Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-18 00:00:00

\~ \~ \~ \~ Позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, обґрунтовуючи його тим, що 13 грудня 2017 року вона зареєструвала з відповідачем шлюб, який було розірвано на підставі рішення Путивльського районного суду Сумської області від 28 березня 2019 року. За час проживання з відповідачем у шлюбі і них народилася дитина [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована та проживає разом з позивачем. На підставі рішення Путивльського районного суду Сумської області від 1 березня 2019 року з [PERSON] стягувались аліменти на утримання [PERSON] у твердій грошовій сумі 1500 грн. щомісячно, але не зважаючи на дане рішення суду, відповідач ухилявся від сплати аліментів і станом на 1 червня 2023 року заборгованість становить 63100 грн. 64 коп. У зв`язку з цим позивач просить стягнути з відповідача пеню у розмірі 63100 грн. 64 коп. В судове засідання представник позивача не з`явилася, надала на адресу суду письмову заяву, в якій позов підтримала та просила справу розглядати за її відсутності, проти заочного рішення не заперечувала (а.с.76). Відповідач повторно в судове засідання не з`явився, заяв про розгляд справи за його відсутності та відзиву не подавав, силу ч.7 ст.128, ч.4 ст.130 ЦПК України вважається таким, що повідомлений належним чином про час і місце судового засідання (а.с.50.55,56,69зв.,71,73,74). Представник третьої особи у судове засідання не з`явилася, подала письмову заяву, в якій щодо ухвалення рішення покладалася на розсуд суду, справу просила розглядати у її відсутність (а.с.58). Враховуючи зазначене, зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних в ній доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню зважаючи на таке. Судом встановлено, що з сторони з 13 грудня 2017 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано на підставі заочного рішення Путивльського районного суду Сумської області від 28 березня 2019 року, та є батьками [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований та проживає з позивачем (а.с.7,10,11,15). Відповідно до заочного рішення Путивльського районного суду Сумської області від 1 березня 2019 року стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання його неповнолітньої дитини [PERSON] у твердій грошовій сумі 1500 грн. щомісячно (а.с.8-9). На підставі виконавчого листа, виданого 8 квітня 2019 року Путивльським районним судом Сумської області, 18 липня 2019 року державним виконавцем Кролевецького районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Сумській області було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №59566006 (а.с.17-22). Згідно з розрахунком заборгованості по аліментам, виданою Кролевецьким ВДВС СХ МРУМЮ, загальна заборгованість [PERSON] по виконавчому провадженню №59566006 станом на 1 червня 2023 року становить 63100 грн. 64 коп. (а.с.23). Крім того, згідно з розрахунком індексації аліментів по виконавчому провадженню №59566006 всього нараховано індексацію по аліментах за період з 18 грудня 2018 року по 1 травня 2023 року в сумі 748 грн. (а.с.24-25). Відповідно до\~статті 180 Сімейного кодексу України\~(далі -\~СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом\~статті 196 СК України\~при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.22\~Постанови «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3\~передбачена\~ст.196 СК України\~відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв?язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. Розмір заборгованості зі сплати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення суду у порядку встановленому\~СК України. Державний виконавець обчислює розмір заборгованості зі сплати аліментів, складає відповідний розрахунок та повідомляє про нього стягувачу і боржнику. Стягнення неустойки (пені) спрямоване на підвищення захисту майнових прав дитини, тому позовні вимоги про стягнення на її користь пені за прострочення сплати аліментів є правомірними. Разом з цим, аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, тому за змістом\~статті 196 СК України\~пеня нараховується не на всю суму заборгованості, а на суму несплачених аліментів за той місяць, у якому не проводилося стягнення аліментів. За змістом\~статті 549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Виходячи з аналізу норм\~глави 49 ЦК України\~неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Отже, з урахуванням правої природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов`язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом\~статті 196 СК України\~пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості по аліментах за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. З огляду на те, що аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Саме така правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 1 жовтня 2014 року в справі № 6-149цс14. Як зазначено в позовній заві, загальна сума пені за несвоєчасну сплату аліментів за період з 18 грудня 2018 року по 1 червня 2023 року становить 495471 грн. 07 коп. Суду відповідачем не надано доказів поважності причин несплати аліментів. З урахуванням вищенаведених обставин в сукупності, а також положень ч.1 ст.169 СК України, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача пені за прострочення сплати аліментів в сумі 63100 грн. 64 коп. В зв`язку із задоволенням позову підлягають стягненню з відповідача в дохід держави 908 грн. судового збору, від сплати якого позивач була звільнена при подачі позовної заяви. Що стосується витрат на правничу допомогу, то згідно з ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Як вбачається з додатку №1 договору про надання правової допомоги №6 від 5 квітня 2023 року, адвокатом Соповою В.С. орієнтовний розрахунок витрат становить: 1) усне консультування 400 грн.; 2) ознайомлення з матеріалами справи 600 грн.; 3) підготовка позовної заяви та інших процесуальних документів 6000 грн.; 4) участь у судових засіданнях 4000 грн. за 4 засіданні. Загальна орієнтовний розрахунок витрат - 11000 грн. (а.с.35). З квитанції від 5 квітня 2023 року вбачається, що [PERSON] було сплачено адвокату 3500 грн. витрат на правничу допомогу (а.с.37). За правилами ч.ч.1-6 ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Таким чином, враховуючи складність та кількість матеріалів даної справи, наявність сталої судової практики по вказаній категорії справ, обсяг виконаних адвокатом робіт та час, витрачений на їх виконання, а також те, що представник позивача з`являлась у судові засідання, однак вони відкладались у зв`язку з неявкою відповідача, тобто представник позивача витратила час, протягом якого вона могла надати правову допомогу іншим клієнтам, суд дійшов висновку про доцільність стягнення з відповідача на користь позивача суму понесених останньою витрат на професійну правничу допомогу адвоката, у сумі 8000 грн.: 1) усне консультування 400 грн.; 2) ознайомлення з матеріалами справи 600 грн.; 3) підготовка позовної заяви та інших процесуальних документів 6000 грн.; 4) участь у судових засіданнях 1000 грн.

Outcome: approved