Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-25 00:00:00

У січні 2024 року ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» звернулося до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовної заяви зазначено, що 18 листопада 2019 року між АТ «Альфа-банк» та [PERSON] укладено договір про надання кредиту № 591060161, відповідно до умов якого АТ «Альфа-банк» надав позичальнику кредит у сумі 24 880,00 грн, строк кредиту 36 місяців, на споживчі потреби з відсотковою ставкою 18,99 % річних. Договір кредитної лінії укладено з відповідачем у електронній формі відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», який має силу договору, укладеного в письмовій формі, та підписаний сторонами. АТ «Альфа-банк» виконав умови кредитного договору та перерахував на рахунок відповідача безготівковим шляхом кошти в розмірі 24 880,00 грн, в свою чергу позичальник не виконав умови кредитного договору щодо повернення кредитних коштів, внаслідок чого виникла заборгованість. Згідно детального розрахунку заборгованості станом на 20 грудня 2021 року загальний розмір заборгованості становив 33 437,45 грн, яка складалась з тіла кредиту в розмірі 17 937,14 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом в розмірі 15 500,31 грн грн. 20 грудня 2021 року між АТ «Альфа-банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Еліт фінанс» укладено договір факторингу, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором до відповідача. Таким чином, ТОВ «ФК «Еліт фінанс» набуло статусу кредитора за кредитним договором № 591060161 від 18 листопада 2019 року. Згідно з розрахунком заборгованості за відповідачем станом на 20 грудня 2021 року обліковується заборгованість в розмірі 33 437,45 грн, яку позивач просить стягнути з відповідача на його користь, а також судові витрати по сплаті судового збору та витрат на професійну правову допомогу у розмірі 7100 грн. 30 січня 2024 року ухвалою суду відкрите провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав до суду клопотання/заяву про розгляд справи без участі представника позивача, позовну заяву підтримав у повному обсязі та просив її задовольнити, проти заочного рішення не заперечував (а. с. 45-46). Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином у відповідності до вимог ст.ст. 128, 130 ЦПК України. Направлений за місцем реєстрації відповідача судовий виклик на 26 лютого 2023 року відділенням поштового зв`язку повернутий на зворотну адресу суду з позначкою «адресат відсутній за вказаною адресою». Про судове засідання, призначене на 26 лютого 2023 року, відповідач повідомлялась шляхом розміщення оголошення на офіційномувеб-сайті суду. Про причини неявки до суду не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи не надходило. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Згідно з ч. 2 ст. 191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Відповідно до положень ст.ст. 280, 281 ЦПК України, судом ухвалено провести заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Суд, з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, дослідивши наявні у справі докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. 18 листопада 2019 року між АТ «Альфа Банк» та [PERSON] шляхом акцептування банком пропозиції клієнта (оферти) було укладено угоду про надання кредиту № 591060161. Мета кредиту - для власних птреб. Сума споживчого кредиту склала 24 880 грн. Процентна ставка - 18,99 % річних. Строк кредиту 36 місяців. Дата повернення кредиту - 18 листопада 2022 року (а.с. 5, 6). Відповідно до умов кредитного договору банк надав позичальнику кредит, а останній зобов`язався в порядку та на умовах, визначених цим договором, повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах цього договору. Факт отримання кредитних коштів відповідачкою підтверджено випискою по особовим рахункам за період з 18 листопада 2019 року по 20 грудня 2021 року (а.с.15-31). \~ \~ \~ \~20 грудня 2021 року між АТ «Альфа-банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Еліт фінанс» укладено договір факторингу № 4, у відповідності до умов якого АТ «Альфа-банк» передав (відступив) ТОВ «Фінансова компанія «Еліт фінанс» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Еліт фінанс» прийняв належні АТ «Альфа-банк» права вимоги до боржників, вказаними у додатку № 1-1 до договору факторингу (а.с. 9-13). Згідно п. 2.2 договору факторингу визначено право вимоги, що відступається згідно даного договору, включаючи суму заборгованості за основною сумою кредитів, нарахованими процентами, комісіями, пенями та всіма іншими платежами за основними договорами, право на одержання яких належить клієнту. Відповідно до додатку № 1-1 до договору факторингу № 4 від 20 грудня2021 року, ТОВ «Фінансова компанія «Еліт фінанс» набуло права грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором № 591060161 від 18 листопада 2019 року в сумі 33 437,45 грн, яка складалась з тіла кредиту в розмірі 17 937,14 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом в сумі 15 500,31 грн грн. (а.с. 14). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Відповідно до ст. ст. 526, 612, 625 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. У ч.ч. 1, 2 ст. 639 ЦК України зазначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною (ч. 1 ст. 642 ЦК України). Спору щодо укладення договору кредитного договору, отримання позичальником коштів немає, а суд погоджується, що зобов`язання, що виникли за таким договором підлягають виконанню. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Ст. 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено за договором або законом. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Долучені до матеріалів справи письмові докази підтверджують укладення відповідачкою кредитного договору та отримання кредитних коштів, існування заборгованості, викладеної в позовних вимогах. Натомість, відповідачем [PERSON] не доведено належного виконання зобов`язань за кредитним договором. Останньою власний розрахунок заборгованості за кредитним не подано та не спростовано, відзиву на позовну заяву відповідачем не надано. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідачка порушила умови договору, належним чином взяті на себе зобов`язання за кредитним договором не виконувала, чим допустила заборгованість перед позивачем, яку на час ухвалення рішення не сплатила, за таких обставин вимоги позивача обґрунтовані та наявні законні підстави для їх задоволення. Надаючи оцінку сумі заборгованості, наведеній позивачем у розрахунку, суд не знаходить обґрунтованих підстав для сумнівів у правильності її нарахування, оскільки такі узгоджуються з умовами кредитного договору. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити, стягнувши з [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 591060161 від 18 листопада 2019 року в сумі 33 437,45 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. П. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч.ч. 1-6 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України). Таким чином, склад витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмету доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами. Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного суду викладеною у Постанові від 02 вересня 2020 року у справі 329/766/18. Позивачем до позовної заяви додано договір про надання юридичних послуг №02/10-23 від 02 жовтня 2023 року, додатковий договір № 2 до договору № 02/10-23 про надання юридичних послуг від 02 жовтня 2023 року, акт № 2 прийому-передачі виконаних робіт від 03 січня 2024 року, згідно якого витрати на правничу допомогу становлять 7 100 грн; платіжну інструкцію № 16 від 04 січня 2024 року про оплату 7 100 грн згідно договору № 02/10-23 про надання юридичних послуг від 02 жовтня 2023 року (а. с. 34-35, 36, 37). Оскільки витрати на правничу допомогу підтверджуються наданими до позовної заяви доказами, є співмірними зі складністю справи, вони підлягають стягненню у повному обсязі. При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в сумі 3 028 грн (а.с. 4). Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку із задоволенням позову в повному обсязі з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у вказаному розмірі.

Outcome: approved