Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-26 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом, який в подальшому неодноразово уточнювали, в якому просять: витребувати у [PERSON] - керівника ТОВ «Клініка Меделіт», ТОВ «Клініка Меделіт» та передати [PERSON] та [PERSON] наступне обладнання з усіма комплектуючими та агрегатами: Система ультразвукова діагностична MyLab 20 Plus, виробництва ESAOTE Europe B.V. (Нідерланди) (серійний номер SN: 40-08975) в комплекті: датчик LA 523 лінійний до Системи ультразвукової діагностичної MyLab 20 Plus. Серійний номер SN: 156/24028; датчик конвексний СА 631 МНz до Системи ультразвукової діагностичної MyLab 20 Plus. Серійний номер SN: 185/03919; датчик ЕС 1123 END-FIRE CAVITY до Системи ультразвукової діагностичної MyLab 20 Plus. Серійний номер 11205201; аналізатор гематологічний автоматичний RT-7600, виробництва Rayto Life and Analytical Science Co.,Ltd. (Китай). Серійний номер SN: 8012170092; центрифуга СМ-6М виробництва ELMI Ltd. (Латвія). Серійний номер SN: 11021104B1; інкубатор термостат RTA-19, виробництва Rayto Life and Analytical Science Co./Ltd. (Китай), серійний номер SN: 581213064Е, які позивачки вважають належним їм на праві власності майном. В обґрунтування пред`явлених вимог зазначили наступне. [PERSON] та [PERSON] , є спадкоємцями майна [PERSON] , який помер [INFO] . [PERSON] заснував в 2011 році ТОВ «Клініка Меделіт» в якій був єдиним засновником до 2016 року. До складу співвласників ТОВ «Клініка Меделіт» у 2016 році прийнято [PERSON] , а у 2018 році - [PERSON] . Крім того [PERSON] був зареєстрований як Фізична особа-підприємець (далі - ФОП). В 2011 році [PERSON] взяв грошовий кредит в банку ПАТ «ВТБ Банк» для придбання медичного діагностичного обладнання та лабораторного обладнання, реагентів та витратні матеріали на суму - 495 009,80 тис. грн. (62 200 USD), який оформив на ФОП [PERSON] та сплачував кредитні зобов`язання перед банком ПАТ «ВТБ Банк» як ФОП. У власності [PERSON] перебувало наступне майно: система ультразвукова діагностична MyLab 20 Plus, виробництва ESAOTE Europe B.V. (Нідерланди), в комплекті. Серійний номер SN: 40-08975 - 1 шт.; датчик LA 523 лінійний до системи ультразвукової діагностичної MyLab 20 Plus. Серійний номер SN: 156/24028 - 1 шт.; датчик конвексний СА 631 MHz до системи ультразвукової діагностичної MyLab 20 Plus. Серійний номер SN: 185/03919 - 1 шт.; датчик ЕС1123 END-FIRE CAVITY до системи ультразвукової діагностичної MyLab 20 Plus. Серійний номер SN 11205201 - 1 шт.; аналізатор гематологічний автоматичний RT-7600, виробництва Rayto Life and Analytical Science Co.,Ltd. (Китай). Серійний номер SN: 801217009EZY - 1 hit.; центрифуга CM-6M виробництва ELMI Ltd. (Латвія). Серійний номер SN: 11021104В1 - 1 шт.; інкубатор термостат RTA-19, виробництва Rayto Life and Analytical Science Co., Ltd. (Китай). Серійний номер SN: 581213064E - 1 шт.; кольпоскоп KN-2200. Серійний номер 11041534 - 1 шт.; програмне забезпечення KN-2200-Ішт.; аналізатор полу автоматичний біохімічний RT 9600 - 1 шт.; імуноферментний аналізатор RT 2100 С - 1 шт.; біохімічний аналізатор RT 1904 С - 1 шт. Вказане майно є спадковим майном. Обладнання належало померлому на підставі Договору А2908 від 29.08.11, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «ІнтерМед» (код ЄДРПОУ 31169792) та фізичною особою - підприємцем [PERSON] та Акту приймання - передачі товару від 03.10.2011 року. В подальшому [PERSON] вищезазначене майно передав в оренду ТОВ «Клініка Меделіт», засновником та керівником якої він і був до останніх днів свого життя. Весь цей час вказане вище медичне обладнання перебувало в оренді ТОВ «Клініка Меделіт», яке щомісяця сплачувало кошти на ФОП [PERSON] , на підставі договору оренди майна за користування даним майном. Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом від 31.07.2021 року №1416 [PERSON] , дружині померлого [PERSON] , належить 3/4 частки вищезазначеного спадкового майна. Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом від 31.07.2021 року №1417 [PERSON] , донці померлого [PERSON] , належить 1/4 частка вищезазначеного спадкового майна. Після смерті [INFO] [PERSON] , донька померлого, [PERSON] ,. прийняла спадщину після смерті батька, в тому числі і корпоративні права в ТОВ «Клініка Меделіт». Також, [PERSON] звернулася з проханням вирішити питання участі останньої, як співзасновника, у складі ТОВ «Клініка Меделіт», а саме продажу її долі в ТОВ «Клініка Меделіт» та повернення медичного обладнання, яке належало на праві власності ФОП [PERSON] , власником якого був її батько [PERSON] . Зазначене вище медичне обладнання не належить ТОВ «Клініка Меделіт», що підтверджується тим, що на балансі товариства та основних засобах товариства дане обладнання не обліковується, статутний капітал товариства не збільшувався на суму вартості медичного обладнання. Так, статутний капітал товариства становить 1515,15грн, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру юридичних та фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 12.10.2021 р. На медичне обладнання, яке успадковане після смерті [PERSON] , крім Свідоцтв про право на спадщину, Позивачі мають документи про його придбання саме [PERSON] , а саме: договори купівлі - продажу обладнання, рахунок-фактура, акт прийому-передачі, опис товару (медичне обладнання), видаткові накладні, довідки банку про погашення кредиту. Також, відповідно до змісту акту прийому передачі від 03 жовтня 2011 року, покупець ФОП [PERSON] прийняв від продавця Товариства з обмеженою відповідальністю «ІнтерМед» товар, а саме медичне обладнання, згідно Додатків №1, 2 до договору №А2908 від 29 серпня 2011 року, в яких зазначені заводські номери обладнання. В подальшому, орендодавець ФОП [PERSON] передав орендатору директору ТОВ «Клініка Меделіт» Бушанському В.М. в оренду вищезазначене майно, що підтверджується відповідною специфікацією, яка є додатком до договору №1 від 03 січня 2012 року. 24.11.2020 [PERSON] призначений на посаду керівника ТОВ «Клініка Меделіт». На прохання повернути вищезазначене майно, Відповідач обладнання не повернув, погрожує його пошкодити, використовує вказане вище медичне обладнання у своїй діяльності, отримує прибутки, розподілення прибутку від провадження господарської діяльності з використанням медичного обладнання не відбувається, орендна плата не сплачується. Використання медичного обладнання призводить до зношення обладнання, знецінення, та як наслідок воно може вийти з ладу. За участю поліції був складений протокол огляду місця події від 31.05.2021 під час проведення якого виявлено: система ультразвукова діагностична MyLab 20 Plus; імуноферментний аналізатор RT 2100; аналізатор полу автоматичний біохімічний RT 9600; аналізатор гематологічний автоматичний RT-7600; центрифуга СМ-6М; кольпоскоп KN-2200, які передані на зберігання [PERSON] , відповідно до розписки. Відповідно до ст.ст. 15,16 ЦК України кожна особа має право: на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства; звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу; витребування майна із чужого незаконного володіння з метою відновленні становища, що існувало до порушення, шляхом повернення об`єкта права власності у володіння власника (титульного володільця) з метою відновлення права використання власником усього комплексу його правомочностей. Статтею 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправне позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу. Відповідно до ст.ст. 316, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за є волею, незалежно від волі інших осіб. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Пунктом 19 Постанови Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності інших речових прав» застосовуючи положення статті 387 ЦК, суди повинні виходити з\~того,\~що власник\~має право\~витребувати своє\~майно від\~особи,\~яка незаконно,\~без відповідної\~правової підстави\~заволоділа ним\~і в\~якої майно\~фактично знаходиться\~та є\~індивідуально визначеним.\~Пунктом 23\~цієї Постанови\~визначено,\~що відповідно\~до статті\~387\~ЦК та\~частини третьої\~статті 10\~ЦПК особа,\~яка звернулася\~до суду\~з позовом\~про витребування\~майна із\~чужого незаконного\~володіння,\~повинна довести\~своє право\~власності на\~майно,\~що знаходиться\~у володінні\~відповідача.\~Право власності\~на рухоме\~майно доводиться\~за допомогою\~будь-яких\~передбачених процесуальним\~законодавством доказів,\~що підтверджують\~виникнення такого\~права у\~позивача.\~В п.\~26\~Постанови надано\~роз`яснення,\~що відповідно\~до положень\~ч.\~1\~ст.\~388\~ЦК України\~власник має\~право витребувати\~своє майно\~із чужого\~незаконного володіння\~незалежно від\~заперечення відповідача\~про те,\~що він\~є добросовісним\~набувачем,\~якщо доведе\~факт вибуття\~майна з\~його володіння\~чи володіння\~особи,\~якій він\~передав майно,\~не з\~їхньої волі.\~Відповідно до\~ст.\~391\~ЦК України\~власник має\~право вимагати\~усунення перешкод\~у здійсненні\~ним права\~користування та\~розпоряджання своїм\~майном.