Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-25 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та відповідача. 28.12.2023 року [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Кухта О.В., звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між сторонами погіршились відносини в сім`ї, припинено шлюбні відносини, сформувалися протилежні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, спільного господарства не ведуть, подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим, строк для примирення не потрібен. Виходячи з викладеного, позивач просила суд розірвати шлюб, укладений 01.08.2009 року між нею та відповідачем, зареєстрований виконкомом Кам`яницької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, про що зроблено відповідний актовий запис №64. Відповідач відзиву на позовну заяву не надав. Заяви (клопотання) учасників справи. У судове засідання сторони не з`явилися, Позивачкою та її представником через канцелярію суду подано заяву, в якій позовні вимоги підтримують в повному обсязі, справу просять розглянути у їх відсутності. Відповідачем через канцелярію суду подано заяву про визнання позовних вимог, справу просить розглянути у його відсутності. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Інші процесуальні дії у справі. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.12.2023 справу передано на розгляд на судді Голяні О.В. Ухвалою суду від 29.12.2023 року відкрито провадження у справі, постановлено проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження. Фактичні обставини, встановлені судом. 01.08.2009 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований виконкомом Кам`яницької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, про що зроблено відповідний актовий запис №64, що стверджується долученим до матеріалів справи оригіналом свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 01.08.2009 року. Від даного шлюбу у сторін народились двоє дітей: - син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 26.07.2011 року; - - син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 05.03.2015 року. Оцінка Суду. Згідно із частиною першою статті 110 Сімейного кодексу України (далі СК) позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. А частиною другою статті 112 СК передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В свою чергу відповідно до статті 51 Конституції України, частини першої статті 24 СК шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Як вбачається з матеріалів справи, спільне подружнє життя у них не склалося, вони припинили шлюбні стосунки і поновлювати їх не мають наміру, примирення і збереження сім`ї є неможливим. За таких обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, та інші обставини життя подружжя, суд знаходить підстави для розірвання шлюбу, оскільки його збереження суперечило б інтересам сторін. Розподіл судових витрат між сторонами. За змістом статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, згідно квитанції АТ «КОМІНВЕСТБАНК» №ПН689 від 27.12.2023 року позивачкою було сплачено 1 073 грн. 60 коп. судового збору, який підлягає стягненню з відповідача. Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. На підставі викладеного, суд вважає, що 50 відсотків сплаченого позивачкою судового збору слід повернути позивачу з державного бюджету, а решту 50 відсотків стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved