Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-27 00:00:00

06.11.2023 року до суду звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про визнання іпотеки припиненою та зняття заборони відчуження з нерухомого майна. В позові посилався на те, що він є власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 24.03.2006 року, та земельної ділянки за вказаною адресою на підставі державного акту на право власності на землю серії ЯИ №206024. 01.08.2013 року між позивачем та відповідачем було укладено договір позики, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Любіченковським О.О. за №592, відповідно до якого позивач отримав позику в розмірі 200000 грн. і зобов`язався повернути вказану суму не пізніше 01.08.2016 року. В забезпечення зобов`язань з повернення грошових коштів позивач передав в іпотеку відповідачу житловий будинок за адресою: [ADDRESS] та земельну ділянку за вказаною адресою, що було зафіксовано в договорі іпотеки від 01.08.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Любіченковським О.О. за №593. Відповідно Витягів з державного реєстру речових право на нерухоме майно №7435057, №7437450, №7439682 та №7441069 від 01.08.2013 року на будинок та земельну ділянку приватним нотаріусом була внесена інформація про реєстрацію іпотеки та державну реєстрацію обтяження. Відповідно ухвали Ленінського районного суду м. Запоріжжя по справі №334/5347/19 від 14.04.2021 року була затверджена мирова угода у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки, яка вступила в законну силу 30.04.2021 року. В день винесення ухвали 14.04.2021 року позивачем були передані грошові кошти відповідачу в розмірі 428026,06 грн. в присутності представника позивача: адвоката Ставного Г.І., про що відповідачем була складена розписка від 14.04.2021 року. Таким чином позивач повернув грошові кошти відповідачу в повному обсязі і з урахуванням ухвали Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 14.04.2021 року основне зобов`язання є припиненим. Позивач звернувся до державних реєстраторів прав на нерухоме майно з проханням зняти іпотеку та заборону на нерухоме майно та земельну ділянку, однак отримав рішення про відмову в проведення реєстраційних дій від 20.10.2023 року №69841840, №69842093, №69841849, №69842293, оскільки подані документи не відповідають вимогам Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Позивач звернувся до відповідача з проханням з`явитися до приватного нотаріуса з заявою про погашення зобов`язань та зняття іпотеки та заборони відчуження стосовно майна позивача, разом з тим отримав відмову без пояснення причин. Отже, незважаючи на фактичне припинення як основного зобов`язання між позивачем та відповідачем, так і припинення іпотеки, відповідач не звернувся ані до державного реєстратора із заявою про державну реєстрацію припинення іпотеки, ані до нотаріуса із повідомленням про погашення позики та припинення іпотечного договору. Станом на теперішній час житловий будинок та земельна ділянка, на якій він розташований, продовжують перебувати в іпотеці та під забороною відчуження, що порушує права позивача. За належного виконання у повному обсязі забезпеченого іпотекою основного зобов`язання за кредитним договором припиняється як це зобов`язання, так і зобов`язання за договором іпотеки, які є похідним від основного зобов`язання. Вказані правові висновки викладені у Постановах Верховного Суду: від 14.02.2018 року у справі № 910/16461/16; від 14.11.2018 року у справі № 500/4127/16-ц; від 06.08.2020 року у справі № 337/1000/19; від 28.04.2021 року у справі № 569/14282/19, від 07.07.2021 року у справі № 756/13164/18. Відповідно п.2.2.2 договору іпотеки у разі належного (повного) виконання зобов`язань за договором позики відповідач зобов`язався виключити запис про обтяження предмету іпотеки з Державного реєстру іпотек, разом з тим порушив зобов`язання. Таким чином, враховуючи ігнорування відповідачем положень іпотечного договору та законодавства, позивач вважає належним способом захисту прав звернення до суду з позовом про визнання іпотеки припиненою та зняття заборони відчуження з нерухомого майна та земельної ділянки, які передавалися позивачем в іпотеку. Прохав: 1) визнати припиненою іпотеку за іпотечним договором від 01.08.2013 року, посвідченим приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Любіченковським О.О. та зареєстрованим в реєстрі за номером №593; 2) зняти заборону відчуження з нерухомого майна - житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , який належить [PERSON] , накладену приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Любіченковським О.О. на підставі іпотечного договору №593 від 01.08.2013 року та зареєстровану приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Любіченковським О.О. за реєстраційним номером (реєстраційний номер обтяження) 1979731; 3) зняти заборону відчуження з нерухомого майна - земельної ділянки, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 2310100000:04:033:0190, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 25288823101, яка належить [PERSON] , накладену приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Любіченковським О.О. на підставі іпотечного договору №593 від 01.08.2013 року та зареєстровану приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Любіченковським О.О. за реєстраційним номером (реєстраційний номер обтяження) 1980654. Судові витрати покласти на відповідача. 15.11.2023 року ухвалою судді відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено до розгляду в підготовче засідання. 03.01.2024 року до суду звернувся відповідач [PERSON] з відзивом на позов, в якому посилався на те, що в обґрунтування позову позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов укладеного між сторонами Договору іпотеки від 01.08.2013 року, а саме п.2.2.2, та просить суд визнати припиненою іпотеку та зняти заборону відчуження з нерухомого майна. 14.04.2021 року [PERSON] сплатив заборгованість за договором позики у розмірі 428026,06 грн., про що [PERSON] власноручно у цей день склав розписку. Фактично суд у резолютивній частині ухвали від 14.04.2021 року по справі №334/5347/19 зазначив, що за умови сплати [PERSON] заборгованості за договором позики іпотека припиняється, а мирова угода є підставою для реєстрації припинення іпотеки, тому вважає, що іпотека за іпотечним договором від 01.08.2013 року припинилась ще 14.04.2021 року. Зазначає, що під час підписання мирової угоди та під час передачі грошових коштів та складання розписки, представник [PERSON] наголошував, що будь-яких інших документів ніж розписка та мирова угода підписувати не треба, цих документів буде достатньо для підтвердження припинення іпотеки та зняття заборони відчуження з нерухомого майна, а також те, що його участі у знятті заборони не вимагається. Проте, що заборона відчуження з нерухомого майна не знята йому стало відомо під час ознайомлення з матеріалами цієї судової справи. Стосовно тверджень позивача, що нібито йому надсилались повідомлення з пропозицією з`явитись до нотаріуса та підписати документи зазначає, що згідно п.6.5 договору іпотеки від 01.08.2013 року всі повідомлення між сторонами здійснюються у письмовій формі, однак, починаючи з 21.04.2021 року та по теперішний час, будь-яких письмових звернень чи повідомлень від позивача не надходило. Повідомив, що ним планується понесення витрат 10000 грн. за надання правничої допомоги. Прохав відмовити у задоволенні позову, судові витрати віднести за рахунок позивача. 24.01.2024 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду по суті. 28.02.2024 року в судове засідання позивач не з`явився, 28.02.2024 року подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав та прохав задовольнити. 28.02.2024 року в судове засідання відповідач та його представник: адвокат Бобров Р.В. не з`явилися, 28.02.2024 року представник надав заяву про розгляд справи у його відсутність, заперечував проти задоволення позову, прохав відмовити у задоволенні позову, судові витрати покласти на позивача. Виходячи з положень ч.3 ст.211 ЦПК України суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні судового засідання за відсутності учасників процесу. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно ст.12\~ЦПК України\~цивільне судочинство\~здійснюється на\~засадах змагальності\~сторін.\~Учасники справи\~мають рівні\~права щодо\~здійснення всіх\~процесуальних прав\~та обов`язків,\~передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Стаття 13 ЦПК України передбачає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. [INFO] в м. Запоріжжя народився позивач [PERSON] , рнокпп [NUMBER] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , паспорт громадянина України № [NUMBER] від 17.04.2019 року, орган видачі 2314, що підтверджується матеріалами справи. Позивач [PERSON] є власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 24.03.2006 року, та власником земельної ділянки площею 0,1 га за адресою: [ADDRESS] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯИ №2066024 від 23.07.2012 року. 01.08.2013 року між позивачем та відповідачем було укладено договір позики, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Любіченковським О.