\~Орієнтовний перелік\~судових витрат, які понесли Позивачі під час розгляду справи, становить: витрати, пов`язані зі сплати судового збору - 4950,10 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 40000грн, а саме: відповідно до ч. 7 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» у разі якщо позов подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір обчислюється з урахуванням загальної суми позову і сплачується кожним позивачем пропорційно долі поданих кожним з них вимог окремим платіжним документом. Так як даний спір є майновим, то ціною позову є вартість майна яка складає 495009,80 грн. При цьому судовий збір підлягає сплаті в розмірі 1% від ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. [PERSON] понесла витрати на сплату судового збору в сумі 1237,52 грн. Позивач [PERSON] понесла судові витрати на сплату судового збору в сумі 3712,58 грн. Відповідач за первісним позовом [PERSON] та третя особа з самостійними вимогами на предмет спору [PERSON] , подали до суду кожен окремо, відповідно [PERSON] зустрічну позовну заяву, яку в подальшому уточнив збільшивши позовні вимоги, і [PERSON] позовну заяву, до [PERSON] , [PERSON] , в яких просять: визнати право власності за [PERSON] та [PERSON] , за кожним по 1/2 частині на наступне майно: система ультразвукова діагностична MyLab 20 Plus, виробництва ESAOTE Europe B. (Нідерланди) (серійний номер Ѕ: 40-08975) в комплекті: датчик LA 523 лінійний до Системи ультразвукової діагностичної MyLab 20 Plus. Серійний номер SN: 156/24028; датчик конвексний СА 631 МН2 до Системи ультразвукової діагностичної MyLab 20 Plus. Серійний номер SN: 185/03919; датчик ЕС 1123 END-FIRE CAVITY до Системи ультразвукової діагностичної MyLab 20 Plus. Серійний номер 11205201; аналізатор гематологічний автоматичний RT-7600, виробництва Rayto Life and Analytical Science Co.,Ltd. (Китай). Серійний номер SN: 801217009EZY; центрифуга СМ-6М виробництва ELMI Ltd. (Латвія). Серійний номер SN: 11021104B1; інкубатор термостат RTA-19, виробництва Rayto Life and Analytical Science Co./Ltd. (Китай), одночасно припинивши право власності [PERSON] на 1/12 частку та [PERSON] на 1/4 частку у праві власності на наступне майно: система ультразвукова діагностична MyLab 20 Plus, виробництва ESAOTE Europe B.V. (Нідерланди) (серійний номер SN: 40-08975) в комплекті: датчик LA 523 лінійний до Системи ультразвукової діагностичної MyLab 20 Plus. Серійний номер SN: 156/24028; датчик конвексний СА 631 МН2 до Системи ультразвукової діагностичної MyLab 20 Plus. Серійний номер SN: 185/03919; датчик ЕС 1123 END-FIRE CAVITY до Системи ультразвукової діагностичної MyLab 20 Plus. Серійний номер 11205201; аналізатор гематологічний автоматичний RT-7600, виробництва Rayto Life and Analytical Science Co.,Ltd. (Китай). Серійний номер ЅN: 801217009EZY; центрифуга СМ-6М виробництва ELMI Ltd. (Латвія). Серійний номер SN: 1102110481; інкубатор термостат RTA-19, виробництва Rayto Life and Analytical Science Co.Ltd. (Китай). Серійний номер SN: 581213064Е, та присудити їм грошову компенсацію в розмірі 1/12 частки [PERSON] та частки [PERSON] від ринкової вартості переліченого спірного майна; визнання недійсними посвідчених приватним нотаріусом Криворізького нотаріального округу Січкар Б.В.: посвідченого приватним\~нотаріусом Криворізького\~нотаріального округу\~Січкар Б.В.\~Та зареєстрований\~в реєстрі\~за №712\~договір про\~поділ спадкового\~майна між\~спадкоємцями [PERSON] \~та [PERSON] ; свідоцтва\~про право\~на спадщину\~за законом\~від 31.07.2021\~року №1416,\~згідно якого\~ [PERSON] ,\~дружині,\~померлого [PERSON] ,\~належить 3/4\~частки спадкового\~майна та\~свідоцтво про\~право на\~спадщину за\~законом від\~31.07.2021\~року №1417,\~згідно якого\~ [PERSON] ,\~донці померлого\~ [PERSON] ,\~належить 1/4\~частка спадкового\~майна,\~яке складається з наступного: Система ультразвукова діагностична MyLab 20 Plus, виробництва ESAOTE Europe B.V. (Нідерланди) (серійний номер SN: 40-08975) в комплекті: датчик LA 523 лінійний до Системи ультразвукової діагностичної MyLab 20 Plus. Серійний номер SN: 156/24028; датчик конвексний СА 631 МН2 до Системи ультразвукової діагностичної MyLab 20 Plus. Серійний номер №: 185/03919; датчик EC 1123 END-FIRE CAVITY до Системи ультразвукової нагностичної MyLab 20 Plus. Серійний номер 11205201; аналізатор гематологічний автоматичний RT-7600, виробництва Rayto Life and Analytical Science Co.,Ltd. (Китай). Серійний номер SN: 801217009EZY; центрифуга СМ-6М виробництва ELMI Ltd. (Латвія). Серійний номер SN: 11021104В1; інкубатор термостат RTA-19, виробництва Rayto Life and Analytical Science Co./Ltd. (Китай). Серійний номер SN: 581213064Е, в частині визначення розміру часток у праві власності на спірне майно, визначивши розмір часток у праві власності на перелічене спірне майно: в розмірі 1/12 частки [PERSON] та частки [PERSON] ; посвідчене приватним нотаріусом Криворізького нотаріального округу Січкар Б.В. свідоцтво про право на спадщину за законом від 16.04.2021 №716 [PERSON] на частку у статутному капіталі ТОВ «Клініка Меделіт» ЄДРПОУ 37664935 зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 18.07.2011, номер запису 1227102000012674. В обґрунтування поданих позовів [PERSON] та [PERSON] зазначили наступне. [PERSON] заснував в 2011 році ТОВ «Клініка Меделіт» в якій був єдиним засновником до 2016 року. Крім того [PERSON] був зареєстрований як Фізична особа-підприємець (далі - ФОП). В 2011 році [PERSON] взяв грошовий кредит в банку ПАТ «ВТБ Банк» для придбання медичного діагностичного обладнання та лабораторного обладнання, реагентів та витратні матеріали на суму - 495 009,80 тис. грн. (62 200 USD), який оформив на ФОП [PERSON] та сплачував кредитні зобов`язання перед банком ПАТ «ВТБ Банк» як ФОП. Обладнання з усіма комплектуючими та агрегатами, а саме:Система ультразвукова діагностична MyLab 20 Plus, виробництва ESAOTE Europe B.V. (Нідерланди) (серійний номер SN: 40-08975) в комплекті: датчик LA 523 лінійний до Системи ультразвукової діагностичної MyLab 20 Plus. Серійний номер SN: 156/24028; датчик конвексний СА 631 MHz до Системи ультразвукової діагностичної MyLab 20 Plus. Серійний номер SN: 185/03919; датчик ЕС 1123 END-FIRE CAVITY до Системи ультразвукової діагностичної MyLab 20 Plus. Серійний номер 11205201; аналізатор гематологічний автоматичний RT-7600, виробництва Rayto Life and Analytical Science Co.,Ltd. (Китай). Серійний номер SN: 801217009EZY; центрифуга CM-6M виробництва ELMI Ltd. (Латвія). Серійний номер SN: 11021104В1; інкубатор термостат RTA-19, виробництва Rayto Life and Analytical Science Co./Ltd. (Китай). Серійний номер SN: 581213064E, належало померлому спадкодавцю [PERSON] на підставі Договору А2908 від 29.08.11, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «ІнтерМед» (код ЄДРПОУ 31169792) та фізичною особою - підприємцем [PERSON] та Акту приймання - передачі товару від 03.10.201. В подальшому [PERSON] вищезазначене майно на підставі договору оренди №1 від 03.01.2012 передав в оренду ТОВ «Клініка Меделіт», засновником та керівником якої він і був до моменту смерті. Дія вказаного договору оренди відповідно до п. 1.4. припинилася 03.01.2014. Дія вказаного договору сторонами не продовжувалася і пролонгованим він не був, оскільки в договорі відсутні відповідні положення щодо автоматичної пролонгації договору. У 2016 році до складу співвласників ТОВ «Клініка Меделіт» прийнято [PERSON] , а у 2018 році - [PERSON] . Весь цей час до квітня 2018 року вказане вище медичне обладнання перебувало в фактичному володінні та користуванні ТОВ «Клініка Меделіт», яке щомісяця сплачувало кошти на ФОП [PERSON] , за фактичне користування даним майном. В свою чергу [PERSON] не вимагав від ТОВ «Клініка Меделіт» та його посадових осіб повернення майна, навіть після того, як товариство перестало здійснювати платежі за використання обладнання. Не все перелічене обладнання є спадковим майном, оскільки спадкодавець [PERSON] ще за життя відмовився від права власності на 2/3 переліченого майна на користь [PERSON] та [PERSON] . Тобто спадковим майном є лише 1/3 частина спірного майна. 16.04.2021 між відповідачами [PERSON] та [PERSON] був укладений договір про поділ спадкового майна між спадкоємцями [PERSON] та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Криворізького нотаріального округу Січкар Б.В. та зареєстрований в реєстрі за №712. Відповідно до умов даного договору [PERSON] на підставі ще не виданого свідоцтва про право на спадщину у власність із спірного майна перейде (тобто в майбутньому): право на невідомо яку частку у статутному капіталі ТОВ «Медєліт» (ідентифікаційний код 37664935), а також поділене інше майно, яке не є предметом спору у цій справі. У зазначеному договорі вказано, що він укладений на підставі ч. 5 ст. 1268 та 1278 ЦК України, котрі не передбачають та не регламентують порядок поділу спадкового майна, та не надають право на розпорядження майном до отримання свідоцтва про право на спадщину. При цьому положення ст. 1278 ЦК України передбачають лише можливість виділення частки спадщини в натурі за умови рівності часток спадкоємців. Нотаріус при видачі свідоцтв про право на спадщину та посвідченні договору про поділ спадкового майна безпідставно не виділила спадкоємиці [PERSON] зі спадкової маси половину від 1/3 частини у статутному капіталі ТОВ «Медєліт» (ідентифікаційний код 37664935), оскільки вклад у статутний капітал був зроблений спадкодавцем [PERSON] за рахунок спільних грошових коштів подружжя. Таким чином частка у статутному капіталі ТОВ «Медєліт» (ідентифікаційний код 37664935) яка є спадковим майном становить лише 1/9 від статутного капіталу. Враховуючи, що спадкоємці [PERSON] та [PERSON] відмовилися від своєї частки на у спадковому майні на користь [PERSON] , то частка у статутному капіталі, яку успадковує [PERSON] становить лише 1/27 від статутного капіталу. