Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-25 00:00:00

Комунальне підприємство «Кривбасводоканал» (далі КП «Кривбасводоканал») звернулося до суду з уточненим позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, обґрунтовуючи свій позов наступним. Відповідно до Законів України «Про житлово-комунальні послуги», «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення і типових договорів про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 690 від 05.07.2019 р. Комунальне підприємство «КРИВБАСВОДОКАНАЛ» є організацією питного водопостачання, основним напрямком діяльності якого є забезпечення споживачів послугами централізованого водопостачання та водовідведення вчасно та відповідної якості. [PERSON] (далі Боржник, Відповідач, Споживач) до 26.08.2022 року була власником квартири за адресою: [ADDRESS] . Постановою Дніпровського апеляційного суду від 25.01.2021 року у справі №210/6477/14-ц було витребувано дану квартиру на користь [PERSON] . Вимогами абз. 1 ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року № 2189-VIII, введеного в дію з 01 травня 2019 року, п. 24 «Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення», затверджених Постановою КМУ від 05 липня 2019 року № 690 передбачено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово - комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. 28.03.2018 року з [PERSON] було укладено Договір №13/3240 «Про надання послуг централізованого постачання холодної води і водовідведення». Ні [PERSON] ні [PERSON] не зверталися до КП «Кривбасводоканал» та не надавали інформацію про зміну власника квартири. З 01.04.2022 року діє публічний типовий індивідуальний договір про надання послуг централізованого водопостачання та водовідведення. Абонентська плата нараховується щомісячно з розрахунку на один особовий рахунок, незалежно від кількості мешканців в квартирі. В квартирі відповідачів встановлений засіб обліку води, покази якого періодичнол передавалися, тому нарахування здійснювалися по показникам даного лічильника. Відповідачі в порушення норм чинного законодавства знехтували своїми обов`язками в частині щомісячної, повної оплати за отримані послуги, внаслідок чого сума основного боргу за отримані послуги централізованого водопостачання та централізованого водовідведення за період з 01.03.2021 по 26.08.2022 становить 1698,64 грн, заборгованість по абонентській платі за період з 01.04.2022 по 26.08.2022 складає 100,00 грн. Також відповідачам за період з 01.03.2021 по 31.01.2022 нараховано 3% річних у розмірі 20,48 грн, втрати від інфляції в розмірі 52,43 грн, що разом з сумою боргу становить 1871,55 грн. На підставі вищевикладеного просить суд стягнути солідарно із [PERSON] та [PERSON] на користь комунального підприємства «КРИВБАСВОДОКАНАЛ» заборгованість за отримані послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення в сумі 1698,64 грн, заборгованість з абонентської плати 100,00 грн., 3 % річних у розмірі 20,48 грн. та втрати від інфляції у розмірі 52,43 грн. та судовий збір у розмірі 2684,00 грн. Ухвалою суду від 19 червня 2023 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовною заявою Комунального підприємства\~«Кривбасводоканал» до\~ [PERSON] про\~стягнення заборгованості\~за надані\~послуги централізованого\~водопостачання та\~централізованого водовідведенняв порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.21). Ухвалою суду від 13 вересня 2023 року витребувано з Саксаганського ВДВС у м. Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного МУМЮ (м. Одеса) (вул. В. Матусевича, 41, м. Кривий Ріг, 50065): - належним чином завірену копію виконавчого провадження № 64735962 від 05.03.2021 року, в якому боржником є [PERSON] , [INFO] , стягувач [PERSON] , [INFO] (а.с.47-48). 10 жовтня 2023 року Саксаганським ВДВС у м. Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного МУМЮ (м. Одеса) на виконання ухвали суду надано завірені копії матеріалів виконавчого провадження №64735962. Ухвалою суду від 05 грудня 2023 року залучено до участі у справі за позовом Комунального підприємства «Кривбасводоканал» до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, в якості співвідповідача [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~РНОКПП [NUMBER] \~(останнє\~відоме місце\~реєстрації:\~ [ADDRESS] ) (а.с.95). Ухвалою суду від 29 січня 2024 року прийнято заяву про уточнення позовних вимог по справі за позовом Комунального підприємства «Кривбасводоканал» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги централізованого водопостачання та централізованого водовідведення. Витребувано від Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області матеріали цивільної справи №210/526/23 за позовом [PERSON] до КП «Кривбасводоканал» про захист прав споживача. Витребувано від Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області (50000, м. Кривий Ріг, просп. Поштовий 71) належним чином завірені копії матеріалів звернення [PERSON] від 16.09.2022 року стосовно незаконного проникнення [PERSON] в квартиру (а.с.116-117). На виконання ухвали суду Дзержинським районним судом надано матеріали цивільної справи №210/526/23 за позовом [PERSON] до КП «Кривбасводоканал» про захист прав споживача та 22.02.2024 року від Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області надано належним чином завірені копії матеріалів звернення [PERSON] від 16.09.2022 року стосовно незаконного проникнення [PERSON] в квартиру 22 серпня 2023 року від представника відповідача [PERSON] адвоката Морозової О.С. надійшли письмові пояснення по справі, в яких зазначає наступне. З позовної заяви вбачається, що позивач розраховує заборгованість за надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення за адресою: [ADDRESS] за період з 01 березня 2021 року по 26 серпня 2022 року. Вказану заборгованість позивач намагається стягнути з відповідача посилаючись на те, що у вище вказаний період відповідач нібито була власником вказаного майна та несла обов`язок його утримувати. Проте наведені обставини спростовуються матеріалами іншої цивільної справи, а саме № 210/6477/14-ц з огляду на наступне. У грудні 2014 року [PERSON] звернувся до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу з позовом до [PERSON] та [PERSON] (відповідач по даній справі), треті особи: приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Літвінова І.І., приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Умріхіної К.А. про визнання правочинів недійсними та витребування майна, а саме квартири розташованої за адресою: [ADDRESS] . За рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 04 вересня 2020 року було відмовлено у вище вказаному позові, у зв`язку з чим було подано апеляційну скаргу на дане рішення. За результатами розгляду апеляційної скарги по справі № 210/6477/14-ц Дніпровським апеляційним судом було прийнято постанову від 25 січня 2021 року відповідно до якої: Апеляційну скаргу позивача [PERSON] задовольнити частково. Рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 вересня 2020 року скасувати, ухвалити нове рішення про часткове задоволення позовних вимог. Визнати довіреність від 17.10.2011 року, укладену [PERSON] з [PERSON] недійсною. Визнати договір купівлі-продажу від 19.01.2012 року серії ВРП № 432842, посвідчений нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Умріхіною Клавдією Андріївною та зареєстрований в реєстрі права власності № 1182, відповідно до якого, [PERSON] на підставі довіреності укладеної з [PERSON] продала, а [PERSON] придбала трикімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS] на першому поверсі п`ятиповерхового житлового будинку, житловою площею пл. 43.24 кв.м, загальною площею 56,8 кв.м. -недійсним. Витребувати квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] у [PERSON] на користь [PERSON] . Вказана постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, тобто з 25 січня 2021 року. Приймаючи вище вказане, саме з 25 січня 2021 року ( тобто з січня 2021 року) відповідач по даній цивільній справі не має жодного відношення до квартири за адресою: [ADDRESS] , а тому не може нести відповідальність за дії інших осіб, зокрема [PERSON] , щодо вже його невиконання своїх обов`язків перед позивачем даної справи. За змістом позовної заяви позивач наголосив, що відповідач по даній справі в останнє сплатила кошти на рахунок позивача саме в січні 2021 року, тобто в останній місяць коли квартира, за якою обліковувалась заборгованість перебувала у відповідача, з лютого 2021 року та в подальшому [PERSON] не несе жодної відповідальності щодо виконання будь-яких обов`язків перед організаціями які надавали послуги за вище вказаною адресою, тому фактично вона не є належним відповідачем в даній справі. Враховуючи вказане, оскільки в [PERSON] є неналежним відповідачем в даній справі, вважає позовні вимоги позивача безпідставними та необґрунтований, у зв`язку з чим просить суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. 