Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-21 00:00:00

До Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] до Магдалинівської селищної ради, [PERSON] про визнання права власності за набувальною давністю. Позивач посилається на те, що з 2003 року вона разом із батьками [PERSON] та [PERSON] безперервно проживали у будинку за адресою: [ADDRESS] . Згідно до інформаційної довідки, наданої КП «Новомосковське міжрайонне БТІ» ДОР», наданої 27.04.2023 року, право власності на зазначений будинок значиться за [PERSON] . Згідно до довідки № 57 від 09.05.2023 року, наданої старостою старостинського округу № 1 Виконавчого комітету Магдалинівської селищної ради, [PERSON] , дійсно був зареєстрований та постійно проживав за адресою: [ADDRESS] з 15.11.1971 року і по день смерті, проживав один. Дата смерті [PERSON] [INFO] . Мати позивачки, [PERSON] , померла [INFO] , а батько, [PERSON] , помер [INFO] . Лише після смерті батьків позивачка дізналася, що право власності житловий будинок, у якому родина проживала з 2003 року, за батькам не зареєстровано. Споживачем комунальних послуг за даною адресою зазначена мати позивачки. Також матір`ю позивачки, [PERSON] , були оформлені субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг на період з вересня 2017 року по квітень 2018 року. [PERSON] у повному складі була зареєстрована у будинку за даною адресою. Родина Афанасенків добросовісно, відкрито та безперервно володіла будинком за адресою: [ADDRESS] , з 2003 року по теперішній час. Позивачка не є обізнаною щодо існування у попереднього власника будинку [PERSON] спадкоємців, які б виявили бажання прийняти спадщину після його смерті, окрім того, жодна особа з вимогою про усунення перешкод у праві володіння майном до позивачки не зверталась. Виходячи з наведеного, позивачка прохає визнати за нею право власності набувальною давністю на житловий будинок розташований за адресою: [ADDRESS] . Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, до суду надано заяву про розгляд справи без участі представника. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надавши до суду заяву в якій прохала розглянути справу без її участі, не заперечувала проти позовних вимог. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно інформаційної довідки, наданої КП «Новомосковське міжрайонне БТІ» ДОР», наданої 27.04.2023 року, право власності на будинок за адресою: [ADDRESS] , значиться за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 15.02.2000 року, виданого Жданівською сільською радою згідно до рішення № 69 від 08.02.2000 р, що внесено в реєстрову книгу БТІ за № 52-1 (а. с. 21). Згідно довідки № 57 від 09.05.2023 року, наданої старостою старостинського округу № 1 Виконавчого комітету Магдалинівської селищної ради, [PERSON] , [INFO] , дійсно був зареєстрований та постійно проживав за адресою: [ADDRESS] з 15.11.1971 року і по день власної смерті, згідно до запису домової книги № 3 Магдалинівської селищної ради (а. с. 22). Свідоцтво про право на спадщину за законом на домоволодіння за адресою: [ADDRESS] видано на ім`я [PERSON] (а. с. 128). Згідно до змісту довідок, у будинку за адресою: [ADDRESS] , дійсно з 15.11.1971 року і по 05.02.1998 року був зареєстрований та проживав [PERSON] , [INFO] , а з 2003 року (підтверджується даними погосподарської книги № 8 Жданівського старостинського округу №1) дане домогосподарство рахується за [PERSON] та її батьками (а. с. 23-24). Батьки позивачки - [PERSON] , [PERSON] з 26.11.2012 року були зареєстровані у будинку за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копіями паспортів (а. с. 12-14). Споживачем комунальних послуг за адресою: [ADDRESS] зазначена [PERSON] (а. с. 25-32). Мати позивачки, [PERSON] , померла [INFO] , а батько, [PERSON] , помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про смерть (а. с. 11, 13, 15) Відповідно до ст.\~328\~ЦК\~України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч. 1 ст.\~344\~ЦК\~України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Виходячи зі змісту вказаної статті, обставинами, які мають значення для справи і які повинен довести позивач, є такі: добросовісність володіння, відкритість володіння, давність володіння та його безперервність, відсутність інших осіб, які претендують на це майно, відсутність титулу (підстави) у позивача для володіння майном та набуття права власності. Згідно ч. 4 ст. 344 ЦК України право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Як зазначено в п. п. 9, 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 «Про судову практику у справах про захист права власності на інших речових прав», відповідно до частини першої статті 344\~ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено\~ЦК. При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. Можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК України, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю,\~має\~право\~звернутися\~до суду з позовом про визнання за нею права власності. Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади. За набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено. Суд встановив, що позивач, зокрема з 2003 року постійно проживає у вказаному будинку, що також не заперечується відповідачем. Таким чином, суд встановив, що позивач більше ніж 10 років, а точніше, з 2003 року по теперішній час відкрито, добросовісно та безперервно володіє вказаним будинком; даний будинок знаходиться у власності іншої особи, яка відмовилася від нього, позивач є добросовісним набувачем, тому позовні вимоги щодо визнання права власності на будинок за позивачем за набувальною давністю підлягають задоволенню.

Outcome: approved