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 31.07.2021 року №1416 [PERSON] , згідно якого дружині померлого [PERSON] , належить 3/4 частки вищезазначеного спадкового майна та свідоцтво про право на спадщину за законом від 31.07.2021 року №1417, згідно якого [PERSON] , донці померлого [PERSON] , належить частка вищезазначеного спадкового майна є недійсними, оскільки видані на майно 2/3 якого вже не належали спадкодавцю на момент смерті внаслідок добровільної відмови від права власності на 2/3 вище переліченого майна. Зазначене вище медичне обладнання на теперішній час не належить ТОВ «Клініка Меделіт», оскільки на балансі товариства та основних засобах товариства дане обладнання не обліковується, статутний капітал товариства не збільшувався на суму вартості медичного обладнання і становить 1515,15 грн., що підтверджується витягом з Єдиного реєстру юридичних та фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 12.10.2021 р. Медичне обладнання, яке успадковане після смерті [PERSON] , придбане останнім згідно доданого до первинного позову договору купівлі-продажу обладнання, рахунку-фактури, акту прийому-передачі, опису товару, видаткових накладних, довідки банку про погашення кредиту. Відповідно до змісту акту прийому передачі від 03 жовтня 2011 року, покупець ФОП [PERSON] прийняв від продавця ТОВ «ІнтерМед» товар, а саме медичне обладнання, згідно Додатків № 1, 2 до договору №А2908 від 29 серпня 2011 року, в яких зазначені заводські номери обладнання. В подальшому, орендодавець ФОП [PERSON] передав орендатору директору ТОВ «Клініка Меделіт» Бушанському В.М. в оренду вищезазначене майно, що підтверджується відповідною специфікацією, яка є додатком до договору №1 від 03.01.2012. Надалі, згідно протоколу №1|2020 загальних зборів учасників ТОВ «Клініка Меделіт» від 29.02.2020 між [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] було розподілене спірне майно без виділення його в натурі в розмірі по 1/3 частині цього майна кожному, оскільки спірне майно визначена як неподільна річ, оскільки при поділі втрачають цінність та функціональність. Вартість майна була визначена на підставі звіту про незалежну оцінку майна від 14.01.2020 проведеної ТОВ «Імона-Експерт» становить 215520 грн. Після смерті [INFO] [PERSON] , донька померлого, [PERSON] ,. прийняла спадщину у вигляді частки у статутному капіталі ТОВ «Клініка Меделіт» в розмірі 500 грн. згідно посвідченого приватним нотаріусом Криворізького нотаріального округу Січкар Б.В. свідоцтва про право на спадщину за законом від 16.04.2021 №716. Корпоративні права в ТОВ «Клініка Меделіт» вона не успадкувала, оскільки вказані права не підлягали спадкуванню згідно закону та статуту товариства в редакції від 01.06.2018 згідно протоколу №1. В свідоцтві про право на спадщину не зазначено, що [PERSON] успадкувала і корпоративні права, зокрема право бути учасником товариства, оскільки такі права не входять до складу спадщини так як вони нероздільно пов`язані з особою спадкодавця, якщо інше не встановлено законом, або їх установчими документами. За приписами ст. 55 ЗУ «Про господарські товариства» при реорганізації юридичної особи, учасника товариства, або у зв`язку із смертю громадянина, учасника товариства, правонаступники (спадкоємці) мають переважне право вступу до цього товариства. При відмові\~правонаступника (спадкоємця)\~від вступу\~до товариства\~з обмеженою\~відповідальністю або\~відмові товариства\~у прийнятті\~до нього\~правонаступника (спадкоємця),\~йому видається\~у грошовій\~або натуральній\~формі частка\~у майні,\~яка належала\~реорганізованій або\~ліквідованій юридичній\~особі (спадкодавцю),\~вартість якої\~визначається на\~день реорганізації\~або ліквідації\~(смерті)\~учасника.\~У цих\~випадках розмір\~статутного капіталу\~товариства підлягає\~зменшенню.\~Право участі\~у господарському\~товаристві не\~може бути\~успадковане,\~а право\~на спадщину\~частки у\~статутному капіталі\~не підлягає\~державній реєстрації\~у Єдиному\~державному реєстрі\~юридичних осіб,\~фізичних осіб\~ підприємців\~та громадських\~формувань.\~Тому вище\~вказане свідоцтво\~про право\~на спадщину\~є недійсним.\~Крім того,\~позивачі успадкували\~частку у\~статутному капіталі\~ померлого\~внаслідок відмови\~від прийняття\~спадщини,\~та на\~підставі договору\~про поділ\~спадкового майна.\~У свідоцтвах\~про право\~на спадщину\~за законом\~від 31.07.2021\~№1416\~та №1417\~ зазначено,\~що вказані\~свідоцтва посвідчені\~у відповідності\~до ст.\~1261\~та Договору\~про поділ\~спадкового майна,\~посвідченого приватним\~нотаріусом Криворізького\~нотаріального округу\~Січкар Б.В.\~16.04.2021\~та зареєстрованого\~в реєстрі\~за №712.\~Вказаний договір\~є незаконним,\~оскільки не\~передбачений нормами\~чинного законодавства\~України та\~суперечить їм.\~Після отримання\~свідоцтва про\~право на\~спадщину [PERSON] \~зверталася в\~усній формі\~з проханням\~вирішити питання\~виплати частки\~ТОВ «Клініка\~Меделіт»,\~яка відповідає\~внеску її\~батька в\~статутний капітал\~товариства,\~а саме\~отримання нею\~грошової компенсації\~долі її\~батька в\~ТОВ «Клініка\~Меделіт».\~Також остання\~вимагала повернення\~медичного обладнання,\~яке на\~той час\~вже не\~належало повністю\~на праві\~власності ФОП\~ [PERSON] ,\~оскільки останній\~добровільно у\~письмовому вигляді\~відмовився від\~свого права\~власності на\~2/3\~спірного майна\~на користь\~ [PERSON] \~та [PERSON] .\~24.11.2020\~ [PERSON] \~призначений на\~посаду керівника\~ТОВ «Клініка\~Меделіт».\~Останній пропонував\~ [PERSON] \~грошову компенсацію\~в розмірі\~1/3\~від вартості\~спірного майна\~на сьогоднішній\~час згідно\~оцінки,\~яка буде\~проведена.\~В літку\~2021\~року [PERSON] \~звернулася до\~правоохоронних органів\~з заявою\~про незаконне\~на її\~думку заволодіння\~посадовими особами\~ТОВ «Клініка\~Меделіт» спірним\~майном.\~На підставі\~її заяви\~СВ КРУП\~ГУНП в\~Дніпропетровській області\~було розпочато\~кримінальне провадження\~№12021046750000206\~від 01.06.2021\~за ст.\~192\~ч.\~1\~КК України.\~Відповідно до\~протоколу огляду\~місця події\~від 31.05.2021\~з додатками,\~під час\~огляду проведеного\~в межах\~кримінального провадження\~виявлено:\~система ультразвукова\~діагностична MyLab\~20\~Plus;\~імуноферментний аналізатор\~RT\~2100;\~аналізатор полу\~автоматичний біохімічний\~RT\~9600;\~аналізатор гематологічний\~автоматичний RT-7600;\~центрифуга СМ-6М;\~кольпоскоп KN-2200,\~які передані\~на зберігання\~ [PERSON] ,\~відповідно до\~розписки.\~В зв`язку\~з цими\~обставинами між\~ [PERSON] \~та [PERSON] \~виникли неприязні\~стосунки,\~що робить\~неможливим спільне\~використання спірного\~медичного обладнання. Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам (ч. 1 ст. 203 ЦК України). Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені\~частинами першою - третьою,\~п`ятою\~та\~шостою статті 203\~цього Кодексу (ч. 1 ст. 215 ЦК України). За приписами ч. 3 цієї ж статті якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування (ч. 1 ст. 216 ЦК України). Договір про поділ спадкового майна суперечить вимогам ЦК України і не може бути укладеним лише на підставі ст. 6 та 627 ЦК України оскільки за своїм змістом такий договір є договором наслідком якого є розпорядження майном, котре у спадкоємців виникає лише після отримання свідоцтва про право власності на спадкове майно. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами (ч. 3 ст. 6 ЦК України). Відповідно до\~статті 6\~цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України). Договір укладений без врахування вимог законодавства є недійсним оскільки не відповідає вимогам, передбаченим ч. 1 ст. 203 ЦК України так як суперечить нормам ЦК України. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону (ч. 2 ст. 319 ЦПК України). Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом (ч. 2 ст. 321 ЦК України). Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів (ч. 1 ст. 328 ЦК України). Згідно ч. 2 цієї ж статті право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону (ч. 4 ст. 334 ЦК України). Право власності на нерухоме майно у спадкоємців в повній мірі виникає лише після державної реєстрації такого права, оскільки за своїм змістом право власності передбачає наявність одночасно 3-х його складових: право користування, право розпорядження та право володіння. Так, за приписами ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Положення ч. 5 ст. 1268 ЦК України щодо належності спадщини спадкоємцю з моменту відкриття спадщини слід застосовувати лише в поєднання з нормами ч. 1 ст. 317, та ч. 4 ст. 334 ЦК України. До аналогічних правових висновків прийшов Верховний Суд у своїй постанові від 15.07.2020 у справі №355/340/17-ц. Верховний Суд зауважив, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України). Відповідно до правовій позиції, висловленій Верховним Судом України у постанові від 23 січня 2013 року у справі № 6-164цс12, у спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають з часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої порушені права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України. Якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, право розпорядження нерухомим майном виникає в нього з моменту державної реєстрації цього майна (частина друга статті 1299 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Частиною першою статті 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України). Системний аналіз зазначених норм права свідчить про те, що спадкоємець, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, є її власником з часу її відкриття, а документом для підтвердження права власності на спадкове майно є свідоцтво на спадщину, отримане в установленому законодавством порядку. ВС наголосив, що відсутність реєстрації права власності відповідно до Закону України «Про реєстрацію речових прав на нерухому майно та їх обтяжень» не зумовлює позбавлення особи прав користування та володіння належним їй на праві власності майном. ВС зазначив, що з моменту прийняття спадщини відсутність реєстрації права власності на нерухоме майно зумовлює обмеження у праві розпорядження ним. До аналогічних висновків прийшов Верховний Суд в постанові від 20.05.2020 у справі №303/6974/16. Наведені висновки зводяться до того, що без наявності свідоцтва про право власності на спадкове майно неможливо укласти будь-якій договір щодо цього майна окрім договору про зміну розміру часток у спадковому майні. Така позиція узгоджується з положеннями Глави 7 Розділу І, Глави 1 та 2 Розділу ІІ Положення про вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Вказаним положенням не передбачена можливість посвідчення договору про поділ спадкового майна до отримання свідоцтва про право власності ті на таке майно в порядку спадкування. Тобто, з моменту відкриття спадщини у спадкоємців виникає не право власності на спадкове майно, а лише право володіти та користуватися спадковим майном, скільки право розпорядження спадковим майном є обмеженим до моменту отримання свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до положень ст. 1278 ЦК України, спадкоємці можуть укласти договір про виділення в натурі частки у спадковому майні якщо таке майно буде відповідати розміру їх часток в грошовому еквіваленті, або з можливою компенсацією частини вартості майна у разі якщо таке майно не відповідає часткам, або укласти договір про зміну часток у спадщині. Згідно положень ч. 1 вказаної статті при спадкуванні за законом частки кожного зі спадкоємців є рівними. Тому виділ частки у спадщині в натурі є неможливим, якщо не буде забезпечена зазначена рівність часток. Тобто, згідно законодавства можливо не поділити спадщину, а виділити кожному зі спадкоємців окреме майно відповідно до їх часток у спадковій масі, що належать їм згідно закону чи заповіту, тобто при виділі спадкоємець отримує майно, рівне за вартістю його спадковій частці. Але за згодою спадкоємців виділ в натурі спадкового майна може бути проведений і не відповідно до спадкових часток, оскільки згідно із законом дозволено виділ майна зі спільного спадкового майна не відповідно до часток її учасників. Оскаржуваний договір поділу спадкового майна не відповідає цим вимогам законодавства. Крім того, у вказаному договорі про поділ спадкового майна зазначено про поділ нерухомого спадкового майна, вчинення будь-яких дій з яким є неможливим без державної реєстрації права власності на таке майно. В свою чергу, свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом (ч. 1 ст. 1301 ЦК України). За приписами ч. 1 ст. 345 ЦК України право власності припиняється окрім іншого у разі відмови власника від права власності. Особа може відмовитися від права власності на майно, заявивши про це або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності (ч. 1 ст. 347 ЦК України). З аналізу вказаної норми вбачається, що форма відмови від права власності законом не вимагається. Проте слід зазначити, що у вище вказаному протоколі зборів засновників товариства у письмовій формі зафіксована відмова [PERSON] від права власності на спірного майна на користь [PERSON] та [PERSON] . Тобто факт відмови зафіксований в належній формі враховуючи, що договір купівлі-продажу спірного мана [PERSON] був укладений також в письмовій формі. Таким чином, на теперішній час спірне майно перебуває у спільній частковій власності [PERSON] (1/3 частка), [PERSON] (1/3 частка), [PERSON] (1/12 частини) та [PERSON] (1/4 частини). Частка кожного з позивачів за первинним позовом у спірному майні є незначною, виділення її в натурі є неможливим, а спільне користування є неможливим. Позбавлення позивачів за первинним позовом права власності на їх частину у праві власності на спірне майно не завдасть їм будь-якої шкоди, оскільки вони не мають медичної освіти та не зможуть самостійно використовувати медичне обладнання, а без згоди інших співвласників не зможуть передати це майно будь-кому в оренду. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та може вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону, проте при здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник не може завдавати шкоди правам, свободам інших осіб, інтересам суспільства і зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. З урахуванням положень\~статті 13,\~частини третьої статті 16,\~статті 319 ЦК\~у разі вчинення, зокрема, наведених дій суд може позбавити такого власника права власності на нерухоме майно за наявності підстав, передбачених п. 1-4 ч. 1 ст. 365 ЦК України. Про наявність у суду такої можливості зазначено в абзаці 5 п. 1 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав»: «Оскільки згідно з чинним законодавством суд вирішує спори співвласників щодо розпорядження чи користування майном, то не слід розглядати як неправомірне позбавлення права власності присудження грошової або іншої матеріальної компенсації за частку у спільній власності за наявності умов, передбачених\~пунктами 1-4 частини першої\~та\~частини другої статті\~ 365\~ЦК, якщо її неможливо виділити або поділити майно в натурі чи спільно користуватися ним». Згідно ч. 1 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). За приписами ч. 2 цієї ж статті майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ч. 4 вказаної статті спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Нормами ч. 1 ст. 356 ЦК України визначено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Положеннями ч. 1 ст. 360 ЦК України встановлено, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Частиною 1 ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 2 ст. 321 ЦК України особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч. 3 цієї ж статті примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених\~частиною другою статті 353\~цього Кодексу. Частиною 2 ст. 346 ЦК України визначено, що право власності може бути припинене в інших випадках, встановлених законом. Такі підстави встановлені в нормах ч. 1 ст. 365 ЦК України, якою передбачено, що право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. За наявності перелічених підстав у відповідності до ч. 2 цієї ж статті суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Враховуючи наведені положення ст. 365 ЦК України припиняючи право власності на підставі вказаної норми, суд одночасно визнає право власності на таке майно за іншою особою з присудженням такій особі грошової компенсації за її частку у зазначеному майні. Орієнтовний перелік судових витрат, які поніс позивач [PERSON] під час розгляду справи, становить: витрати, пов`язані зі сплати судового збору 2806,00 грн. та витрат на правову допомогу в сумі 45000 грн., докази на підтвердження яких будуть надані перед судовими дебатами або після проголошення судового рішення у справі. Представником позивачів\~за первісним\~позовом [PERSON] \~та [PERSON] \~-\~адвокатом Курочкіною\~І.С.\~на позови\~ [PERSON] \~та [PERSON] \~були подані\~відзиви,\~в яких\~зазначено наступне.\~Відповідно до\~ст.\~1216\~ЦК України,\~спадкуванням є\~перехід прав\~та обов`язків\~(спадщини)\~від фізичної\~особи,\~яка померла\~(спадкодавця),\~до інших\~осіб (спадкоємців).\~При цьому,\~за загальним\~правилом,\~до складу\~спадщини входять\~усі права\~та обов`язки,\~що належали\~спадкодавцеві на\~момент відкриття\~спадщини і\~не припинилися\~внаслідок його\~смерті (ст.\~1218\~ЦК України).\~ Відповідно\~до ч.\~1\~ст.\~167\~Господарського кодексу\~України та\~п.