Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-12 00:00:00

13 вересня 2023 року до суду надійшла вищевказана позовна заява. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 06.09.2014 між ним та відповідачкою був укладений шлюбу. Від шлюбу сторони мають дитину сина [PERSON] , [INFO] . Однак, шлюбні відносини не склалися, тому рішенням суду №214/1236/21 шлюб між ними розірвано. Згідно судового наказу виданий Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16.04.2021 по справі №214/1596/21 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , [INFO] аліменти у розмірі частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з 26.02.2021 і до досягнення дитиною повноліття. Як до, так і після стягнення аліментів, з вересня 2020, дитина більше почала проживати з батьком, аніж з відповідачем. Та знаходиться на утриманні батька, проте з нього продовжують стягувати аліменти на користь відповідача на утримання сина, яким вона ймовірно користується на власний розсуд. Позивач звертався до суду з позовом про припинення стягнення аліментів, однак у задоволенні позову було відмовлено. У зв`язку з тим, що більшість часу тижня дитина проживає разом з позивачем, вважає, що це є підставою для зменшення аліментних платежів. Звертає увагу, що з введенням воєнного стану в Україні він втратив роботу, через що також не може сплачувати кошти у визначеному судом розмірі. Офіційно позивач не працевлаштований, знаходиться у пошуку роботи. У зв`язку з вищевикладеним просить зменшити розмір аліментів з до 1/16 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Ухвалою від 22 вересня 2023 року відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Суду пояснив, що більшість часу тижня син проживає разом з ним, та перебуває на його утриманні. Крім того, змінився майновий стан, він не може знайти роботу, перебував на обліку в центрі зайнятості, але йому пропонують роботу, яку він не може виконувати, тому просить зменшити розмір аліментів з до 1/16 частини. починаючи з вересня 2021 року, коли вони перестали проживати разом з відповідачкою. Представник позивача адвокат Страх В.О. просив позовні вимоги задовольнити, зазначив, що дитина більшу частину часу проживає з батьком. Вони вже звертались до суду з позовом про припинення стягнення аліментів, але їм відмовили в позові, але вказали, що це може бути підставою для зменшення розміру аліментів. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечувала щодо задоволення позовних вимог, оскільки вона сама забезпечує сина, позивач алмінети не сплачує, а ті що сплатив, були за домовленністю з ним витрачені на потреби сину. Дійсно, коли вона працює, то син перебуває у батька, вона вважає, що це сприяє вихованню дитини, але не є підставою для зменшення розміру аліментів. Представник відповідача адвокат Велегура М.І. заперечував проти позовних вимог, вважає що позивач повинен забезпечувати сина. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах, заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, дійшов до висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню за наступних підстав. Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Судом встановлено, що рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12.05.2021 року у справ №214/1236/21 розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с.7 зворот). Згідно свідоцтва про народження, [INFO] народився [PERSON] , де в графі батько зазначений [PERSON] , в графі мати [PERSON] (а.с.8 зворот). Згодом, 16.04.2021 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у справі №214/1596/21 було видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , [INFO] аліменти у розмірі частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з 26.02.2021 і до досягнення дитиною повноліття. Як вказує позивач, як до, так і після стягнення аліментів, з вересня 2020, дитина більше почала проживати з ним, аніж з відповідачем, та знаходиться на його утриманні. Позивач звертавсядо суду з позовом про припинення стягнення аліментів, однак рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28.02.2023 року у справі №214/3945/21 у задоволенні позову було відмовлено (а.с.9-10). Згідно акту від 06.08.2023, складеного мешканцями будинку [ADDRESS] , [PERSON] та його син [PERSON] з 01.09.2021 фактично проживають у кв. [ADDRESS] (а.с.13). На підтвердження втрати заробітку з березня 2022 року позивачем надано довідки форми ОК-5, ОК-7 (а.с.32-35, 36-40). Відповідно до ст.\~192\~СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Враховуючи зміст ст.ст.181,192 СК України\~розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Стаття 182 СК України\~передбачає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому суд, з урахуванням встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. За правилами\~ст.191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.2\~ст.182 СК України). Відповідно до положень\~ст.183 СК України, розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. [PERSON] підтвердив погіршення його майнового стану належними та допустимими доказами. А саме, що в нього дійсно змінилося матеріальне положення, оскільки останній не працевлаштований. На обліку у центрі зайнятості у статусі безробітного не перебуває. Однак, при визначенні розміру аліментів в заявленому позивачем розмірі, суд враховує принцип рівності обов`язку обох батьків щодо утримання дитини. Сторони не оспорюють ту обставини що частину свого часу, спільна дитина проводить з позивачем, суд вважає, що ця обставина має бути врахована при визначені розміру аліментів, оскільки в цей час позивач забезпечує утримання дитини поза тих витрат, які несе, як сплату аліментів за рішенням суду. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги про зменшення розміру аліментів підлягають частковому задоволенню, а тому аліменти стягнуті на користь відповідачки на утримання неповнолітнього сина слід зменшити з1/4 частини до 1/8 частини усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд не находить правових підстав для зменшення розміру стягнутих аліментів за минулий період, з вересня 2021 року, а зменшення розміру аліментів має відбуватись на загальних підставах , з часу набрання рішення законної сили та припинення дії судового наказу, яким визначено розмір аліментів, який позивач просить змінити. Позивач пред`явив позов про зменшення розміру аліментів, які стягуються на утримання сина [PERSON] тому, на позивача [PERSON] не поширюється дія пункту 3 частини 1\~статті 5 Закону України "Про судовий збір". За змістом\~ст. 4 Закону України "Про судовий збір"\~за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою ставка судового збору складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1073,60 грн). Відповідно до частин 1 і 2\~статті 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з позивача, враховуючи часткове задоволення позовних вимог, на користь держави необхідно стягнути несплачений судовий збір у сумі 536,80 грн. У свою чергу з відповідача також підлягає стягненю на користь держави 536,80 грн. На підставі викладеного та відповідно до ст.ст.\~180-184,\~192 СК України,

Outcome: partial