законних інтересів дитини.

Outcome: approved