Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-12 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на її користь матеріальну шкоду, спричинену внаслідок залиття, в розмірі 55766,00 грн. та 50000 грн. моральної шкоди, витрати на правничу допомогу в розмірі 25000,00 грн., витрати на проведення оцінки вартості матеріального збитку у розмірі 5500,00 грн. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 09 червня 2023 року її квартиру [ADDRESS] було залито власником квартири [ADDRESS] . Внаслідок цього залиття було нанесено майнову та моральну шкоду. Позивач зазначає, що залиття відбувається за 2022-2023 роки вже втретє, на звернення позивача, відповідач не звертає уваги та ігнорує. На підтвердження факту залиття та його наслідки були складенні акти та проведена експертиза, відповідно до Звіту про незалежну оцінку вартості матеріального збитку завданого власнику майна № У 17/23 вартість матеріального збитку , завданого власнику майна, на дату оцінки 09 червня 2023 року, складає: 55 766 ( п`ятдесят п`ять тисяч сімсот шістдесят шість ) гривень. Також позивач зазначила, що квартира [ADDRESS] належить їй та її доньці [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло виданого Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду від 22 лютого 1994 року за № 11723. Також позивач вказує, у зв`язку з залиттям квартири їй завдана моральна шкода, яка виразилась у емоційному стресі, душевних стражданнях, порушенні звичного укладу життя, Позивач зазначає, що вона є інвалідом 2 групи, пенсіонером та людиною похилого віку. З огляду на зазначене позивач просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 16.08.2023 року відкрито провадження у справі. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 02.11.2023 року закрито підготовче провадження. До суду надійшла заява представника позивача [PERSON] - адвоката Катріч М.М. про розгляд справи за її відсутності із зазначенням щодо підтримання позовних вимог в повному обсязі та ухвалення рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце судового засідання у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не подавав. За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, давши добутому правової оцінки, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до копії свідоцтва про право власності на житло від 22 лютого 1994 року за № [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] є співвласником квартири [ADDRESS] . 09 червня 2023 року сталось залиття квартири [ADDRESS] ; комісією у складі начальника дільниці № 21 КП «Жилкомсервіс» [PERSON], інженера дільниці № 21 «Жилкомсервіс» [PERSON], майстра дільниці № 21 «Жилкомсервіс» [PERSON], майстра дільниці № 21 «Жилкомсервіс» [PERSON] було складено акт від 22.06.2023 року. 27.06.2023 року згідно актом-обстеження зазначено, наступне ми, представники Комплексу «Харківводовідведення» майстер дільниці Слобідського району управлення з ТО ВБС [PERSON] . Слобідського слюсар - сантехнік дільниці [PERSON] району управління з ТО ВБС , склали цей акт про те, що при зробленому обстежені технічного стану внутрішньо будинкових систем госп. побутової ( зливової) каналізації та холодного водопостачання в житловому будинку за адресою: [ADDRESS] , встановлено наступне: трубопровід ХВ знаходиться в задовільному стані , теги немає. Залиття квартири [ADDRESS] відбулося в наслідок теги гнучкого підведення в квартирі [ADDRESS] на кухні під мийкою. В квартирі [ADDRESS] маються сліди залиття та цвілі на стінах, стелі у кухні, спальній кімнаті, вітальні . в коморі, коридорі і в ванній кімнаті. Відповідно до Звіту про незалежну оцінку вартості матеріального збитку завданого власнику майна № У 17/23 вартість матеріального збитку, завданого власнику майна, на дату оцінки 09 червня 2023 року, складає в розмірі 55 766 ( п`ятдесят п`ять тисяч сімсот шістдесят шість ) гривень.вартість роботи по незалежній оцінці складає 5500,00 грн., яка сплачена позивачем за квитанцією від 06.07.2023 року. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. Згідно з ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Статтею 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Відповідно до ч. 1 ст. 10 ЖК України громадяни зобов`язані дбайливо ставитися до будинку, в якому вони проживають, використовувати жиле приміщення відповідно до його призначення, додержувати правил користування жилими приміщеннями, економно витрачати воду, газ, електричну і теплову енергію. Статтею 151 ЖК України передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (квартиру), зобов`язані забезпечити його схоронність, проводити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку прибудинкову територію. Безгосподарне утримання громадянином належного йому будинку (квартири) тягне за собою наслідки, передбачені цивільним законодавством. Відповідно до Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою КМУ від 24 січня 2006 року №45, власники квартир зобов`язані використовувати приміщення житлового будинку за призначенням, забезпечувати збереження житлових і підсобних приміщень та технічного обладнання; не допускати виконання робіт та інших дій, що викликають псування приміщень, приладів та обладнання будинку, порушують умови проживання громадян. Статтею 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування в повному обсязі. У ч.2 цієї статті зазначається, що збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Так, відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини. У зазначеній нормі права, яка встановлює загальні підстави відшкодування шкоди в рамках деліктних (позадоговірних) зобов`язань, під шкодою розуміється матеріальна шкода, що виражається в зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права та (або) применшенні немайнового блага (життя, здоров`я тощо). Шкода це не тільки обов`язкова умова, але й міра відповідальності, оскільки завдана шкода (реальна шкода та упущена вигода) відшкодовується в повному обсязі. Цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу саме на відповідачів покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди. Статтею 1192 ЦК України визначені способи відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого. З урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Факт залиття належної позивачу [PERSON] квартири з вини відповідача [PERSON] та розмір завданої шкоди підтверджується письмовими доказами, які містяться в матеріалах справи. Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В силу принципу змагальності сторони та інші особи, які беруть участь у справі, з метою досягнення рішення на свою користь, зобов`язані повідомити суду істотні для справи обставини, надати суду докази, які підтверджують або спростовують ці факти, а також вчиняти процесуальні дії, спрямовані на те, щоб переконати суд у необхідності постановлення бажаного для них рішення. Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. У статті 81 ЦПК України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається з положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи вищевикладене суд вважає, що позовні вимоги про відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої внаслідок залиття [PERSON] підлягають задоволенню з урахуванням наявних у справі доказів. Крім того, позивач [PERSON] зазначає, що внаслідок неправомірних дій відповідача [PERSON] , їй було спричинено моральну шкоду. Відповідно до роз`яснень, даних в п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (не майнової) шкоди», обов`язковому з`ясуванню при вирішенні справ про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправними діяннями її заподіювача та вина останнього в її заподіянні. Згідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Частина 1 ст. 1167 ЦК України передбачає, що моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, суд, оцінивши докази в їх сукупності, при визначенні суми моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню, враховує характер та ступінь її завдання, та виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості вважає, що дана позовна вимога підлягає задоволенню частково, а саме з відповідача [PERSON] , як заподіювача шкоди підлягає стягненню 5000,00 грн. моральної шкоди на користь позивача. Питання щодо розподілу судових витрат вирішується відповідно до ст. 141 ЦПК України. Так, згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. За змістом п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Позивачем надано суду: договір про надання правової допомоги №1/05 від 05.07.2023 року, акт прийому передачі послуг №1/05 від 05.07.2023 року та квитанцію про оплату послуг за надання правової допомоги в розмірі 25000 грн. Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, у тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. З огляду на викладене, з урахуванням ст. ст. 133, 137, 141 ЦПК України, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь держави суми судового збору в розмірі 1073,60 грн. та витрат на правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн. а також витрат, пов`язаних із проведенням оцінки вартості матеріального збитку у розмірі 5500 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial