Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить ухвалити рішення, яким визнати за ним право власності на житловий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами в цілому, який розташований в [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після смерті діда [PERSON] , який помер [INFO] . Позовні вимоги мотивував тим, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] станом на 15 квітня 1991 року відносився до колгоспного двору головою якого був [PERSON] . Крім нього в будинку проживали та були зареєстровані його дружина [PERSON] , 1937 року народження та мати [PERSON] , 1912 року народження. Як членам колгоспного двору їм належало по 1/3 частині домоволодіння. Після смерті його матері [PERSON] , яка померла [INFO] відкрилась спадщина на належне їй спадкове майно, а саме 1/3 частку даного житлового будинку. Заповіту вона не залишала, до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини ніхто не звертався. Спадщину після смерті [PERSON] прийняв її син, [PERSON] та її невістка [PERSON] , оскільки проживали з нею разом. [INFO] померла [PERSON] , після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно, а саме на частку даного житлового будинку. Заповіту вона не залишала, до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини ніхто не звертався. Спадщину після смерті [PERSON] прийняв її чоловік [PERSON] , оскільки проживав з нею разом. Таким чином [PERSON] належав в цілому житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] . [INFO] помер дід позивача - [PERSON] . За життя, 06 липня 2020 року [PERSON] склав заповіт, який посвідчений секретарем Рошнівської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області Т.В. Григорович та внесено в реєстр за №8, яким все належне йому майно заповів [PERSON] . Позивач для оформлення спадкових прав звернувся до приватного нотаріуса Івано-Франківського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Секрети І.І., однак отримав повідомлення №138/02-14 про відмову у видачі свідоцтва на право на спадщину у зв`язку із тим, що спадкове майно належить до суспільної групи колгоспний двір. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, однак в позові міститься клопотання про розгляд справи за його відсутності, просив задовольнити позовні вимоги. Відповідач [PERSON] \~\~в судове засідання не з`явилась, надіслала до суду заяву, в якій просила судовий розгляд справи провести без її участі. Позовні вимоги визнає у повному обсязі, не заперечує проти задоволення позову. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Частиною 1 ст. 82 ЦПК України встановлено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч.4 ст.206 ЦПК України). Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню з таких підстав. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим 04 січня 2005 року Рошнівською сільською радою Тисменицького району Івано-Франківської області, актовий запис №1 (а.с.12). [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим 23 листопада 2012 року Рошнівською сільською радою Тисменицького району Івано-Франківської області, актовий запис №13 (а.с.11). [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим 23 січня 2023 року Милуванським старостинським округом №5 Тисменицької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області, актовий запис №16 (а.с.10). Згідно свідоцтва про право власності на жилий будинок від 05 листопада 1990 року виданого на підставі рішення виконкому Тисменицької районної Ради народних депутатів №178 від 21 вересня 1990 року, жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами в [ADDRESS] належить колгоспному двору, головою якого є [PERSON] (а.с.22). Технічним паспортом виготовленим 18 серпня 2023 року ФОП [PERSON] визначено, що згідно експлікації приміщення будинковолодіння за адресою: [ADDRESS] , мають такі характеристики: житловий будинок «А» загальною площею 99,7 м.кв., житловою площею 71,1 кв.м.; веранда 4,2 кв.м.; коридор 11,5 кв.м.; житлова 18,5 кв.м.; житлова 14,6 кв.м.; житлова 14,4 кв.м.; кухня 12,9 кв.м.; житлова 23,6 кв.м. (а.с.8-12). 06 липня 2020 року [PERSON] , склав заповіт, зареєстрований в реєстрі № 8 та посвідчений секретарем Рошнівської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області Т.В. Григорович, у відповідності до якого на випадок його смерті заповів [PERSON] все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, на що він за законом матиме право (а.с.09). Рішенням Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 20 вересня 2023 року встановлено факт родинних відносин між фізичними особами, а саме: що [PERSON] , який помер [INFO] був дідом [PERSON] , [INFO] та батьком [PERSON] , [INFO] (а.с.13-14). Довідкою Івано-Франківського обласного бюро технічної інвентаризації № 02804 від 28 вересня 2023 року виданою [PERSON] про те, що домоволодіння за адресою: [ADDRESS] має наступні характеристики: житловий будинок 57,8 кв.м.; л/кухня 18,1 кв.м.; сарай 25,2 кв.м.; сарай 24,8 кв.м.; сарай 9,8 кв.м.; огорожа 35,7 кв.м.; ворота 8,3 кв.м.; огорожа 37,9 кв.м.; криниця 7,0 м/п (а.с.16). Довідкою Рошнівського старостинського округу №8 Івано-Франківського району Івано-Франківської області № 238 від 12 грудня 2023 року виданою [PERSON] , про те, що відповідно до запису в погосподарській книзі №668 за 1991 рік домоволодіння яке розміщене за адресою: [ADDRESS] , станом на 15 квітня 1991 року відносилося до типу «колгоспний двір». В ньому проживали та були зареєстровані: [PERSON] , 1934 року народження голова двору, помер [INFO] ; [PERSON] , 1937 року народження дружина, померла [INFO] ; [PERSON] , 1912 року народження мати, померла [INFO] (а.с.21). Відповідно до Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі 08 лютого 2023 року приватним нотаріусом Івано-Франківського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Секретою І.І. зареєстровано спадкову справу №70237966 (а.с.17). Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав №345095594 власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] (а.с.18). Висновком ОКП «Івано-Франківське обласне бюро технічної інвентаризації» встановлено, що ринкова вартість будинковолодіння за адресою: [ADDRESS] становить: 198\~555 грн. без врахування ПДВ (а.с.19). Повідомленням приватного нотаріуса Івано-Франківського\~районного нотаріального\~округу Івано-Франківської\~області Секрети\~І.І.\~№138/02-14\~від 16\~листопада 2023\~рокувідмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину у зв`язку з тим, що спадкове майно належить до суспільної групи колгоспний двір (а.с.20). [PERSON] є спадкоємцем за заповітом на спадщину, яка відкрилась після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно п. 3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16 травня 2013 року № 24-753/04-13 передбачено, що «при вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у по господарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами». З введенням в дію з 01.07.1990 року Закону СРСР , а з 15.04.1991 року Закону України "Про власність" колгоспні двори ліквідовано і в даній справі слід керуватися п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України за №20 від 22.12.1995р. "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", в якому зазначено, що спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991 р. мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору. Власність колгоспного двору регулювалася ст.ст. 120 126 ЦК УРСР (редакції 18.07.1963 року) і згідно ст. ст. 120, 123 ЦК УРСР (редакції 18.07.1963 року) майно колгоспного двору належало його членам на праві спільної сумісної власності і розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору. Відповідно до ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. В силу п.11 ч.1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника. Згідно зі статтями 1216, 1218 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1217 ЦК України\~передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до частини першої та другої статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно з ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Статтею 1233 ЦК України\~визначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до\~ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Пленум Верховного Суду України у п.23\~постанови № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»\~роз`яснив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Отже, судом встановлено, що позивач дійсно має право на спадщину, яка відкрилася після смерті [PERSON] , однак, він позбавлений можливості в позасудовому порядку отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Відповідно до\~ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. В зв`язку з чим, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом ґрунтуються на законному праві на спадщину та не суперечать правам та інтересам інших осіб та підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі наведеного,

Outcome: approved