О. за №592, відповідно до якого позивач отримав позику в розмірі 200000 грн. і зобов`язався повернути вказану суму не пізніше 01.08.2016 року. В забезпечення зобов`язань з повернення грошових коштів позивач передав в іпотеку відповідачу житловий будинок за адресою: [ADDRESS] та земельну ділянку за вказаною адресою, що було зафіксовано в договорі іпотеки від 01.08.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Любіченковським О.О. за №593. Відповідно Витягів з державного реєстру речових право на нерухоме майно №7435057, №7437450, №7439682 та №7441069 від 01.08.2013 року на вказаний житловий будинок та земельну ділянку приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Любіченковським О.О. була внесена інформація про реєстрацію іпотеки та державну реєстрацію обтяження. 14.04.2021 року ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя по справі №334/5347/19 була затверджена мирова угода у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки: сторони дійшли спільної згоди щодо звернення стягнення на предмет іпотеки на наступних умовах: Відповідач визнає свою заборгованість перед Позивачем за договором позики від 01.08.2013 року укладеним між [PERSON] та [PERSON] та посвідченим приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Любіченковським О.О. зареєстровано в реєстрі за № 592 у загальному розмірі 428026,06 грн. (сума основного боргу 280000 грн., три процента річних від простроченої суми за період з 02.08.2016 року по 04.07.2019 року у розмірі 24546,06 грн. та інфляційних витрат за період з 02.08.2016 року по 04.07.2019 року у розмірі 123480 грн.); Відповідач зобов`язується сплатити заборгованість за договором позики у розмірі 428026,06 грн. в строк до 15.04.2021 року, про що Позивач зобов`язується власноручно скласти розписку на прийняття зазначеної грошової суми; Сторони дійшли згоди що після повного виконання Відповідачем пункту 2 цієї Мирової угоди, припиняються зобов`язання за основним договором позики від 01.08.2013 року та Договору про внесення змін № 1 до Договору позики від 01.08.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Любіченковським О.О. за реєстровим № 592, укладеним між [PERSON] та [PERSON] та посвідченим приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Любіченковським О.О. зареєстровано в реєстрі за № 592, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Любіченковським О.О. та зареєстрованим в реєстрі за № 244, та припиняються зобов`язання за договором іпотеки від 01.08.2013 року, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського округу Любіченковським О.О. зареєстровано в реєстрі за № 593, укладеним між [PERSON] та [PERSON] на наступне нерухоме майно: - житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що належить [PERSON] (Іпотекодавцю) на праві приватної власності, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 25242323101, опис об`єкту нерухомого майна: житловий будинок літ А, фундамент літ И, фундамент літ. З, сарай Ж, сарай Б, погріб літ пг, літня кухня літ.Е, навіс літ К, паркан № 1, водопровід № 2, водопровід № 3, загальна площа 36,8 кв. м., житлова площа 29,9 кв. м.; - земельна ділянка, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що належить [PERSON] (Іпотекодавцю) на праві приватної власності на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №206024, цільове призначення земельної ділянки - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), площею 0,1000 га, кадастровий номер земельної ділянки 2310100000:04:033:0190. Після повного виконання Відповідачем пункту 2 цієї Мирової угоди, ця мирова угода є підставою для реєстрації припинення іпотеки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Після затвердження даної мирової угоди сторони відмовляються від будь-яких претензій майнового характеру один до одного. Зазначена ухвала набрала законну силу 30.04.2021 року. 14.04.2021 року [PERSON] передав [PERSON] грошові кошти в розмірі 428026,06 грн., про що складена розписка від 14.04.2021 року. Позивач звернувся до державних реєстраторів прав на нерухоме майно з проханням зняти іпотеку та заборону на нерухоме майно та земельну ділянку, однак отримав рішення про відмову в проведення реєстраційних дій