Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-25 00:00:00

13.12.2023 позивач звернулась в суд з цим позовом, в якому просила розірвати шлюб з відповідачем. Стислий виклад позиції позивача. Позивач з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21.09.2021. Від даного шлюбу спільних дітей у сторін немає. Позивач не перебуває в стані вагітності. Позивач вказала, що спочатку сімейне життя сторін складалось добре, однак з часом між сторонами почали виникати постійні непорозуміння та сімейні сварки по причині зневажливого ставлення відповідача до дітей позивача, народжених від попереднього шлюбу. З жовтня 2023 року шлюбні відносин між ними припинились остаточно. Сторони перестали розуміти та любити один одного, проживати однією сім`єю, вести домашнє господарство. На даний час шлюб носить формальний характер, без фактичних сімейних відносин, а тому підлягає розірванню. Добровільно розірвати шлюб через органи РАЦС відповідач відмовляється, а тому позивач була змушені звернутись з позовом до суду. Процесуальні дії, заяви та клопотання. 15.12.2023 ухвалою судді відкрито провадження у справі. Визначено розгляд справи провести за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. В позовній заяві позивач просила проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження за наявними в справі матеріалами. Стислий виклад позиції відповідача. 28.12.2023 на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого останні не заперечував проти розірвання шлюбу з позивачем, позовні вимоги визнав в повному обсязі, проте на підставі ст. 178 ЦПК України просив судові витрати покласти на позивача з підстав того, що він являється пенсіонером та визнає позов в повному обсязі, за відсутності проведених позивачем дій для досудового врегулювання спору. Просив розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження. Інших заяв до суду не надходило. З огляду на вищезазначене суд на підставі частини 5 статті 279 ЦПК України розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідно до положень частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Фактичні обставини, встановлені судом. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебувають у шлюбі, який 21.09.2021 був зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Жмеринці Жмеринського району Вінницької області Центрально - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), актовий запис № 186 (а.с.7). Позивач та відповідач як одна сім`я не живуть, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Мотиви суду. Норми права, які застосовані судом. Відповідно до частини 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з частини 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Позов підлягає задоволенню, оскільки позивачка не бажає жити з відповідачем однією сім`ю, і відповідач з цим погодився. А примушування жінки та чоловіка до шлюбу, законом не допускається. Розподіл судових витрат між сторонами. Суд розподіляє судові витрати на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України пропорційно задоволених позовних вимог. Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до частини першої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Пунктами 1, 2 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача. Враховуючи, що позовні вимоги позивача задоволені в повному обсязі, то на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені витрати на правничу допомогу (а.с.11-15) в розмірі 1200 грн. Крім того, відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України в разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 50 відсотків сплаченого судового збору, що становить 536,80 грн, інших 50 відсотків судового збору, сплаченого при подачі позову, підлягає поверненню позивачу з державного бюджету. На підставі викладеного та

Outcome: approved