06 листопада 2023 року від представника відповідача [PERSON] адвоката Морозової О.С. надійшли додаткові письмові пояснення по справі, в яких зазначає наступне. Так, предметом позову в даній цивільній справі є заборгованість за надані позивачем послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення за адресою: [ADDRESS] за період з 01 березня 2021 року по 26 серпня 2022 року. Вказану заборгованість позивач намагається стягнути з відповідача посилаючись на те, що у вище вказаний період відповідач нібито була власником вказаного майна та несла обов`язок його утримувати. У раніше наданих письмових поясненнях до суду в цій справі, відповідач спростовувала факт того, що вона є власником вище вказаної квартири відповідно до даних встановлених судом в іншій цивільній справі, а саме № 210/6477/14-ц. Саме з 25 січня 2021 року (тобто з січня 2021 року) відповідач по даній цивільній справі не має жодного відношення (ні є ні власником, ні її користувачем) до квартири за адресою: [ADDRESS] , а тому не може нести відповідальність за дії інших осіб, зокрема [PERSON] , щодо вже його невиконання своїх обов`язків перед позивачем даної справи. Долучені матеріали виконавчого провадження № 64735962 від 05 березня 2021 року підтверджують лише факт того, що відповідач по даній справі була боржником у зазначеному виконавчому провадженні та мала сплатити [PERSON] судові витрати та виконавчий збір. Всі кошти відповідач по даній справі (боржник у виконавчому проваджені) сплатила, у зв`язку з чим відповідне виконавче провадження було закінчено. Матеріали даного виконавчого провадження не містять в собі жодних ухвал, постанов Верховного суду про зупинення виконання рішення Дніпровського апеляційного суду, до моменту розгляду справи Верховним судом. Отже, фактично відсутні будь-які документи які б визначали, що постанова Дніпровського апеляційного суду від 25 січня 2021 по справі № 210/6477/14-ц (відповідно до якої відповідач по даній справі вже не є власником квартири за адресою: [ADDRESS] ), не набрала законної сил у день її прийняття. Позивач володіючи інформацією про зміну власника квартири не вніс зміни до своїх даних, шляхом зміни споживача/власника за адресою [ADDRESS] , що у свою чергу призводить до надання позивачем документів які не відповідають дійсності та несуть недостовірну інформацію, у зв`язку з чим не можуть бути використані судом як належні та допустимі докази. Враховуючи вказане, оскільки в [PERSON] є неналежним відповідачем в даній справі, вважає позовні вимоги позивача безпідставними та необґрунтований, у зв`язку з чим просить суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи без її участі, за матеріалами, наявними у справі. Від представника [PERSON] адвоката Морозової О.С. надано клопотання про розгляд справи за відсутності [PERSON] та її представника. Зазначила, що матеріали цивільної справи №210/526/23 підтверджують безпідставність позовних вимог позивача в даній справі, а тому дані докази мають бути враховані судом. Від представника [PERSON] адвоката Ващенко О.М. надано клопотання про розгляд справи за відсутності відповідача [PERSON] , в якому зазначає, що [PERSON] заперечує щодо вимог про стягнення з нього заборгованості у повному обсязі. Крім того, звертає увагу, що в справі №210/526/23 мається клопотання КП «Кривбасводоканал» про закриття провадження, відповідно до змісту якого КП «Кривбасводоканал» визнало вимоги [PERSON] про виключення заборгованості за послуги за період до 26.08.2022 року, тому безпідставною є вимога про стягнення заборгованості з [PERSON] за цей період. Відповідно до матеріалів за зверненням [PERSON] (ЖЄО №12763 від 15.09.2022), квартирою користувалась [PERSON] . З огляду на викладене, просить відмовити в задоволенні вимоги про стягнення з [PERSON] заборгованості у повному обсязі. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 28.03.2018 року між [PERSON] та КП «Кривбасводоканал» було укладено Договір №3240 «Про надання послуг централізованого постачання холодної води та водовідведення» (а.с.10-12). Згідно типового індивідуального договору про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення від 01.03.2022 року, він є публічним договором приєднання, що укладається з метою надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення індивідуальному споживачу та набирає чинності з моменту акцептування його споживачем, але не раніше ніж через 30 днів з моменту опублікування. Таким чином з 01.04.2022 року діє публічний типовий індивідуальний договір про надання послуг централізованого водопостачання та централізованого водовідведення (а.с.13-14). Відповідно до розрахунку суми боргу за водопостачання та водовідведення, абонентське обслуговування за період з 01.03.2021 по 26.08.2022, станом на 30.04.2023, заборгованість споживача [PERSON] за особовим рахунком № [NUMBER] складає 1798,64 гривні (а.с.8). Згідно бухгалтерської довідки по розрахунку суми боргу в частині сплати за послуги водопостачання та водовідведення, абонентське обслуговування за період з 01.04.2014 по 26.08.2022, станом на 30.04.2023, заборгованість споживача [PERSON] за особовим рахунком № [NUMBER] складає 1798,64 гривні (а.с.9). З довідки за відомостями Реєстру Криворізької міської територіальної громади вбачається, що [PERSON] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 10.03.2017 по 28.08.2017 (а.с.19). Дніпровським апеляційним судом було прийнято постанову від 25 січня 2021 року, відповідно до якої: Апеляційну скаргу позивача [PERSON] задовольнити частково. Рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 вересня 2020 року скасувати, ухвалити нове рішення про часткове задоволення позовних вимог. Визнати довіреність від 17.10.2011 року, укладену [PERSON] з [PERSON] недійсною. Визнати договір купівлі-продажу від 19.01.2012 року серії ВРП № 432842, посвідчений нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Умріхіною Клавдією Андріївною та зареєстрований в реєстрі права власності № 1182, відповідно до якого, [PERSON] на підставі довіреності укладеної з [PERSON] продала, а [PERSON] придбала трикімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS] на першому поверсі п`ятиповерхового житлового будинку, житловою площею пл. 43.24 кв.м, загальною площею 56,8 кв.м. -недійсним. Витребувати квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] у [PERSON] на користь [PERSON] (а.с.32 зворот-35). 02 травня 2022 року між КП «Кривбасводоканал» в особі представника цеху Мішак А.К. та споживачем [PERSON] було складено акт опломбування вузла обліку питної води у багатоквартирному будинку за адресою: [ADDRESS] , підписаний [PERSON] та представником КП «Кривбасводоканал» власноручно (а.с.42). Відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, роботи з повірки лічильника з холодної та гарячої води за адресою: Героїв АТО 66/41 виконувались [PERSON] 14.04.2022 року (а.с.43). 04 березня 2021 року [PERSON] було подано заяву про примусове виконання рішення суду до Металургійного ВДВС, якою просив примусово стягнути з боржника [PERSON] 2070,60 гривень (а.с.53). Відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження, 05.03.2021 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №210/6477/14-ц 2/210/22/20, виданого 04.09.2020 Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу, стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2070,60 грн. (а.с.52). Згідно витягу з АСВП виконавче провадження №64735962 завершено 20.10.2021 року (а.с.51). Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу було видано виконавчий лист по справі №210/6477/14-ц 2/210/22/20, яким стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати у вигляді судового збору за розгляд справи в судах першої і апеляційної інстанції в розмірі 2070/60 гривень (а.с.54). 05.03.2021 державним виконавцем Котар В.І. було винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, якою визначено для боржника [PERSON] мінімальні витрати виконавчого провадження у розмірі 249,00 грн. (а.с.55). Постановою про стягнення виконавчого збору від 05.03.2021 у ВП №64735962, стягнуто з боржника [PERSON] виконавчий збір у розмірі 207,06 грн. (а.с.56). Постановою Касаційного цивільного суду Верховного суду України від 24 червня 2021 року касаційну скаргу на постанову Дніпровського апеляційного суду від 25 січня 2021 року залишено без задоволення.\~Постанову Дніпровського апеляційного суду від 25 січня 2021 року залишено без змін (а.с.\~60-62). Постановою про арешт коштів боржника від 07.10.2021 року накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом та належить боржнику [PERSON] (а.с.63). Постановою про зняття арешту з коштів від 08.10.2021 року знято арешт з усіх рахунків, що належать боржнику [PERSON] (а.с.67). Постановою державного виконавця Котар В.І. від 20.10.2023 року виконавче провадження №64735962 закінчено (а.с.68). Згідно копії паспорту серії [NUMBER] , [PERSON] знято з реєстрації місця проживання за адресою: [ADDRESS] 28 серпня 2017 року (а.с.73 зворот). Відповідно до довідки про перебування на постійному консульському обліку, [PERSON] [INFO] знято з постійного консульського обліку в Посольстві України в Литовській республіці з 18 вересня 2023 року. Перебувала на постійному консульському обліку в Посольстві України в Литовській Республіці з 06.11.2017 року (а.с.73 зворот). Згідно розрахунку суми боргу за послугу з водопостачання та водовідведення, абонентське обслуговування за період з 01.03.2021 по 26.08.2022 станом на 30.04.2023, заборгованість [PERSON] та [PERSON] становить 1698,64 грн, за абонентське обслуговування становить 100,00 грн (а.с. 87 зворот). Згідно бухгалтерської довідки по розрахунку суми боргу в частині сплати за послуги водопостачання та водовідведення, абонентське обслуговування за період з 01.03.2021 по 26.08.2022, станом на 30.04.2023, заборгованість споживачів [PERSON] та [PERSON] за особовим рахунком № [NUMBER] складає 1798,64 гривні (а.с.88). Відповідно до розрахунку 3% річних та інфляційних витрат за полуги водопостачання та водовідведення, абонентське обслуговування станом на 30.04.2023 включно за адресою: [ADDRESS] , сума 3% річних складає 20,48 грн, сума втрат від інфляції становить 52,43 грн (а.с.88). Згідно наданих ВП №2 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області матеріалів за зверненням [PERSON] , зареєстрованим до ЖЄО №12763 від 15.09.2022 року, а саме з висновку за матеріалами ЄО №12763 від 15.09.2022 вбачається, що 15.09.2022 до ч/ч ВП №2 КРУП надійшла заява [PERSON] про те, що гр. [PERSON] знаходячись за адресою: [ADDRESS] незаконно змінив замки. В ході розгляду матеріалу встановити місцезнаходження [PERSON] , опитати його та встановити всі обставини даної події не представилось можливим. За зверненням до поліції зареєстрованим до ЖЄО №12763 від 15.09.2022 року та працівниками ВП №2 КРУП проведено перевірку за результатами якої ознак кримінального правопорушення не виявлено (повідомлення [PERSON] від 18.10.2022) (а.с.125-134). З оглянутих судом матеріалів справи №210/526/23 за позовом [PERSON] ДО КП «Кривбасводоканал» про захист прав споживачів встановлено, що відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 26 серпня 2022 року [PERSON] відновлено його право власності на квартиру [ADDRESS] на підставі постанови Дніпровського апеляційного суду від 25.01.2021 року. Відповідно до клопотання про закриття провадження по справі №210/526/23, КП «Кривбасводоканал» виконано вимоги [PERSON] щодо виключення з особового рахунку № [NUMBER] заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що утворилася у період до 26.08.2022 року. Ухвалою Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 липня 2023 року, заяву представника позивача [PERSON] про закриття провадження по справі задоволено. Провадження у цивільній справі №210/526/23 за позовом [PERSON] до Комунального підприємства «Кривбасводоканал» про захист прав споживачів закрито на підставі п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України. Відповідно до статей 66, 67, 162 ЖК України, за користування житловим приміщенням, що належить громадянинові на праві приватної власності, сплачується плата за утримання будинку, прибудинкової території та плата за спожиті комунальні послуги. Споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом (пункт 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Відповідно до пункту 6 частини другої статті 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець (підприємство, яке надає житлово-комунальні послуги) зобов`язаний проводити відповідні перерахунки розміру плати за житлово-комунальні послуги у разі їх ненадання. Пунктом 1 частини першої\~статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої\~статті 20 цього Закону\~обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Статтею 322 Цивільного кодексу України встановлено, що власник зобов?язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Власник на свій розсуд володіє, користується та розпоряджається належним йому майном, здійснює свою владу щодо управління ним і вправі вчиняти будь-які дії, що не суперечать закону. Власникові, відповідно до ч.1 ст. 317 ЦК України, належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна (ч.2 ст. 317 ЦК України). Права власника житлового будинку (квартири) визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Конституція України у статті 47 проголошує, що кожен має право на житло. Глава 23 Цивільного кодексу України встановлює, що громадянин, який став власником житла, має право розпоряджатися ним на свій розсуд. Однак, як зазначено в ст. 13 ч. 3 Конституції України, власність зобов`язує, вона не повинна використовуватись на шкоду людині, суспільству. Частиною другою\~статті 382 ЦК України\~встановлено, що усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. Проте новий власник майна не зобов`язаний повертати борги попереднього власника, якщо суд установить, що він не брав на себе обов`язку з їх сплати. Договори про надання послуг не обтяжують майна. Отже, діючим законодавством не передбачено обов`язку покупця квартири сплачувати борги попередніх власників (наймачів) квартири за отримані ними раніше житлово-комунальні послуги, якщо це прямо не оговорено в договорі купівлі-продажу. Подібні за змістом правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 01 вересня 2020 року у справі № 686/6276/19 (провадження\~\~№ 61-3604 св 20), від 14 вересня 2022 року у справі № 201/1807/21 (провадження № 61-2572 св 22), від 12 жовтня 2022 року у справі № 312/44/20 (провадження № 61-13033 св 20). Як встановлено судом, згідно постанови Дніпровського апеляційного суду від 25 січня 2021 року вирішено визнати договір купівлі-продажу від 19.01.2012 року серії ВРП №432842, посвідчений нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Умріхіною Клавдією Андріївною та зареєстрований в реєстрі права власності №1182, відповідно до якого, [PERSON] на підставі довіреності укладеної з [PERSON] продала, а [PERSON] придбала трикімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS] , на першому поверсі п`ятиповерхового житлового будинку, житловою пл.43,24кв.м, загальною площею - 56,8кв.м недійсним; витребувати квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] у [PERSON] на користь [PERSON] . (а.с. 32 зворот-35). Судове рішення набрало законної сили 25.01.2021 року. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, 26.08.2022 року внесено номер запису про право власності на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , власник [PERSON] . Підставою для державної реєстрації даної квартири, стала постанова Дніпровського апеляційного суду від 25 січня 2021 року. Відповідно до ч.3 ст. 334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Згідно п. 5 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 «Про\~судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» зазначено, що вирішуючи питання про правомірність набуття права власності, суд має враховувати, що воно набувається на підставах, які не заборонені законом, зокрема на підставі правочинів. При цьому діє презумпція правомірності набуття права власності на певне майно, яка означає, що право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК). Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з\~моменту набрання\~законної сили\~рішенням суду\~про визнання\~договору,\~не посвідченого\~нотаріально,\~дійсним. Проте, якщо права на нерухоме майно підлягають державній реєстрації, то право власності у набувача виникає з дня такої реєстрації відповідно до закону (стаття 334 ЦК) та з урахуванням положення про дію закону в часі на момент виникнення спірних правовідносин (стаття 5 ЦК). Згідно п.9 ч. 1 статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» однією із\~підстав Державної реєстрації права власності та інших речових прав є судове рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності\~та інших речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості. Відповідно до ч. 1 ст. 311\~Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року реєстраційні дії на підставі судових рішень проводяться виключно на підставі рішень, отриманих у результаті інформаційної взаємодії Державного реєстру прав та Єдиного державного реєстру судових рішень, без подання відповідної заяви заявником. Однією з підстав державної реєстрації права власності на нерухоме майно є рішення суду, яке набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно (пункт 9 частини першої статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Якщо право власності на спірне нерухоме майно зареєстроване за іншою особою, то належному способу захисту права відповідає вимога про витребування від (стягнення з) цієї особи нерухомого майна. Задоволення віндикаційного позову, тобто рішення суду про витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння, є підставою для внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; такий запис вноситься виключно у разі, якщо право власності на нерухоме майно зареєстроване саме за відповідачем, а не за іншою особою. Близькі за змістом висновки наведені, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16 (провадження № 14-208цс18, пункти 115, 116), від 7 листопада 2018 року у справі № 488/5027/14-ц (провадження № 14-256цс18, пункт 98). З огляду на вищевикладене, внесення в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно вже існуючого права власності [PERSON] , не є фактичною датою поновлення його права на квартиру. Таким чином, в даному випадку поновлення прав на квартиру за адресою: [ADDRESS] у [PERSON] виникло з дати винесення постанови Дніпровським апеляційним судом, а саме 25.01.2021 року. Щодо позовних вимог до [PERSON] слід зазначити наступне. З довідки за відомостями Реєстру Криворізької міської територіальної громади вбачається, що відповідач [PERSON] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 10.03.2017 по 28.08.2017 (а.с.19), тобто поза межами заявленого в уточненій позовній заяві періоду надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення. Крім того, відповідно до довідки про перебування на постійному консульському обліку, [PERSON] [INFO] знято з постійного консульського обліку в Посольстві України в Литовській республіці з 18 вересня 2023 року. Перебувала на постійному консульському обліку в Посольстві України в Литовській Республіці з 06.11.2017 року (а.с.73 зворот). Згідно з вимогами ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Вимогами ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Суд зазначає, що цивільний процес здійснюється на засадах змагальності сторін (пункт 4 частини третьої статті 2 ЦПК України). Відповідно до вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.\~Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Згідно зі\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (\~ст. 95 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1\~ст. 77 ЦПК України). Відповідно до положень статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Таким чином, позивачем жодних доказів, які б підтверджували факт користування [PERSON] послугами КП «Кривбасводоканал» у період з 01.03.2021 по 26.08.2022 суду не надано. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що між позивачем та відповідачем [PERSON] у спірному періоді (01.03.2021-26.08.2022) виникли правовідносини по наданню, з одного боку, та споживанню, з іншого боку, комунальних послуг, які врегульовано\~Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року № 2189-VIII\~(далі - Закон № 2189-VIII) та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення затверджених\~постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630\~(далі - Правила). Відповідно до пункту 2 частини першої\~статті 5 Закону № 2189-VIII, до житлово-комунальних послуг належать: комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги (пункт 6 частини першої\~статті 1 Закону № 2189-VIII). Пунктом 5 частини другої\~статті 7 Закону № 2189-VIII\~встановлено, що індивідуальний споживач зобов`язаний: оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг (частина третя\~статті 9цього ж Закону). Відповідно до ч. 3 ст. 17 Закону № 2189-VIII Розподіл обсягів спожитих у будівлі послуг з постачання теплової енергії, гарячої та холодної води між споживачами здійснюється відповідно до законодавства. Частиною 3 статтею 24 Закону № 2189-VIII встановлено, що послуга з централізованого водовідведення надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з централізованого водовідведення, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом. Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» від 21 липня 2005 р. № 630 послуги з водовідведення оплачуються споживачем з розрахунку обсягу витрат холодної та гарячої води згідно з нормативами (нормами) споживання або показаннями засобів обліку води. Нарахування за послуги централізованого постачання холодної води та водовідведення здійснюються за науково обґрунтованими нормативами питного водопостачання, водоспоживання та водовідведення населення м. Кривого Рогу, затвердженого рішенням виконкому Криворізької міської ради від 12 грудня 2012р. № 367 (введені в дію з 01.01.2013 р) та відповідно до правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ від 21 липня 2005 р. № 630 на кожну зареєстровану особу. Відповідно до\~ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідносини, в яких одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.\~Статтею 525 ЦК України, передбачає, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно пунктів 17, 18, 21 Правил, послуги з водовідведення оплачуються споживачем з розрахунку обсягу витрат холодної та гарячої води згідно з нормативами (нормами) споживання або показаннями засобів обліку води. Розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється\~не пізніше 20 числа\~місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. У разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання: з централізованого постачання холодної та гарячої води і водовідведення - з розрахунку на одну особу та на ведення особистого підсобного господарства. Крім того, згідно з ч.2\~ст. 625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений\~договором або законом. Відповідно до правового висновку Великої палати Верховного Суду від 07 липня 2020 року у справі № 712/8916/17 (провадження № 14-448цс19) відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (аналогічні висновки викладені у постановах ВС КЦС від 26 вересня 2018 року у справі № 750/12850/16-ц та від 6 листопада 2019 року у справі № 642/2858/16). Таким чином, Комунальним підприємством «Кривбасводоканал» щомісячно здійснюється централізоване постачання холодної води і водовідведення до житла відповідача [PERSON] . Згідно з наданим до суду розрахунком заборгованості, сума основного боргу за отримані послуги централізованого водопостачання та централізованого водовідведення за період з 01.03.2021 по 26.08.2022 становить 1698,64 грн, заборгованість по абонентській платі за період з 01.04.2022 по 26.08.2022 складає 100,00 грн. Також відповідачам за період з 01.03.2021 по 31.01.2022 нараховано 3% річних у розмірі 20,48 грн, втрати від інфляції в розмірі 52,43 грн, що разом з сумою боргу становить 1871,55 грн. Правовідносини, які склалися між сторонами по наданню житлово-комунальних послуг, є грошовими зобов`язаннями, у яких, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1\~ст. 509 ЦК), - вимагати сплату грошей за надані послуги. Таким чином, з огляду на юридичну природу правовідносин, як грошових зобов`язань, на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язань. Виходячи з положень статей 509, 526 ЦК України, правовідносини, які виникли між сторонами, є грошовим зобов`язанням, в якому на боржників покладено обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, а тому на спірні правовідносини поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України щодо стягнення з боржника суми боргу та 3% річних від простроченої суми, вимоги позивача в цій частині є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Згідно\~ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи, що цивільне судочинство згідно частин 1-3\~статті 12 ЦПК України\~здійснюється на засадах змагальності сторін та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, так як відповідно до частини 6\~статті 81 ЦПК України\~доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, беручи до уваги, що обставини, на які посилається позивач, як на підстави для задоволення позову, частково знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача заборгованості за отримані послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення в сумі 1698,64 грн, заборгованості з абонентської плати 100,00 грн., 3 % річних у розмірі 20,48 грн. та втрат від інфляції у розмірі 52,43 грн. Згідно частини 1\~статті 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Позивачем заявлено вимогу про відшкодування судових витрат: судового збору в сумі 2684,00 грн., сплачений ним при подачі позову, тому оскільки позов підлягає задоволенню, суд, ураховуючи положення\~ст. 141 ЦПК України, приходить до висновку про необхідність\~відшкодування понесених витрат, стягнувши їх з відповідача [PERSON] на користь позивача.

Outcome: partial