Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-27 00:00:00

Позивач звернулася в суд з даним позовом та просить стягнути з відповідача у її користь аліменти на навчання у розмірі 1/4 частини заробітку і до досягнення нею двадцяти трьох річного віку. Свої вимоги мотивує тим, що являється дочкою відповідача, з якого стягувалися аліменти на її утримання. Однак 08.07.2023 року позивач досягла повноліття а аліменти перестали стягуватися. Проте дочка навчається в Національному університеті «Львівська політехніка» на денній формі навчання, перебуває повність на утриманні своєї матері, а тому посилаючись на норми сімейного законодавства змушена звернутися до суду із даним позовом. Ухвалою Сокальського районного суду Львівської області від 01.11.2023 року відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідач своїм правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалася. Позивач та її представник адвокат Романів С.І. в судове засідання не прибули, надали суду заяву про розгляд справи у їхній відсутності, позовні вимоги підтримують повністю. Відповідач в судове засідання не прибув, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає частково - в розмірі 1/6 всіх видів заробітку, оскільки має проблеми із здоров`ям та саме таку суму реально зможе сплачувати. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Як встановлено судом та не оспорюється ніким із її учасників [PERSON] народилася [INFO] , її батьками є [PERSON] та [PERSON] , які перебували у зареєстрованому шлюбі. Згідно рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 10.04.2015р. з батька стягувалися аліменти на користь матері на утримання дітей в розмірі 1/3 частини заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У зв`язку із досягненням старшою дитиною повноліття розмір аліментів за рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 01.12.2017р. змінено та вирішено стягувати в розмірі 1/4 частини заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач - [PERSON] досягла повноліття та являється здобувачем вищої освіти у Відокремленому структурному підрозділі «Фаховий коледж інформаційних технологій Національного університету «Львівська політехніка» денної форми навчання. Термін навчання - з 01 вересня 2021 року до 30 червня 2024 року. З наданої довідки ВП «Шахта» Лісова» ДП «Львівугілля» вбачається, що відповідач [PERSON] працює на шахті підземним електрослюсарем, отримує дохід та зазначено розмір заробітної плати за 2022-2023 роки. Згідно ст. 198 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № З «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. Згідно ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітню дитину в твердій грошовій сумі та (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до положень ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2)стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4)інші обставини, що мають істотне значення. Верховний Суд України у своїх постановах № 6-1296цс15 від 24.02.2016 та № 6- 186цс14 від 30.03.2016 висловив правові позиції згідно яких, у визначенні розміру аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви. Відповідно доч.1ст.192СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Перевіряючи доводи позивача щодо потреби в матеріальній допомозі, суд враховує, що [PERSON] навчається на денній формі навчання за кошти державного бюджету, самостійно отримувати дохід на своє забезпечення не має можливості, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги батька, зокрема, на витрати, пов`язані з навчанням. Водночас, жодних доказів на підтвердження вартості витрат, пов`язаних з навчанням (вартості підручників, посібників для навчання, вартості іншого приладдя, проїзду до навчального закладу), позивачка не надала, належних та допустимих доказів, які б підтверджували необхідність стягнення аліментів саме в такому розмірі, не надано. Враховуючи, що [PERSON] є повнолітньою, продовжує навчання та потребує у зв`язку з цим матеріальної допомоги, беручи до уваги, що відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу, а також приймаючи до уваги те, що останній частково визнав позовні вимоги та надав докази, що хворіє та періодично лікується амбулаторно в умовах стаціонару, суд враховуючи що розмір призначених аліментів має бути не більшим як достатній для розумного задоволення потреб дитини і не повинен обмежувати матеріальних інтересів відповідача, вважає, що аліменти у розмірі 1/5 частини всіх доходів буде забезпечувати належне утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання та забезпечить баланс інтересів як одержувача, так і платника аліментів. У відповідності до п.1. ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки позивач відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, а позов задоволений частково, то з відповідача на користь держави підлягає стягненню половина вартості судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: partial