Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-20 00:00:00

02 листопада 2023 року до Веселинівського районного суду Миколаївської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. В позовній заяві позивач зазначив, що відповідач [PERSON] є його батьком. Він навчається у Миколаївському навчально-науковому інституті права Національного університету "Одеська юридична академія" на денній формі навчання та в зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги. Відповідач добровільно матеріальну допомогу не надає, а тому він звернувся до суду з вказаним позовом. Просить стягнути з відповідача на його користь аліменти на своє утримання, оскільки він продовжує навчання, в розмірі 1/4 (однієї чверті) від всіх видів заробітку (доходу) боржника щомісячно, починаючи стягувати з 02 листопада 2023 року і до закінчення ним навчання, тобто до 30 червня 2025 року. Позивач [PERSON] в судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Однак, забезпечив участь в судовому засіданні свого представника - адвоката Венделя О.М., який позовні вимоги підтримав повністю, просив їх задовольнити, зокрема зазначив, що позивач [PERSON] є сином відповідача та до червня 2025 року навчатиметься у Миколаївському навчально-науковому інституті права Національного університету "Одеська юридична академія" на денній формі навчання та в зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги. Однак, відповідач добровільно матеріальну допомогу не надає, а тому він просить суд задовольнити позов в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судові засідання: 24.01.2024 року та 21.02.2024 року не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином 04.01.2024 року та 14.02.2024 року відповідно, що підтверджується поштовими повідомленнями про вручення судових повісток. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не повідомив суд про причини неявки в судові засідання, відзиву на позовну заяву не подав, та те, що представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи, то суд вважає за необхідне розглядати справу в заочному порядку на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухавши вступне слово представника позивача - адвоката Венделя О.М., дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та наданих доказів, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком позивача - повнолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 8). Відповідно до довідки від 11.09.2023 року № 859 (а.с. 12) [PERSON] навчається на І курсі Державного університету "Одеська політехніка" на денній формі навчання. Термін навчання закінчується - 30 червня 2025 року. Відповідно до договору про надання платної освітньої послуги для підготовки бакалавра від 31.08.2023 року (а.с. 13-14) вартість платної освітньої послуги за навчальний рік становить 35 800 гривень. Крім того, на період навчання позивач знімає квартиру в м. Миколаїв, за оренду якої щомісячно сплачує 4000 гривень. Крім того, на період навчання позивач потребує кошти на продукти харчування, одяг, предмети гігієни, проїзд до місця навчання, приладдя, літературу для навчання, тощо. Вказані витрати повністю сплачує його матір, а відповідач матеріальної допомоги не надає. Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що стягнення аліментів на дочку, сина, які досягли повноліття, з підстав, передбачених статтями 198, 199 СК України, здійснюється у судовому порядку за новою позовною заявою. Згідно з п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі та (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Отже, позивач повинен довести як факт того, що він потребує матеріальної допомоги в зв`язку з проходженням навчання, так і факт спроможності батьків надавати таку допомогу. Згідно зі ст. 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] мобілізований до лав ЗСУ і проходить військову службу у військовій частині [NUMBER] , та отримує щомісячне грошове забезпечення в середньому приблизно 96 000 гривень, що підтверджується відповіддю Державної податкової служби України на запит № 169439587 від 24.07.2023 року (а.с. 16), а також має у власності земельні ділянки та отримує від них орендну плату, що підтверджується дорученням державного виконавця від 06.10.2021 року та вимогою виконавця на адресу ПП "Покровське" (а.с. 17-18). Законом передбачено, що при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання матеріальної допомого своїй дитині, яка продовжує навчання, другим з батьків. Таким чином, враховуючи матеріальне становище батьків повнолітнього позивача [PERSON] , приймаючи до уваги, що на даний час позивач ніде не працює, так як навчається на денній формі, проживає разом з матір`ю, яка не може в повній мірі забезпечити його матеріально, суд важає, що є підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання позивача. Закон при категорії розгляду даних справ покладає обов`язок на позивача довести те, що батько чи матір мають змогу надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Суд вважає, що позивачем доведено та судом встановлено можливість відповідача надавати позивачу матеріальну допомогу в розмірі 1/4 (однієї чверті) від всіх видів заробітку (доходу) боржника щомісячно. Таким чином, в судовому засіданні встановлено дослідженими доказами сукупність юридичних фактів, що дають підстави суду поклати на батька позивача обов`язок зі сплати аліментів на період навчання свого повнолітнього сина, оскільки [PERSON] досяг 18 річного віку, навчається у Миколаївському навчально-науковому інституті права Національного університету "Одеська юридична академія" на денній формі навчання, в зв`язку із чим потребує матеріальної допомоги: оплати на харчування, проживання, оплати транспорту для прибуття на навчання, на придбання приладдя, необхідного для навчання; та наявністю у батька позивача можливості надавати таку допомогу, виходячи з того, що відповідач є працездатною особою, є військовослужбовцем та отримує щомісячний дохід, доказів на предмет скрутного матеріального становища чи незадовільного стану здоров`я, які б унеможливлювали ним сплату аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, суду не надано. З досліджених в судовому засіданні доказів вбачається, що відповідач інших утриманців не має, то за таких обставин суд дійшов висновку про можливість сплати останнім аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має достатнього самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними 23-х років. Таким чином, враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, а саме, розмір аліментів необхідно визначити в розмірі 1/4 (однієї чверті) від всіх видів заробітку (доходу) боржника щомісячно, починаючи стягувати з 02 листопада 2023 року і до закінчення навчання, тобто до 30 червня 2025 року, за умови що позивач буде навчатися, але не більше як до досягнення ним 23 років. Такий розмір аліментів буде відповідати інтересам всіх учасників даних правовідносин та засадам справедливості, добросовісності та розумності. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно з ч. 2 ст. 199 СК України право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Тому, необхідно допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць. Позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Таким чином, підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 1073, 60 гривень, від сплати якого при зверненні до суду із цим позовом позивач була звільнена. На підставі викладеного,

Outcome: approved