Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-14 00:00:00

У листопаді 2022 року АТ «Альфа-Банк» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] ,, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , в інтересах якого діє [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації про визнання осіб такими, що втратили право користування майном. Вимоги представник позивача обґрунтовує тим, що АТ «Альфа-Банк» з 05.10.2021 року є власником квартири [ADDRESS] , внаслідок звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором № 04/1-354, укладеним 08.06.2007 року між АКБСР «Укрсоцбанк» та [PERSON] і [PERSON] . При цьому, на даний час у вказаній квартирі зареєстровані відповідачі, які є попередніми власниками квартири, та з реєстрації в добровільному порядку не знімаються. За таких обставин, посилаючись на положення ст.ст. 316, 317, 321, 391 ЦК України, позивач вважає, що наявність у належній йому квартирі зареєстрованих осіб порушує його право власника, а тому звернувся до суду з даним позовом. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час там місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву, у якій просив суд задовольнити їх вимоги у повному обсязі, проти проведення заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачі в судове засідання не з`явились, своїх представників до суду не направили, про дату, час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином у встановленому законом порядку, причин неявки не повідомили. Враховуючи, що представник позивача не заперечив проти проведення заочного розгляду справи, при цьому відповідачі, що неодноразово належним чином повідомлялись про розгляд справи, в судове засідання не з`явились, а тому відповідно до вимог ст.ст. 280, 281 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачу належить на праві приватної власності - трикімнатна квартира, загальною площею 59.20 кв.м., житловою площею 41,20 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . 08.06.2007 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір кредиту №380/672/07-Пі, відповідно до якого, банк надає у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 100 000,00 дол. США. В якості забезпечення зобов`язань за кредитним договором №380/672/07-Пі, [PERSON] , [PERSON] передали в іпотеку трикімнатну квартиру загальною площею 59,20 кв.м., житловою площею 41,20 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Оскільки [PERSON] не належним чином виконував взяті на себе зобов`язання по кредитному договору - АТ «Альфа-Банк» звернув стягнення на квартиру іпотекодавця на підставі ст. 37 ЗУ «Про іпотеку» (п 4.5.3. Іпотечного договору) та звернувся з відповідною заявою до державного реєстратора. Правовою підставою для реєстрації права власності АТ «Альфа Банк» на нерухоме майно, було застереження в п.п. 4.5.3. Іпотечного договору № 04/1-354 від 08.06.2007 року, яке передбачало передачу іпотеко держателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання. Приватний нотаріус Русанюк З.З. прийняв рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 44317783 від 29.09.2021 року. Вказане підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 278157604 від 05.10.2021 року було зареєстровано право власності за АТ "Альфа-Банк", а саме на: трикімнатна квартира, загальною площею 59,20 кв.м., житловою площею 41,20 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . В квартирі яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] - власником якої є АТ «Альфа-Банк», зареєстровані: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] . Малолітній [PERSON] , [INFO] , зареєстрований в зазначеному житловому приміщенні після укладення договору іпотеки, тобто передача в іпотеку відбулась раніше за реєстрацію в ній малолітніх (неповнолітніх) осіб. З матеріалів справи вбачається, що позивач звертався до відповідачів з вимогою звільнити житлове приміщення, намагався врегулювати питання в досудовому порядку, зокрема, було надіслано вимогу про добровільне виселення. Проте, колишній власник, та члени його сім`ї продовжують користуватися квартирою та відмовляються добровільно виселятися. Відповідно до ст. 41 Конституції України та ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Частиною 1 статті 316 ЦК України визначено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно положень ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Разом з тим, положеннями ст. 391 ЦК України регламентовано, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Частиною першої статті 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (частина друга статті 328 ЦК України). За твердженням представника позивача, дії відповідачів створюють перешкоди у здійснені законних прав власника, який не може вільно користуватись та розпоряджатися нерухомим майном. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідачами жодних належних доказів на спростування позовних вимог не надано. За таких обставин, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності та враховуючи те, що позивач є власником квартири, де значаться зареєстрованими відповідачі, що створює перешкоди та порушує права дійсного власника, при цьому жодних домовленостей між позивачем, як власником, та відповідачами з приводу користування квартирою не досягалось, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а тому вважає необхідним визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме спірною квартирою. Крім того, відповідно до вимог ст.ст. 133, 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved