Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-13 00:00:00

У серпні 2023 року позивачка звернулася до суду з позовом до Губиниської селищної ради у якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , у порядку спадкування за законом. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що [INFO] померла її матір [PERSON] . Після її смерті залишилося спадкове майно, до складу якого увійшов, зокрема, житловий будинок, розташований за вищезазначеною адресою. Цей будинок [PERSON] успадкувала після смерті [PERSON] у порядку спадкування за заповітом. Проте, за життя [PERSON] не встигла оформити право власності на спадкове майно. [PERSON] звернулася до суду з метою захисту своїх спадкових справ, проте рішення у справі за її позовом ухвалено вже після її смерті, про що представнику матері не було відомо. Позивачка своєчасно звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та про видачу свідоцтва про право на спадщину. Однак, нотаріусом їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку відсутністю документів, що підтверджують виникнення у спадкодавця права власності на спадкове майно, рішення суду у справі №183/5329/21 ухвалено після смерті [PERSON] . Ухвалою судді від 14 серпня 2023 року відкрито провадження у справі\~ в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання, витребувано докази. 13 грудня 2023 року ухвалою суду закрито підготовче засідання, призначено справу до судового розгляду. У судове засідання позивач та її представник не з`явилися, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. У судове засідання представник відповідача не з`явився, просив розгляд справи проводити за відсутності представника Губиниської селищної ради, у вирішенні справи покладаються на розсуд суду. Представник третьої особа у судове засідання не з`явився, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи за\~ відсутності представника нотаріальної контори. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.12). Позивачка є донькою померлої [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, копією свідоцтва про укладення шлюбу в частині зміни прізвища « [PERSON] » на « [PERSON] », копією свідоцтва про шлюб в частині зміни прізвища матері позивачки з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с.29-31). Після смерті матері позивачка звернулася до Другої новомосковської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області із заявою про прийняття спадщини, нотаріусом заведено спадкову справу (а.с. 55-68). Як вбачається з копії спадкової справи [PERSON] на момент смерті постійно проживала та була зареєстрована одна, заповіт від її імені не посвідчувався. Відомості про інших спадкоємців у матеріалах спадкової справи відсутні. Позивачці видано свідоцтва про право на спадщину за законом на частину майна [PERSON] , стосовно майна, яке не є предметом спору у даній справі. З матеріалів спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] вбачається, що представник позивачки [PERSON] за довіреністю [PERSON] подав нотаріусу заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , у порядку спадкування за законом, до якої додав копію рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 серпня 2022 року у справі №183/5329/21, у відповідності до якого визнано за [PERSON] право власності на спірний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами,\~ в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Листом нотаріуса №727/0214 від 28.06.2023 позивачці [PERSON] повідомлено про відсутність підстав для видачі свідоцтва про право на спадщину на спірний житловий будинок у зв`язку з тим, що рішення суду у справі №183/5329/21, яким за [PERSON] визнано право власності на спадкове майно ухвалено після смерті позивача. Відповідно до ст. 1216 ЦК України,\~ спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У статті 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Як встановлено у\~ ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Стосовно належності спадкового житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами спадкодавцю [PERSON] , суд вважає за необхідне зазначити наступне. Рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 серпня 2022 року у справі №183/5329/21, у відповідності до якого визнано за [PERSON] право власності на спірний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами,\~ в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] ,\~ не є підставою для виникнення у [PERSON] права власності, оскільки воно ухвалене після смерті останньої. З цих же підстав встановлені вказаним рішенням обставини не мають преюдиційного значення. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.98). Після його смерті заведено спадкову справу на підставі заяви [PERSON] (а.с.91-137). З наявної у спадковій справі довідки вбачається, що на день смерті [PERSON] був зареєстрований та проживав один за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою № 199, виданою 13 серпня 2007 року Василівською сільською радою Новомосковського району Дніпропетровської області. З матеріалів спадкової справи № 116/2007, заведеної після смерті [PERSON] , померлого [INFO] вбачається, що останнім за життя були складені заповіти, а саме: За життя 08 жовтня 2005 року [PERSON] залишив заповіт, у відповідності до якого на випадок своєї смерті усе належне йому майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, усі майнові права та обов`язки, а також ті майнові права та обов`язки, які належатимуть йому на день смерті, заповів [PERSON] (а.