Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, яким просила встановити факт, що Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ОД № 035082 від 07.12.2005 не видавався; встановити факт, що Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ОД № 035088 від 06.04.2004 не видавався. А також, просила визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на:\~ - земельну частку (пай) з земель, які знаходяться в колективній власності КСП «Перемога», село Комишівка Ізмаїльського району Одеської області, в розмірі 2,69 в умовних кадастрових гектара без визначення меж цієї частки в натурі (сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0061183, виданий Ізмаїльською районною державною адміністрацією 10 вересня 1996 року); - житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Крижановською С.М. їй відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом у зв`язку із тим, що неможливо встановити склад спадкового майна, так як відсутній документ, що посвідчує право власності спадкодавця на земельну ділянку, відсутній витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, відсутні відомості про зареєстроване речове право [PERSON] в Державному реєстрі прав, а також у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] . В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, представник позивача надав суду заяв про розгляд справи за їх відсутності, якою позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять позов задовольнити. Представник відповідача Саф`янської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, \~надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 28.02.2024 року закрито підготовче провадження по справі за позовом [PERSON] до Саф`янської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області про встановлення факту та визнання права власності на спадкове майно та справу призначено до судового розгляду в загальному позовному порядку. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] належало наступне майно: - земельна частка (пай) з земель, які знаходяться в колективній власності КСП «Перемога», село Комишівка Ізмаїльського району Одеської області, в розмірі 2,69 в умовних кадастрових гектара без визначення меж цієї частки в натурі на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0061183, виданий Ізмаїльською районною державною адміністрацією 10 вересня 1996 року; - житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] , на підставі довідки Комишівського старостинського округу Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області № 988 від 23.08.2023. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 03.09.2020 Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), [PERSON] помер [INFO] . Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить вищезазначене спадкове майно. Відповідно до ст. 1216 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України - спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України - спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. За життя спадкодавець заповіту не залишав, що підтверджено Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) за № 63688197 від 24.02.2021 року, згідно якої інформація про заповіт складений та посвідчений від імені [PERSON] відсутня. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] є: - дружина [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 24.09.1964 року виданим Комишівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області; - донька [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 03.03.2023 року повторно виданим Ізмаїльським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) та повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу № 00029697194 від 24.02.2021 року згідно якого після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частиною 2 ст. 1274 ЦК України передбачено, що спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Як було з`ясовано судом, [PERSON] будучи спадкоємцем за законом першої черги після смерті [PERSON] відмовилась від прийняття спадщини на користь позивача [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Так,\~позивач [PERSON] \~у передбачений\~ст.\~1270\~ЦК України\~строк звернулася\~до приватного\~нотаріуса Ізмаїльського\~районного нотаріального\~округу Одеської\~області Крижановьскої\~С.М.\~із заявою\~про прийняття\~спадщини,\~яка залишилась\~після смерті\~батька [PERSON] ,\~померлого [INFO] ,\~що підтверджено\~нотаріально посвідченою\~заявою від\~24.02.2021\~року,\~тому вважається\~такою,\~що фактично\~прийняла спадщину\~відповідно до\~вимог ст.\~1269\~ЦК України. Факт невидачі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ОД № 035082 від 07.12.2005 та Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ОД № 035082 від 07.12.2005, встановлення яких просить позивачка підтверджується наступним. [PERSON] , за життя, належала земельна частка (пай) з земель, які знаходяться в колективній власності КСП «Перемога», село Комишівка Ізмаїльського району Одеської області, в розмірі 2,69 в умовних кадастрових гектара без визначення меж цієї частки в натурі (сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0061183, виданий Ізмаїльською районною державною адміністрацією 10 вересня 1996 року), що підтверджується листом Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області №01/01-38/2584/2820 від 25.08.2023 року в якому зазначено, що згідно запису в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку(пай), сертифікат на право на земельну часку (пай) по КСП «Перемога» на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району серії ОД № 0061183 розміром 2,69 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), на підставі розпорядження Ізмаїльської райдержадміністрації № 54/96 від 16.02.1996 року було видано на громадянина [PERSON] , про що свідчить запис в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) та зареєстровано за № 667 від 10.09.1996 року. На підставі вказаного документу він повинен був отримати в натурі (на місцевості) земельні ділянки на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області. Згідно розпорядження Ізмаїльської районної державної адміністрації № 137/А-2003 від 27.02.2003 особам, вказаним у додатку до розпорядження (всього вісім осіб) були передані (виділені в натурі (на місцевості) їх земельні частки (паї), земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва: по дві земельні ділянки у приватну власність кожного та одна земельна ділянка в складі спільної власності на земельну ділянку, площею 6,04 га. Як вбачається з листа відділу № 4 управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру в Одеській області № 2365/340-23 від 31.08.2023, згідно наявних у відділі № 4 Книг реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі станом на 31.12.2012 р. зареєстровано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ОД № 035082 від 07.12.2005 року за №010552100086, який видано громадянину [PERSON] , на дві земельні ділянки загальною площею 1,357 га, що розташовані на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області та надані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Водночас, надати копію державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД № 035082 неможливо, так як другий примірник у Відділі відсутній. Як вбачається з листа № 1966/356-23 від 08.09.2023, відділ № 4 управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру в Одеській області повідомив, що згідно наявних у відділі № 4 Книг реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі станом на 31.12.2012 р., зокрема, зареєстровано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ОД № 035088 від 06.04.2004 року за №10-06-156, який видано громадянину [PERSON] , площею 6,040 га, що розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області та надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Водночас, заявника проінформовано, що другий примірник, зокрема, державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД № 035088 у Відділі відсутній. Згідно Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затвердженої наказом Державного комітету України по земельних ресурсах № 43 від 04.05.99, другий примірник державного акта або договору зберігається у вогнетривких шафах у приміщеннях відповідних рад чи державних адміністрацій або за їх дорученням - у приміщеннях районних (міських) відділів (управлінь) земельних ресурсів Держкомзему України. Як вбачається з листа Головного управління земельних ресурсів в Одеській області № 11-К44/62 від 26.09.2007 на адресу [PERSON] , управлінням розглянуто чергове звернення заявника до Секретаріату Президента України стосовно виготовлення державних актів на право власності на земельну ділянку взамін сертифікатів на право на земельну частку (пай) та повідомило його про те, що для вирішення викладеної у зверненні проблеми щодо отримання державних актів на право власності на земельні ділянки взамін сертифікатів на право на земельну частку (пай) заявнику запропоновано вільні землі в іншому місці, оскільки землю, яку він обробляв раніше передано у власність іншим громадянам. Суд дійшов висновку, що зазначення у вищевказаних листах відділу № 4 управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, того, що у Відділі № 4 відсутні другі примірники Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД № 035088 від 06.04.2004 року та серії ОД № 035082 від 07.12.2005 року, підтверджує той факт, що вказані Державні акти не видавались, а також, що встановлення фактів не видачі державних актів необхідні позивачу для реалізації права на успадкування майна, яке залишилося після смерті [PERSON] . Згідно із п. 23\~Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права власності на спадкове майно судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Приймаючи до уваги що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позов. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. \~

Outcome: approved