\~14.1.90\~Податкового кодексу\~України,\~корпоративні права\~ це\~права особи,\~частка якої\~визначається у\~статутному капіталі\~(майні)\~господарської організації,\~які входять\~до складу\~спадщини тільки\~у випадках,\~прямо встановлених\~законом або\~установчими документами\~відповідної юридичної\~особи.\~Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~23\~Закону України\~«Про товариства\~з обмеженою\~та додатковою\~відповідальністю»,\~у разі\~смерті або\~припинення учасника\~товариства його\~частка переходить\~до його\~спадкоємця чи\~правонаступника без\~згоди учасників\~товариства.\~Для спадкування\~корпоративних прав\~ТОВ спадкоємці\~мають протягом\~року з\~дня закінчення\~строку для\~прийняття спадщини,\~який за\~загальним правилом\~складає 6\~місяців,\~подати заяву\~про вступ\~до товариства.\~Державна реєстрація\~вступу до\~ТОВ може\~бути здійснена\~навіть без\~відома інших\~учасників,\~встановлюється на\~підставі пп.\~в п.\~3\~ч.\~5\~ст.\~17\~Закону України\~«Про державну\~реєстрацію юридичних\~осіб,\~фізичних осіб-підприємців\~та громадських\~формувань»,\~який передбачає,\~що для\~державної реєстрації\~змін до\~відомостей про\~розмір статутного\~капіталу,\~розміри часток\~у статутному\~капіталі чи\~склад учасників\~товариства з\~обмеженою відповідальністю,\~товариства з\~додатковою відповідальністю\~може подаватися\~тільки заява\~про вступ\~до товариства.\~Загальний аналіз\~вказаних норм\~дозволяє зробити\~висновок,\~що ЗУ\~«Про товариства\~з обмеженою\~та додатковою\~відповідальністю» була\~закріплена можливість\~переходу частки\~та права\~на участь\~у товаристві\~до спадкоємця\~учасника товариства,\~оскільки ст.\~23\~Закону передбачає\~саме право\~спадкоємців на\~вступ до\~товариства у\~якості його\~учасників.\~При цьому\~згода інших\~учасників ТОВ\~на це\~не потрібна,\~а державна\~реєстрація спадкоємців\~як нових\~його учасників\~можлива навіть\~без відома\~інших учасників\~товариства відповідно\~до пп.\~в п.\~3\~ч.\~5\~ст.\~17\~Закону України\~«Про державну\~реєстрацію юридичних\~осіб,\~фізичних осіб-підприємців\~та громадських\~формувань»,\~якщо інше\~не передбачено\~статутом ТОВ.\~Такі норми\~не суперечать\~ч.\~1\~ст.\~1219\~ЦК України\~щодо того,\~що право\~на участь\~у товариствах\~не входять\~до складу\~спадщини,\~оскільки вона\~містить виключення:\~якщо інше\~не встановлено\~законом або\~установчими документами\~товариства.\~Законом України\~«Про товариства\~з обмеженою\~та додатковою\~відповідальністю» в\~2018\~р.\~було встановлено\~інше \~фактично дозволено\~спадкувати в\~т.\~ч.\~й право\~на участь\~у ТОВ.\~16.04.2021\~ [PERSON] \~подано заяву\~про вступ\~до складу\~учасників товариства\~з обмеженою\~відповідальністю «Клініка\~Меделіт» \~з часткою\~в статутному\~капіталі номінальною\~вартістю 500\~(п`ятсот)\~гривень (зареєстровано\~в реєстрі\~за №723).\~Твердження про\~відсутність \~вказівки в\~статуті на\~спадкування корпоративних\~прав у\~тому числі\~і права\~бути учасником\~товариства вважає\~необґрунтованими та\~такими,\~які підлягають\~відхиленню з\~огляду на\~наступне.\~В пункті\~4.2\~Статуту ТОВ\~«Клініка Меделіт»\~ (нова\~редакція 2018\~року)\~частка Учасника\~у Статутному\~капіталі Товариства\~переходить до\~спадкоємця фізичної\~особи.\~Законом України\~«Про товариства\~з обмеженою\~та додатковою\~відповідальністю» в\~2018\~р.\~було встановлено\~право спадкоємців\~на вступ\~до товариства\~у якості\~його учасників,\~тобто фактично\~дозволено спадкувати\~в т.\~ч.\~й право\~на участь\~у ТОВ.\~Відповідно до\~п.\~2\~Прикінцевих та\~перехідних положень\~Закону України\~"Про\~товариства з\~обмеженою та\~додатковою відповідальністю"\~визнано таким,\~що втратив\~чинність,\~Закон України\~"Про\~господарські товариства"\~(Відомості\~Верховної Ради\~України,\~1991\~р.,\~№49,\~ст.\~682\~із наступними\~змінами)\~у частині,\~що стосується\~товариств з\~обмеженою відповідальністю\~та товариств\~з додатковою\~відповідальністю.\~Згідно з\~п.\~3\~Прикінцевих та\~перехідних положень\~Закону України\~"Про\~товариства з\~обмеженою та\~додатковою відповідальністю"\~протягом року\~з дня\~набрання чинності\~цим Законом\~положення статуту\~товариства з\~обмеженою відповідальністю,\~товариства з\~додатковою відповідальністю,\~що не\~відповідають цьому\~Закону,\~є чинними\~в частині,\~що відповідає\~законодавству станом\~на день\~набрання чинності\~цим Законом.\~Цей пункт\~не застосовується\~після внесення\~змін до\~статуту товариства\~з обмеженою\~відповідальністю,\~товариства з\~додатковою відповідальністю.\~У постанові\~Верховного Суду\~від 11.09.2019\~у справі\~№922/3010/18\~зазначено про\~те,\~що наведену\~норму потрібно\~тлумачити так,\~що протягом\~року з\~дня набрання\~чинності Законом\~України "Про\~товариства з\~обмеженою та\~додатковою відповідальністю"\~товариства можуть\~здійснювати свою\~діяльність на\~підставі положень\~статуту в\~редакції,\~яка діє\~на момент\~набрання чинності\~цим Законом,\~за умови,\~що положення\~такого статуту\~відповідають чинному\~на той\~момент законодавству,\~зокрема,\~Закону України\~"Про\~господарські товариства".\~Якщо протягом\~"перехідного\~періоду"\~(одного\~року з\~дня набрання\~чинності законом)\~товариство вносить\~зміни до\~статуту,\~така редакція\~статуту товариства\~після внесення\~змін повинна\~відповідати Закону\~України "Про\~товариства з\~обмеженою та\~додатковою відповідальністю".\~Якщо товариство\~не внесе\~відповідні зміни\~до статуту\~через рік\~після набрання\~чинності Законом\~України "Про\~товариства з\~обмеженою та\~додатковою відповідальністю",\~то у\~такому разі\~положення статуту,\~які не\~відповідають цьому\~Закону,\~не застосовуються,\~натомість учасники\~товариства повинні\~керуватися нормами\~Закону України\~"Про\~товариства з\~обмеженою та\~додатковою відповідальністю".\~Позивачі за\~первинним позовом\~вважають,\~що з\~урахуванням діючого\~законодавства України,\~ [PERSON] \~правомірно успадковано\~корпоративні права\~ТОВ «Клініка\~Меделіт»,\~в т.\~ч.\~й право\~на участь\~у ТОВ.\~ [PERSON] \~та [PERSON] \~взагалі не\~є спадкоємцями\~спадкового майна\~ [PERSON] \~ані за\~Законом,\~ані за\~заповітом,\~тому у\~останнього відсутнє\~право на\~визначення (оспорювання)\~часток спадкоємців\~у спадщині\~ [PERSON] . Статтею 1278 ЦК України встановлено право кожного зі спадкоємців на виділ його частки в натурі. Відповідно до статті 1267 ЦКУ частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Спадкоємці за усною угодою між собою, якщо це стосується рухомого майна, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них. Відповідно до статті 1268 ЦК України частки кожного спадкоємця у спадщині за заповітом є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Кожен із спадкоємців має право на виділ його частки в натурі. Спадкоємці за письмовою угодою між собою, посвідченою нотаріусом, якщо це стосується нерухомого майна або транспортних засобів, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них. Оскільки, спадщина належить спадкоємцям, які прийняли її на праві спільної сумісної власності, то при її поділі застосовуються правила ч. 4 ст.355, 356, 357, 364, 365, 367 ЦК України, які регулюють відносини спільної часткової власності. Будь яка домовленість являє собою договір. Його учасниками є спадкоємці. На такий договір поширюються всі вимоги чинності правочинів та порядку укладення договорів, їх форми. Якщо спадкоємці дійшли згоди про поділ спадщини, вони мають право укласти відповідний договір. Предметом договору є спадкове майно. До нього входять всі речі, права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Щодо форми, то такий договір має бути укладено письмово і нотаріально посвідчено. Сторонами в договорі будуть виступати спадкоємці. Право власності на рухоме майно, яке надходить спадкоємцям за договором про поділ спадщини відповідно ст.1278 ЦК України, складається в простій формі, набувається з моменту його укладення. Цим моментом є досягнення домовленості, утіленої в письмову форму (ч. 1 ст. 639, ст. 640 ЦК України). При цьому момент набуття права власності за цим договором не може пов`язуватися з переданням майна (ч. 1 ст.334 ЦК України) внаслідок відсутності одного з суб`єктів передання відчужувача, колишнього власника цього майна, який помер. Фактично цей договір не опосередковує передання майна, а набуття права власності пов`язується з досягненням домовленості між спадкоємцями про розподіл спадщини. З аналізу вище зазначеним норм права Договір про поділ спадкового майна від 16.04.2021 зареєстрований в реєстрі за №712, нотаріально посвідчений, є законним та не суперечить вимогам чинного законодавства. Згідно протоколу №1/2020 від 29.02.2020 загальних зборів учасників ТОВ «Клініка Меделіт» між [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] було розподілене спірне майно без виділення його в натурі в розмірі 1/3 частини цього майна кожному. З даними твердженнями, Відповідачі за зустрічною позовною заявою [PERSON] та [PERSON] не згодні, вважають, що дані твердження не доведені жодними належними доказами та спростовуються наступним. Спірне майно (медичне обладнання) належало померлому на підставі Договору А2908 від 29.08.11, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «ІнтерМед» (код ЄДРПОУ 31169792) та фізичною особою