с.99). Згідно із ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. У спадковій справі наявні інші заповіти, які складені раніше від 08.10.2005. Відповідно до приписів ч.ч. 2-4 ст. 1254 ЦПК України заповідач має у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить. Кожний новий заповіт скасовує попередній і не відновлює заповіту, який заповідач склав перед ним. Враховуючи наведені норми закону, заповіт складений спадкодавцем [PERSON] пізніше на ім`я позивача [PERSON] , а саме 08 жовтня 2005 року за реєстровим № 2-4209 скасовує попередні заповіти від 01 травня 2000 року за реєстровим № 100 та від 30 листопада 2000 року за реєстровим № 192, складений [PERSON] на ім`я свого сина [PERSON] . У встановлений ст. 1270 ЦК України строк, позивач [PERSON] звернулася до Новомосковської районної державної нотаріальної контори Дніпропетровської області із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] , у зв`язку з чим їй були видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно, що не є предметом спору у цій справі. Відомості про наявність інших спадкоємців після смерті [PERSON] , у матеріалах спадкової справи відсутні. Листом державного нотаріуса від 24 березня 2021 року за вих. № 435/02-14 [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] на житловий будинок [ADDRESS] було відмовлено з тих підстав, що нею не надані правовстановлюючі документи, які підтверджують право власності на спадкове майно за спадкодавцем. Згідно з листом Комунального підприємства «Новомосковське міське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради» від 29 січня 2020 року за вих.\~ 20086/21, відповідно до інвентаризаційної справи станом на 29 грудня 2012 року власником будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого 04 листопада 1988 року відповідно до рішення № 275 виконавчого комітету Новомосковської районної Ради від 23 вересня 1988 року, зареєстрованого в БТІ 04 листопада 1988 року за р.№ 142-1 (а.с.132). Крім того, згідно довідки №71 від 31.01.2021, виданої Василівським старостинським округом Губиниської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області, будинок у [ADDRESS] згідно запису в по господарській книзі о/р 02385 значиться за [PERSON] (а.с.133). Згідно з розпорядженням сільського голови Василівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області № 6 від 26 січня 2016 року було здійснено перейменування вулиць в населених пунктах Василівської сільської ради, зокрема вулицю Жовтнева перейменовано на вулицю Осіння (а.с.134). Як вбачається з технічного паспорту виготовленого станом на 25 травня 2021 року на, житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] складається з: житлового будинку літ. «А-1», загальною площею 64,4 кв.м., житловою площею 31,8 кв.м.; прибудови літ. «а»; ґанку літ. «а1»; сараю літ. «В»; погрібу літ. «Г»; вбиральні літ. «Д»; колодязя № 1 . Роки побудови 1950-1985. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначався рік введення в експлуатацію будинку. Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по веденню книг погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими наказом Центрального статистичного управління СРСР від 13 квітня 1979 року № 112/5 (далі - Вказівки № 112/5), а згодом - аналогічними Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року за № 5-24/26, та Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 25 травня 1990 року № 69 (далі - Вказівки № 69). Відповідно до п. 7 Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затвердженого ЦСУ СССР 12 травня 1985 року № 5-24/26, дані книги погосподарського обліку використовуються, зокрема, для обліку житлових будинків, що належать громадянам на праві приватної власності. Записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 № 1952-IV речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними\~ якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. За часів дії законодавства\~ УРСР момент виникнення права власності на будинки, споруди не залежав від державної реєстрації його права. З наведеного вбачається, що записи в погосподарських книгах є\~ належним\~\~ підтвердженням права власності особи на нерухоме майно. Оскільки право власності [PERSON] зареєстровано у КП «Новомосковське міське бюро технічної інвентаризації», а також у погосподарських книгах сільського населеного пункту, а відсутність правовстановлюючого документу не є підставою для припинення права власності, на підставі досліджених доказів суд дійшов висновку, що йому належало спірне домоволодіння. Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Та обставина, що [PERSON] за життя не встигла оформити право власності на спадкове майно не спростовує факту виникнення у неї права на це майно у порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] з часу відкриття спадщини. Оскільки позивачка є спадкоємицею першої черги за законом після померлої [PERSON] , яка набула право власності на спірне домоволодіння у порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , а також враховуючи що позивач за допомогою належних та допустимих доказів довела той факт, що померлому\~ [PERSON] належав спірний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, суді дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved