Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-21 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою до відповідача та третьої особи, в якій просить стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 129955,10 грн., яка складається з 110266,39 грн. заборгованості за тілом кредиту, 19688,71 грн. заборгованості за відсотками, судових витрат зі сплати судового збору у розмірі 2684,00 грн. та витрат на правничу допомогу у розмірі 7500 грн. Зазначає, що відповідач не виконував в повному обсязі умови договору від 22.11.2021 та допустив утворення заборгованості, яку в добровільному порядку не погашає. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав суду клопотання про розгляд справи без його участі, на позовних вимогах наполягає, в разі неявки в судове засідання відповідача, просив винести заочне рішення. Відповідач у судове засідання жодного разу не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, причину неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності та відзив на позов, не надавав. Згідно до положення ч.3 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З огляду на викладене, враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, доказів про поважність неявки до суду не надав, також не подав відзив на позовну заяву, тому у відповідності з вимогами ст.280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, постановивши по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши надані докази, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 22.11.2021 між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] укладено договір №2038110748 щодо кредитування, за яким остання отримав кредит в сумі 112443 грн., на споживчі потреби, зі строком повернення до 22.11.2026, зобов`язався повернути отримані кошти у встановлений в кредитному договорі строк та сплатити відсотки за користування кредитними коштами. Позичальник [PERSON] підписанням Заяви-анкети про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк» від 22.11.2021 підтвердив, що Сторони домовилися про електронну взаємодію у порядку і спосіб, що визначений договором; визнав, що електронний підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом; підтвердив, що всі наступні правочини та документи, перелік яких визначений Договором, можуть вчинятися сторонами з використанням електронного підпису. 16.12.2022 між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «Діджи фінанс» укладено договір факторингу №16/12/22 про відступлення права вимоги за кредитним договором, згідно реєстру боржників було передано право вимоги до відповідача. У зв`язку із неналежним виконанням умов кредитного договору №2038110748 від 22.11.2021, за позичальником [PERSON] утворилася заборгованість, яка станом на 16.12.2022 становить 129955,10 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту у розмірі 110266,39 грн., заборгованості за відсотками 19688,71 грн., що підтверджується наданим позивачем розрахунком. Зазначений розрахунок заборгованості відповідачем не спростовано, відповідачем не надано заперечень щодо вимог позивача або даних, які спростовували викладені у позові обставини, та не надано даних щодо повернення кредитних коштів. За викладених обставин, суд дійшов висновку, що позивачем надано належні, допустимі та достовірні докази невиконання відповідачем своїх обов`язків за кредитними договорами, та, оцінюючи їх у сукупності, вважає достатніми для підтвердження аргументів, викладених у позові, про наявність підстав для стягнення зазначеної заборгованості. Статтею 15ЦК України кожній особі гарантовано захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони. Відповідно до ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Відступлення права вимоги є правочином (договором), на підставі якого старий кредитор передає свої права новому кредитору, а новий кредитор приймає ці права і зобов`язується або не зобов`язується їх оплатити. Згідно ст.526 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст.611 ЦК України, при порушенні зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. В силу ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ч.2 ст.615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. На підставі викладеного, враховуючи, що на час розгляду справи судом сума заборгованості позичальником не сплачена та матеріали справи не містять доказів того, що відповідачем було здійснено заходи з погашення заборгованості, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі, та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача вказану суму заборгованості у розмірі 129955,10 грн. Згідно договору про надання правової (правничої) допомоги №42649746 від 22.09.2023 та додаткової угоди №003344805875 від 22.09.2023, адвокат Міньковська А.В., зобов`язується надавати клієнтові - ТОВ «Діджи Фінанс» правничу допомогу, а клієнт зобов`язується оплачувати надані послуги та фактичні витрати адвоката, необхідні для виконання Договору. Згідно зазначених позивачем у позовній заяві судових витрат, витрати на правову допомогу складають 7500 грн. Згідно акту від 22.09.2023 року, ТОВ «Діджи Фінанс» в особі директора Романенка М.Е. сплатило адвокату Міньковській А.В. згідно Договору про надання правової (правничої) допомоги №42649746 від 22.09.2023 - 7500 грн. за надану правову допомогу. Вид та розмір правової допомоги більш детально описаний в детальному описі робіт (наданих послуг). Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що з відповідача на користь ТОВ «Діджи Фінанс» необхідно стягнути витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7500 грн. Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню також судові витрати зі сплати судового збору, у розмірі 2684 грн.

Outcome: approved