підприємцем [PERSON] та Акту приймання передачі товару від 03.10.2011року. Спірне медичне обладнання не належить ТОВ «Клініка Меделіт», на балансі товариства та основних засобах товариства дане обладнання не обліковувалось та не обліковується, статутний капітал товариства не збільшувався на суму вартості медичного обладнання. Дані факти не заперечуються та не спростовуються [PERSON] в зустрічній позовній заяві. Тобто, дане майно не належало та не належить ТОВ «Клініка Меделіт». Відповідно до наданого [PERSON] протоколу № 1/2020 від 29.02.2020 загальних зборів учасників ТОВ «Клініка Меделіт» на порядку денному вирішувалось питання щодо розподілу майна Товариства між учасниками. Спірне медичне обладнання Товариству з обмеженою відповідальністю не належить, тому не могло і не може бути розподілене між учасниками. Твердження Позивача про добровільну письмову відмову [PERSON] від свого права власності на 2/3 частини спірного майна взагалі необґрунтовані та не підтверджені належними доказами. Оскільки, протокол № 1/2020 від 29.02.2020 загальних зборів учасників ТОВ «Клініка Меделіт» не містить відмову [PERSON] від медичного обладнання. Протокол зборів учасників Товариства є організаційним документом, який фіксує перебіг загальних зборів учасників та прийняті рішення і жодним чином не посвідчує (не підтверджує) перехід права власності на майно. Чинним законодавством не передбачено перехід права власності на майно, яке належить фізичній особі підприємцю, Товариству шляхом складання протоколу учасників Товариства. Натомість, відповідно до пп. "ґ" ч. 5 ст. 17 ЗУ «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» для державної реєстрації змін до відомостей про розмір статутного капіталу, розміри часток у статутному капіталі чи склад учасників товариства з обмеженою відповідальністю, товариства з додатковою відповідальністю подаються такі документи: ґ) акт приймання-передачі частки (частини частки) у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю, товариства з додатковою відповідальністю. Справжність підписів на документі, визначеному підпунктом "ґ" цієї частини, засвідчується нотаріально з обов`язковим використанням спеціальних бланків нотаріальних документів. Протокол зборів учасників ТОВ (далі - Протокол) використовується для проведення чергових та позачергових зборів учасників ТОВ з метою прийняття рішень з важливих питань діяльності Товариства. Учасники ТОВ мають можливість включити до порядку денного будь-які питання, що віднесені Статутом ТОВ до компетенції загальних зборів учасників ТОВ або інших органів управління. Протокол в обов`язковому порядку прошивається, пронумеровується та підписується учасниками товариства, які взяли участь у загальних зборах учасників. Якщо Протокол стосується внесення змін до відомостей про ТОВ, що містяться в Єдиному державному реєстрі (до прикладу, зміна розміру статутного капіталу, зміна директора тощо), в такому випадку підписи учасників під таким рішенням мають бути нотаріально засвідчені (ст.15 ЗУ «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань»). Законодавство передбачає окремі випадки, коли нотаріальне посвідчення підписів учасників вимагається для прийняття рішення з будь-якого питання порядку денного (навіть якщо воно не пов`язано із змінами до Статуту або змінами до Єдиного державного реєстру). З січня 2020 року стало можливим для учасника ТОВ встановити вимогу нотаріального засвідчення справжності власного підпису під час прийняття рішень з питань діяльності ТОВ та/або вимогу нотаріального посвідчення правочину, предметом якого є частка такого учасника у статутному капіталі ТОВ шляхом подання відповідної заяви до державного реєстратора (така заява підлягає нотаріальному засвідченню). Рішення уповноваженого органу управління юридичної особи повинно бути оформлено з дотриманням вимог, встановлених законом, та відповідати законодавству. Вважає, що протокол №1/2020 від 29.02.2020 загальних зборів учасників ТОВ «Клініка Меделіт» оформлений без дотримання норм чинного законодавства, тому не має юридичну силу та не може бути належним доказом по справі, який беззаперечно підтверджує право власності на спірне майно. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Статтею 137 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. [PERSON] в позовній заяві зазначена сума витрат на правову допомогу в сумі 45000 грн., не наведено детального опису (розрахунку) роботи адвоката (наданих послуг). Як роз`яснено в п. 48 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 №10, витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Стороною позивача за зустрічною позовною заявою сума витрат на правову допомогу необґрунтовано завищено, не надано суду жодних підтверджуючих доказів в частині розміру понесених судових витрат на правову допомогу із співвідношенням часового проміжку, у зв`язку з чим заявлені вимоги задоволенню не підлягають. Просять в задоволені зустрічних позовних вимог [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] про визнання частково недійсними свідоцтв про право на спадщину за законом, позбавлення права на частину у спільному майні та визнання права власності на частину спільного майна - відмовити у повному обсязі. Третя особа\~без самостійних\~вимог на\~предмет спору\~приватний нотаріус\~Криворізького районного\~нотаріального округу\~Дніпропетровської області\~Січкар Б.В.\~подала відзиви\~на \~позовні заяви\~ [PERSON] \~та [PERSON] ,\~в яких\~зазначила наступне.\~Позовні вимоги\~ [PERSON] \~та [PERSON] \~є необґрунтованими\~та не\~підлягають задоволенню.\~29.10.2020\~року приватним\~нотаріусом Криворізького\~районного нотаріального\~округу Дніпропетровської\~області Січкар\~Б.\~В.,\~було заведено\~спадкову справу\~до майна\~померлого [INFO] [PERSON] .\~Спадкоємцями є\~його донька\~ [PERSON] \~та дружина\~ [PERSON] .\~Відповідно до\~статті 1267\~ЦК України\~частки у\~спадщині кожного\~із спадкоємців\~за законом\~є рівними.\~Спадкоємці за\~усною угодою\~між собою,\~якщо це\~стосується рухомого\~майна,\~можуть змінити\~розмір частки\~у спадщині\~когось із\~них.\~Спадкоємці за\~письмовою угодою\~між собою,\~посвідченою нотаріусом,\~якщо це\~стосується нерухомого\~майна або\~транспортних засобів,\~можуть змінити\~розмір частки\~у спадщині\~когось із\~них.\~Згідно частини\~2\~статті 1278\~ЦК України\~кожен із\~спадкоємців має\~право на\~виділ його\~частки в\~натурі.\~Частина 2\~статті 1279\~визначає,\~що спадкоємці,\~які разом\~із спадкодавцем\~були співвласниками\~майна,\~мають переважне\~право перед\~іншими спадкоємцями\~на виділ\~їм у\~натурі цього\~майна,\~у межах\~їхньої частки\~у спадщині,\~якщо це\~не порушує\~інтересів інших\~спадкоємців,\~що мають\~істотне значення.\~Відповідно до\~п.\~4.8.\~глави 10\~розділу II\~Порядку вчинення\~нотаріальних дій\~нотаріусами України,\~затвердженого наказом\~Міністерства юстиції\~України №\~296/5\~від 22.02.2012\~(надалі\~-\~Порядок вчинення\~нотаріальних дій)\~частки у\~спадщині кожного\~із спадкоємців\~є рівними.\~Спадкоємці можуть\~за усною\~угодою між\~собою,\~якщо це\~стосується рухомого\~майна,\~або за\~нотаріально посвідченим\~договором,\~якщо це\~стосується нерухомого\~майна або\~транспортних засобів,\~змінити розмір\~частки у\~спадщині когось\~із них.\~Таким чином,\~домовленість між\~спадкоємцями про\~зміну розміру\~часток у\~спадщині та\~виділ в\~натурі частки,\~що належить\~спадкоємцю,\~за рахунок\~певного конкретного\~майна прямо\~передбачено ЦК\~України та\~Порядком вчинення\~нотаріальних дій.\~Така угода\~між спадкоємцями\~має назву\~договір про\~поділ спадщини\~(поділ\~спадкового майна),\~який укладається\~спадкоємцями до\~видачі свідоцтва\~про право\~на спадщину,\~що прямо\~передбачено п.\~11.2\~Правил ведення\~нотаріального діловодства\~затверджених наказом\~Міністерства юстиції\~України №3252/5\~від 22.12.2010\~(надалі\~-\~Правила ведення\~нотаріального діловодства),\~відповідно до\~якого формування\~спадкової справи\~передбачає групування\~документів,\~на підставі\~яких було\~відкрито спадкову\~справу та\~видано свідоцтво\~про право\~на спадщину.\~У спадкову\~справу формуються\~також архівні\~примірники посвідчених\~нотаріусом під\~час ведення\~спадкової справи,\~договорів про\~поділ спадщини,\~зміну черговості\~та розміру\~часток у\~спадщині.\~Відповідно до\~статті 1296\~ЦК України\~спадкоємець,\~який прийняв\~спадщину,\~може одержати\~свідоцтво про\~право на\~спадщину.\~Якщо спадщину\~прийняло кілька\~спадкоємців,\~свідоцтво про\~право на\~спадщину видається\~кожному з\~них із\~визначенням імені\~та часток\~у спадщині\~інших спадкоємців.\~Відповідно до\~статті 48\~Закону України\~«Про нотаріат»\~на підтвердження\~права на\~спадщину,\~права власності,\~підтвердження повноважень\~виконавця заповіту,\~посвідчення фактів,\~що фізична\~особа є\~живою,\~про перебування\~її в\~певному місці,\~про прийняття\~на зберігання\~документів,\~про передачу\~заяви видаються\~відповідні свідоцтва.\~Згідно п.\~6.1.\~Правил ведення\~нотаріального діловодства\~складання та\~оформлення нотаріальних\~документів здійснюється\~у порядку,\~передбаченому чинним\~законодавством.\~Відповідно до\~п.\~6.10\~Правил ведення\~нотаріального діловодства\~при вчиненні\~нотаріальних дій\~нотаріуси застосовують\~посвідчувальні написи,\~видають свідоцтва\~за нормами,\~встановленими цими\~правилами (додаток\~25).\~У зазначеному\~додатку законодавцем\~передбачена Форма\~ №15-2\~«Свідоцтво про\~право на\~спадщину за\~законом,\~що видається\~з урахуванням\~укладеного спадкоємцями\~договору про\~поділ спадщини».\~Окрім того\~про підтвердження\~можливості укладання\~такого види\~договору свідчить\~і форма\~Форма №29\~додатку 25\~Правил ведення\~нотаріального діловодства\~«Посвідчувальний напис\~на договорі,\~укладеному фізичними\~особами»,\~в якій\~зазначено,\~що за\~цією формою\~робиться посвідчувальний\~напис на\~договорах про\~зміну черговості\~спадкування,\~про зміну\~розміру частки\~у спадщині,\~поділ спадкового\~майна,\~тощо.\~Вважає,\~що посилання\~позивачів у\~зустрічній позовній\~заяві на\~ч.\~1\~статті 203\~ЦК України\~не відповідає\~дійсності,\~оскільки укладений\~договір про\~поділ спадкового\~майна не\~суперечить ЦК\~України,\~іншим актам\~цивільного законодавства,\~а також\~інтересам держави\~і суспільства,\~його моральним\~засадам.\~Також,\~вважає,\~що твердження\~позивачів у\~зустрічній позовній\~заяві про\~те,\~що укладений\~договір про\~поділ спадкового\~майна є\~договором,\~наслідком якого\~є розпорядження\~майном,\~котре у\~спадкоємців виникає\~лише після\~отримання свідоцтва\~про право\~власності на\~спадкове майно,\~є хибним,\~оскільки відповідно\~до п.\~3\~Договору про\~поділ спадкового\~майна предметом\~договору є\~не розпорядження\~майном,\~а поділ\~між спадкоємцями\~спадщини з\~виділом в\~натурі у\~зв`язку з\~необхідністю отримання\~свідоцтв про\~право на\~спадщину за\~законом на\~майно,\~яке належало\~померлому,\~що прямо\~передбачено нормами\~спадкового права\~та законодавством\~України про\~нотаріат.\~Також вважає\~не обґрунтованими\~посилання позивачів\~у зустрічній\~позовній заяві\~на постанови\~Верховного Суду\~України від\~15.07.2020\~по справі\~№ 355/340/17, від 20.05.2020 по справі № 303/6974/16 та від 23.01.2013 по справі № 6-164цс12, оскільки зазначені рішення Верховного Суду України стосуються витребування майна з чужого незаконного володіння, а не порядку спадкування майна чи розподілу спадщини між спадкоємцями. Відповідно до ч. 3 статті 215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Сторонами укладеного Договору про поділ спадкового майна є спадкоємці померлого [INFO] [PERSON] : [PERSON] та [PERSON] . Спір між сторонами щодо укладеного договору про поділ спадкового майна відсутній . Згідно п. 2 Договору про поділ спадкового майна між сторонами здійснювався розподіл наступного спадкового майна, яке належало померлому: 1/4 (однієї четвертої частки квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] ; транспортного засобу марки HYUNDAI, моделі ACCENT, випуску 2011 року, реєстраційний номер - [NUMBER] ; права на частку у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Клініка Меделіт» (ідентифікаційний код - 37664935); переплати зі сплати податків, зборів та інших обов`язкових платежів, які обліковуються на інтегрованих картках платника ITC (Податковий Блок) станом на 15 квітня 2021 року за ФОП [PERSON] (реєстраційний номер - [NUMBER] ). Належність померлому [PERSON] зазначеного у Договорі спадкового майна чи розміру частки такого майна, а також коло осіб, які закликались до спадкування, [PERSON] не оскаржується. Відповідно до п. 6 Договору про поділ спадкового майна умови цього договору стосуються лише зазначеного в ньому спадкового майна. Згідно п. 14 Договору про поділ спадкового майна у випадках, не передбачених цим договором, сторони керуються чинним законодавством. Таким чином. Обладнання з усіма комплектуючими та агрегатами, яке належало померлому [PERSON] , та через яке виник спір між [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] і [PERSON] , не є предметом договору про поділ спадкового майна. Свідоцтва про право на спадщину на зазначене обладнання з усіма комплектуючими та агрегатами видавалось за загальними нормами спадкування на законом без застосування Договору про поділ спадкового майна, а в свідоцтвах про право на спадщину за законом від 31.07.2021 № 1416 та № 1417 немає посилання на Договір про поділ спадкового майна. Враховуючи вищезазначене, вважає, що позивачі за зустрічним позовом не є заінтересованими особами, які можуть заперечувати дійсність Договору про поділ спадкового майна, оскільки зазначений договір не порушує права та законні інтереси [PERSON] [PERSON] . 16.04.2021 приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Січкар Б.В. видано свідоцтво на право на спадщину за законом за реєстровим №716, на ім`я [PERSON] на частку у статутному капіталі ТОВ «Клініка Меделіт» (ідентифікаційний код - 37664935) (надалі - Свідоцтво про право на спадщину на частку у статутному капіталі), яка належала померлому [INFO] [PERSON] TOB «Клініка Меделіт» (ідентифікаційний код - 37664935) є за організаційною формою - товариством з обмеженою відповідальністю, яке у своїй діяльності повинно керуватися вимогами Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» від 06.02.2018 № 2275-VIII. Подальше правове обґрунтування своїх заперечень наведене третьою особою приватним нотаріусом Січкар Б.Н. є аналогічним до правового обґрунтування, наведеного у своєму відзові на зустрічний позов представником позивачів за первинним позовом. Щодо протоколу №1/2020 від 29.02.2020 вважає, що [PERSON] жодних дій саме щодо відмови від права власності не вчиняв. Натомість, Протокол №1/2020 від 29.02.2020 містить інформацію начебто про розподіл між [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] обладнання з усіма комплектуючими та агрегатами, у той час як ні [PERSON] , ні [PERSON] не були співвласниками спірного майна. Якщо в результаті певних дій, вчинених [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , вони стали співвласниками спірного майна, то відповідно до статті 626 ЦК України зазначені дії підпадають під визначення договору, тобто домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Жодних посилань та доказів про укладання будь-яких договорів щодо переходу права власності на частку спірного майна від [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] позивачем не надано. Відповідно до статті 30 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», якою визначається компетенція загальних зборів учасників, загальні збори учасників можуть вирішувати будь-які питання діяльності товариства. Перехід права власності на майно від однієї фізичної особи до іншої фізичної особи не входить до компетенції загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю та не може підтверджуватися протоколом загальних зборів учасників товариства. Просить відмовити в задоволенні позовів [PERSON] та [PERSON] , в повному обсязі. Під час розгляду справи заявлялися такі клопотання: про відкладення розгляду справи, які задоволені; про об`єднання в одне провадження первинного позову та зустрічних позовів, які задоволені; про призначення експертизи, яке задоволено. Позивачами за первісним позовом [PERSON] та [PERSON] була подана заява про забезпечення позову шляхом заборони ТОВ «Клініка Меделіт» використовувати перелічене в первинному позові обладнання, накладення арешту на це обладнання та передачі його на зберігання [PERSON] 15.11.2021 ухвалою суду вказана заява залишена без задоволення. 18.11.2021 ухвалою суду відкрито провадження у справі за первісним позовом за правилами спрощеного провадження з повідомленням сторін. Ухвалою суду від 22.02.2022 прийнята до спільного розгляду з первісним позовом зустрічна позовна заява [PERSON] та про розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Цією ж ухвалою до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору залучено [PERSON] . Ухвалою суду 20.10.2022 закрито підготовче провадження у справі та долучено до справи позов третьої особи [PERSON] . Представником відповідачів за первісним позовом та позивачів [PERSON] та [PERSON] подано клопотання про направлення справи за підсудністю до Господарського суду Дніпропетровської області. Ухвалою суду від 23.10.2023 в задоволенні вказаного клопотання відмовлено, провадження у справі закрито. Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 09.01.2024 ухвала суду першої інстанції від 23.10.23 скасована, а справу направлено до суду першої інстанції для продовження судового розгляду. У судове засідання позивачки за первісним позовом [PERSON] та [PERSON] не з`явилися, від їх представника [PERSON] надійшла заява, згідно якої остання просить розглянути справу за їх відсутності, позов [PERSON] та [PERSON] підтримала в повному обсязі, заперечувала проти задоволення зустрічного позову. Відповідачі за первісним позовом [PERSON] , ТОВ «Клініка Меделіт» у судове засідання не з`явилися, від їх представника [PERSON] , який є одночасно представником [PERSON] , надійшла заява, згідно якої останній просить розглянути справу за його відсутності, у позові [PERSON] та [PERSON] відмовити у повному обсязі. Зустрічний позов підтримав повністю, просив його задовольнити. Третя особа - приватний нотаріус Криворізького нотаріального округу Дніпропетровської області Січкар Б.