від 20.10.2023 року №69841840, №69842093, №69841849, №69842293, оскільки подані документи не відповідають вимогам Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Суд, задовольняючи позов, виходить з наступного. Згідно ст.15\~ЦК України\~кожна особа\~має право\~на захист\~свого цивільного\~права у\~разі його\~порушення,\~невизнання або\~оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно ст.16\~ЦК України\~кожна особа\~має право\~звернутися до\~суду за\~захистом свого\~особистого немайнового\~або майнового\~права та\~інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: припинення дії, яка порушує право. Відповідно ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно ч.1 ст.317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпорядження майном. \~ \~ \~ \~Відповідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. У ст.599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно ст.3 Закону України «Про іпотеку» іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Згідно ст.4 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель зобов`язаний звернутися до державного реєстратора із заявою про державну реєстрацію припинення іпотеки не пізніше 14 днів з дня повного погашення боргу за основним зобов`язанням, забезпеченим іпотекою. Згідно ст.17\~Закону України\~«Про іпотеку»\~іпотека припиняється\~у разі: припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору. Відповідно ст.74 Закону України «Про нотаріат» одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, звернення органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна. Згідно п.1 ч.2 ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація\~обтяжень проводиться\~на підставі: 1) судового рішення щодо набуття, зміни або припинення обтяження речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості, що набрало законної сили. Відповідно п.2.2.2 договору іпотеки від 01.08.2013 року у разі належного (повного) виконання зобов`язань за договором позики Іпотекодержатель зобов`язується виключити запис про обтяження предмету іпотеки з Державного реєстру іпотек. Судом встановлено, що до суду звернувся позивач, який є власником житлового будинку та земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , які передані в іпотеку за договором іпотеки від 01.08.2013 року в забезпечення виконання зобов`язань за договором позики від 01.08.2013 року, з позовом про захист свого права власності, оскільки на вказане нерухоме майно накладено обтяження, з вимогою про визнання іпотеки припиненою та зняття заборони відчуження з нерухомого майна, оскільки основне зобов`язання за договором позики від 01.08.2013 року з урахуванням ухвали Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 14.04.2021 року по справі №334/5347/19 про затвердження мирової угоди виконано, що підтверджується розпискою відповідача від 14.04.2021 року. Суд доходить висновку, що з урахуванням того, що іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання, однак відповідач як іпотекодержатель після повного погашення позивачем боргу за основним зобов`язанням в порушення ст.4 Закону України «Про іпотеку» та п.2.2.2 договору іпотеки від 01.08.2013 року не звернувся до реєстратора з заявою про державну реєстрацію припинення іпотеки, а наявність такого обтяження створює перешкоди позивачу у здійсненні права власності на нерухоме майно та реалізації законних прав та інтересів, то наявні підстави для визнання іпотеки припиненою та зняття заборони відчуження з нерухомого майна в судовому порядку. Вказаний висновок суду підтверджується Постановами Верховного Суду: від 14.02.2018 року у справі № 910/16461/16; від 14.11.2018 року у справі № 500/4127/16-ц; від 06.08.2020 року у справі № 337/1000/19; від 28.04.2021 року у справі № 569/14282/19, від 07.07.2021 року у справі № 756/13164/18. Відтак, суд не бере до уваги посилання відповідача у відзиві, та вважає, що право позивача на володіння, користування та розпорядження нерухомим майном підлягає судовому захисту шляхом визнання іпотеки припиненою та зняття заборони відчуження з нерухомого майна. А тому позов підлягає задоволенню, як такий, що ґрунтується на законі, підтверджений встановленими обставинами та перевірений наданими суду доказами. Відповідно ч.1 п.6 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки судом задоволено вимоги позивача в повному обсязі, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на сплату судового збору в сумі 3220,80 грн.

Outcome: approved