В. у судове засідання не з`явилася, про час а місце розгляду справи повідомлена належним чином. Судом безпосередньо досліджені наступні письмові докази: свідоцтво про смерть [PERSON] (т.1., а.с. 16, т. 2, а.с. 9 зворот); свідоцтва про право на спадщину за законом від 31.07.2021 року №1416 (т. 1, а.с. 17, 57); свідоцтва про право на спадщину за законом від 31.07.2021 року №1417 (т. 1, а.с. 18, 58); договір А2908 від 29.08.11, укладений між ТОВ «ІнтерМед» (код ЄДРПОУ 31169792) та фізичною особою - підприємцем [PERSON] (т. 1, а.с. 19-23, 59-60, т. 2, а.с. 60-62); акт приймання - передачі товару від 03.10.2011 року (т. 1, а.с. 24, 61, т. 2, а.с. 64); додаток №1 вказаних договору та акту приймання-передачі (т. 1, а.с. 25, 62, т. 2, а.с. 64 зворот,); додаток №2 вказаних договору та акту приймання-передачі (т. 1, а.с. 26, т. 2, а.с. 65); видаткова накладна №РН-0000936 від 03.10.2011 (т. 1, а.с. 27, т. 2, а.с. 66 зворот); видаткова накладна №РН-0000934 від 03.10.2011 (т. 1, а.с. 28, т. 2, а.с. 65 зворот); видаткова накладна №РН-0000935 від 03.10.2011 (т. 1, а.с. 29, т. 2, а.с. 66); рахунок-фактура №СФ-А2908-1 від 29.08.2011 (т. 1, а.с. 30, т. 2, а.с. 68); рахунок-фактура №СФ-А2908 від 29.08.2011 (т. 1, а.с. 31, 32, т. 2, а.с. 67 зворот); специфікація додаток №1 до договору №А2908 (т. 1, а.с. 33, т. 2, а.с. 62 зворот); специфікація додаток №2 до договору №А2908 (т. 1, а.с. 34, т. 2, а.с. 62 зворот); специфікація додаток №3 до договору №А2908 (т. 1, а.с. 35, т. 2, а.с. 63); рахунок-фактура №СФ-А2908-2 від 29.08.2011 (т. 1, а.с. 36, т. 2, а.с. 67); довідка банка №25/207 від 19.04.2018 (т. 1, а.с. 37); договір застави обладнання від 04.10.2011 (т. 2, а.с. 69-71); договір №1 оренди майна від 03.01.2012 (т. 1, а.с. 38-39); акт приймання-передачі медичного обладнання до договору №1 від 03.01.2012 (т.1, а.с. 40); додаток №3 до договору №1 від 03.01.20212 Договірна вартість (т. 1, а.с. 41); довідка від 20.02.2015 про облік основних засобів ФОП [PERSON] (т. 1, а.с. 42), витяг з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 12.10.2021 (т. 1, а.с. 43-46); виписка з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 19.04.2021 (т. 1, а.с. 47-48); свідоцтво про право на спадщину за законом від 21.07.2021 №1416 (т. 1, а.с. 58) та від 31.07.2021 №1417 (т. 1, а.с. 58); договір оренди майна від 03.01.2012 (т. 1, а.с. 59-60); акт приймання-передачі медичного обладнання від 03.01.2021 (т.1, а.с. 61); довідки про реєстрацію місця проживання особи (т. 1, а.с. 74, 79); протокол №1/2020 загальних зборів засновників ТОВ «Клініка Меделіт» (т. 1, а.с. 106); квитанції щодо сплати [PERSON] судового збору та комісії банку за сплату судового збору (т. 1, а.с. 97, 101, 102, 103, 178, 178а), статут ТОВ «Клініка Меделіт» згідно протоколу від 01.06.2018 (т. 1, а.с. 146-152, 179-182, т. 2, а.с. 99 зворот 102); заява [PERSON] про вступ до складу учасників товариства від 16.04.2021 реєстровий №723 (т. 1., а.с. 153, т. 2, а.с. 103); договір про поділ спадкового майна від 16.04.2021 реєстровий №712 (т. 1, а.с. 154-155, т. 2, а.с. 103 зворот - 104); звіт про незалежну оцінку майна (т. 1, а.с. 183-194); інформаційна довідка зі спадкового реєстру від 28.02.2022 (т. 2, а.с. 2-3); документи спадкової справи №70/2020: заява [PERSON] про прийняття спадщини (т. 2, а.с. 5); паспорт та РНОКПП [PERSON] (т. 2, а.с. 6-8); свідоцтво про народження [PERSON] (т. 2, а.с. 7 зворот); свідоцтво про смерть (т. 2, а.с. 9); інформаційна довідка зі Спадкового реєстру від 29.10.2020 №62260794 (т. 2, а.с. 10 зворот); витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 29.10.2020 №62260828 (т. 2, а.с. 11); інформаційна довідка зі Спадкового реєстру від 29.10.2020 №62260796 (т.2, а.с. 11зворот); заява [PERSON] про відмову від прийняття спадщини (т. 2, а.с. 12); заява [PERSON] про відмову від прийняття спадщини (т. 2, а.с. 12 зворот); повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть [PERSON] (т. 2, а.с. 13); довідка про зареєстрованих осіб від 29.10.2020 №33509 (т. 2, а.с. 14 зворот); заява [PERSON] та [PERSON] від 15.02.2021 про право власності на спадкове майно (т. 2, а.с. 16); паспорт та РНОКПП [PERSON] (т. 2, а.с. 17-18); свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 07.07.1979 (т. 2, а.с. 19); довідка про право власності на квартиру (т. 2, а.с. 21); витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 16.04.2021 щодо ТОВ «Клініка Меделіт» (т. 2, а.с. 22); Повний витяг з Єдиного державного реєстру актів цивільного стану щодо реєстрації шлюбу та його припинення (т. 2, а.с. 23); повний витяг з Єдиного державного реєстру актів цивільного стану щодо народження [PERSON] (т. 2, а.с. 24); повний витяг з Єдиного державного реєстру актів цивільного стану щодо народження [PERSON] (т. 2, а.с. 25); повний витяг з Єдиного державного реєстру актів цивільного стану щодо народження [PERSON] (т. 2, а.с. 26); повний витяг з Єдиного державного реєстру актів цивільного стану щодо реєстрації шлюбу [PERSON] (т. 2, а.с. 27); Інформаційна довідка є Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів (т. 2, а.с. 28); свідоцтво про право власності на житло (т. 2, а.с. 39); технічний паспорт на квартиру (т. 2, а.с. 30-31); свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (т. 2, а.с. 31 зворот); договір про поділ спадкового майна від 16.04.2021 реєстровий №712 (т. 2, а.с. 32-33); Банківські квитанції (т. 2, а.с. 34); договір про поділ спадкового майна від 16.04.2021 реєстровий №712 (т. 2, а.с. 29-30); Інформаційна довідка зі Спадкового реєстру №64391223 від 16.04.2021 (т. 2, а.с. 35; Інформаційна довідка зі Спадкового реєстру №64391233 від 16.04.2021 (т. 2, а.с. 35 зворот); Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого манй щодо суб`єкта (т. 2, а.с. 36, 37); Витяг з державного реєстру обтяжень рухомого майна №72052581 від 16.04.2021 (т. 2, а.с. 38-39); інформація з єдиного реєстру боржників (т. 2, а.с. 37); витяг з державного реєстру обтяжень рухомого майна (т. 2, а.с. 38-39); інформація з єдиного реєстру боржників (т. 2, а.с. 40); свідоцтво про право на спадщину за законом (т. 2, а.с. 41); витяг про реєстрацію в спадковому реєстрі №64395606 від 16.04.2021 (т. 2, а.с. 42); свідоцтво про право на спадщину від 16.04.2021 реєстровий №716 (т. 2, а.с. 43); витяг про реєстрацію в спадковому реєстрі №64396393 від 16.04.2021 (т. 2, а.с. 44); свідоцтво про право на спадщину від 16.04.2021 №718 (т. 2, а.с. 45); витяг про реєстрацію в спадковому реєстрі (т. 2, а.с. 46); свідоцтво про право на спадщину від 16.04.2021 №720 (т. 2, а.с. 47); витяг про реєстрацію в спадковому реєстрі (т. 2, а.с. 48); заява [PERSON] та [PERSON] від 31.07.2021 щодо визначення особистою власністю спадкового майна (т. 2, а.с. 49); довідки про залишок коштів на банківському рахунку (т. 2, а.с. 50 зворот, 51 зворот, 53); [PERSON] та [PERSON] від 31.07.2021 щодо спірного спадкового майна медичного обладнання (т. 2, а.с. 54); заява [PERSON] від 31.07.2021 щодо спірного спадкового майна медичного обладнання (т. 2, а.с. 59 зворот); інформаційна довідка зі Спадкового реєстру №65827907 від 31.07.2021 (т. 2, а.с. 73-74); витяги з реєстру обтяжень рухомого майна №74083390 та №74083450 від 31.07.2021 (т. 2, а.с. 74 зворот, 75); інформаційні довідки з Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних дій (т. 2, а.с. 75 зворот, 76); свідоцтво про право на спадщину від 31.07.2021 реєстровий №1416 (т. 2, а.с. 77); витяг про реєстрацію в спадковому реєстрі №65828265 від 31.07.2021 (т. 2, а.с. 78); свідоцтво про право на спадщину від 31.07.2021 реєстровий №1417 (т. 2, а.с. 79); витяг про реєстрацію в спадковому реєстрі №65828273 від 31.07.2021 (т. 2, а.с. 80); довіреність від 31.07.2021 реєстровий №1415 (т. 2, а.с. 81); інформаційна довідка є Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних дій №181478181 від 29.10.2021 (т. 2, а.с. 82); повний витяг з реєстру довіреностей №460083349 від 29.10.2021 (т. 2, а.с. 83); інформаційна довідка зі спадкового реєстру №67068300 від 29.10.2021 (т. 2, а.с. 84 зворот 85); інформаційна довідка зі Спадкового реєстру заповітів (т. 2, а.с. 86); витяги з реєстру обтяжень рухомого майна №75901138 та №75901155 від 29.10.2021 (т. 2, а.с. 86 зворот, 87); інформація з єдиного реєстру боржників від 29.10.2021 (т. 2, а.с. 87 зворот, 88); свідоцтво про право на спадщину від 29.10.2021 №2113 (т. 2, а.с. 89); витяг про реєстрацію в спадковому реєстрі (т. 2, а.с. 90); свідоцтво на спадщину за законом від 29.10.2021 №2116 (т. 2, а.с. 91); витяг про реєстрацію в спадковому реєстрі (т. 2, а.с. 92-93); запити нотаріуса (т. 2, а.с. 14, 15, 19 зворот, 20, 50, 51, 52, ); банківська квитанції зі сплати нотаріальних витрат (т. 2, а.с. 10, 55, 88 зворот); квитанції зі сплати [PERSON] судового збору та комісії банку зя його сплату (т. 2, а.с. 143, 143а, 150); висновок експерта від 18.02.2022 №СЕ-19-21/30220-ПЧ (т. 2, а.с. 201-204), постанова про закриття кримінального провадження від 26.07.2022 (т. 2, а.с. 205-206). Суд,

Outcome: partial