Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-25 00:00:00

30 січня 2024 року представник Кудіна А.В. яка діє в інтересах позивача ТОВ ФК «Європейська агенція з повернення боргів» звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики №78749946 у розмірі 31500 грн., з яких: 9000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 22500 грн. сума заборгованості за відсотками; за кредитним договором №19596-01/2023 у розмірі 27300 грн., з яких: 7000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 20300 грн., сума заборгованості за відсотками; за кредитним договором №00-7064632 у розмірі 16924,38 грн., з яких: 4357,50 грн. сума заборгованості з основної суми боргу 12566,88 грн. сума заборгованості за відсотками; за кредитним договором №13131- 02/2023 у розмірі 13522, 50 грн., з яких: 3500 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 10052, 50 грн. сума заборгованості за відсотками; за договором позики №5227510 у розмірі 8820 грн., з яких: 3000 грн. сума заборгованості з основної суми боргу, 5820 грн. сума заборгованості за процентами за користування позикою. Всього просили стягнути із відповідача, суму заборгованості за договорами в загальному розмірі 98096, 88 грн. та судові витрати. В позові зазначила, що 14 лютого 2023 року між ТОВ ФК «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір позики №78749946. 14 червня 2021 року між ТОВ ФК «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ТОВ ФК «Європейська агенція з повернення боргів», укладено договір факторингу №14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло права вимоги до боржників, вказаним у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників №8 від 26 липня 2023 року до договору факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року, ТОВ ФК «Європейська агенція з повернення боргів», набуло право грошової вимоги до відповідача у сумі 31500 грн. із яких: 9100 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу 22500 грн. сума заборгованості за відсотками. 16 січня 2023 року між ТзОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та [PERSON] , було укладено кредитний договір №19596-01/2023 . 30 серпня 2023 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» , укладено Договір факторингу № 30082023/1, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло права вимоги до боржників, вказаним у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 27300 грн., з яких: 7000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 20300 грн. сума заборгованості за відсотками. 04 березня 2023 року між ТзОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та [PERSON] , було укладено кредитний договір №00-7064632 . 30 серпня 2023 року між ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» , укладено Договір факторингу № 30082023/2, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло права вимоги до боржників, вказаним у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 16924,38 грн., з яких: 4357,50 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 12566,88 грн. сума заборгованості за відсотками. 09 лютого 2023 року між ТзОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та [PERSON] , було укладено кредитний договір №13131-02/2023 . 30 серпня 2023 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» , укладено Договір факторингу № 30082023/1, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло права вимоги до боржників, вказаним у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 13552,50 грн., з яких: 3500 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 10052,50 грн. сума заборгованості за відсотками. 24 лютого 2023 року між ТОВ «МАНІФОЮ» та [PERSON] укладено договір позики №5227510. 13 липня 2023 року між ТОВ «МАНІФОЮ» та ТОВ ФК «Європейська агенція з повернення боргів», укладено договір факторингу №13/07/2023, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло права вимоги до боржників, вказаним у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 13 липня 2023 року до договору факторингу №13-07/23 від 13 липня 2023 року, ТОВ ФК «Європейська агенція з повернення боргів», набуло право грошової вимоги до відповідача у сумі 8820 грн. із яких: 3000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу 5820 грн. сума заборгованості за відсотками. На виконання Договорів факторингу, згідно вимог ст. ст. 512 - 514,516 ЦК України, на адресу відповідача, зазначену в Договорах, ТОВ "ФК "ЄАПБ" направлені повідомлення про відступлення права вимоги заборгованості по Договорам та включення персональних даних відповідача до бази персональних даних. Всупереч умовам Договорів, незважаючи на повідомлення, Відповідач не виконав своїх зобов`язань. Після відступлення Позивачу права грошової вимоги до Відповідача за вищезазначеними Договорами, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості на рахунки ТОВ ФК «Європейська агенція з повернення боргів», ні на рахунки попередніх кредиторів. Після виконання вимог п.2 ч.1 ст.187 ЦПК України, ухвалою від 31 січня 2024 року було відкрито провадження по справі та постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного провадження без виклику сторін. Представник позивача був належним чином про час та місце судового розгляду в резолютивній частині позовної заяви представник позивача клопотала перед судом про слухання справи за відсутності представника позивача на підставі наявних в справі доказів. Відповідач був належним чином про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином про що в матеріалах справи є рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (судового виклику), який відповідач отримав 07 лютого 2024 року. Відзив на позовну заяву та будь-яких клопотань, по справі не надав. Таким чином, учасники про час та місце судового розгляду повідомлялись належним чином. Відповідач відзив на позов не надав. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши наступні факти і відповідні їм правовідносини, приходить до наступних висновків. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання, зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України). Згідно правового висновку Верховного суду, викладеного в постанові від 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19, якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною 1статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1статті 512 ЦК України визначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Частиною другою статті 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. За змістом наведених положень закону боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на її погашення первісному кредитору і таке виконання є належним. Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цсі 5. Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до статей 12,81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Стаття 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Статтею 89 ЦПК України в становлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлено, що 14 лютого 2023 року між ТОВ ФК «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір позики №78749946. 14 червня 2021 року між ТОВ ФК «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ТОВ ФК «Європейська агенція з повернення боргів», укладено договір факторингу №14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло права вимоги до боржників, вказаним у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників №8 від 26 липня 2023 року до договору факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року, ТОВ ФК «Європейська агенція з повернення боргів», набуло право грошової вимоги до відповідача у сумі 31500 грн. із яких: 9100 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу 22500 грн. сума заборгованості за відсотками. 16 січня 2023 року між ТзОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та [PERSON] , було укладено кредитний договір №19596-01/2023 . 30 серпня 2023 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» , укладено Договір факторингу № 30082023/1, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло права вимоги до боржників, вказаним у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 27300 грн., з яких: 7000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 20300 грн. сума заборгованості за відсотками. 04 березня 2023 року між ТзОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та [PERSON] , було укладено кредитний договір №00-7064632 . 30 серпня 2023 року між ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» , укладено Договір факторингу № 30082023/2, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло права вимоги до боржників, вказаним у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 16924,38 грн., з яких: 4357,50 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 12566,88 грн. сума заборгованості за відсотками. 09 лютого 2023 року між ТзОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та [PERSON] , було укладено кредитний договір №13131-02/2023 . 30 серпня 2023 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» , укладено Договір факторингу № 30082023/1, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло права вимоги до боржників, вказаним у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 13552,50 грн., з яких: 3500 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 10052,50 грн. сума заборгованості за відсотками. 24 лютого 2023 року між ТОВ «МАНІФОЮ» та [PERSON] укладено договір позики №5227510. 13 липня 2023 року між ТОВ «МАНІФОЮ» та ТОВ ФК «Європейська агенція з повернення боргів», укладено договір факторингу №13/07/2023, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло права вимоги до боржників, вказаним у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 13 липня 2023 року до договору факторингу №13-07/23 від 13 липня 2023 року, ТОВ ФК «Європейська агенція з повернення боргів», набуло право грошової вимоги до відповідача у сумі 8820 грн. із яких: 3000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу 5820 грн. сума заборгованості за відсотками. На виконання Договорів факторингу, згідно вимог ст. ст. 512 - 514,516 ЦК України, на адресу відповідача, зазначену в Договорах, ТОВ "ФК "ЄАПБ" направлені повідомлення про відступлення права вимоги заборгованості по Договорам та включення персональних даних відповідача до бази персональних даних. Всупереч умовам Договорів, незважаючи на повідомлення, Відповідач не виконав своїх зобов`язань, як зазначає позивач відповідач має заборгованість перед позивачем за договором позики №78749946 у розмірі 31500 грн., з яких: 9000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 22500 грн. сума заборгованості за відсотками; за кредитним договором №19596-01/2023 у розмірі 27300 грн., з яких: 7000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 20300 грн., сума заборгованості за відсотками; за кредитним договором №00-7064632 у розмірі 16924,38 грн., з яких: 4357,50 грн. сума заборгованості з основної суми боргу 12566,88 грн. сума заборгованості за відсотками; за кредитним договором №13131- 02/2023 у розмірі 13522, 50 грн., з яких: 3500 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 10052, 50 грн. сума заборгованості за відсотками; за договором позики №5227510 у розмірі 8820 грн., з яких: 3000 грн. сума заборгованості з основної суми боргу, 5820 грн. сума заборгованості за процентами за користування позикою. Разом із цим, згідно ч. 1 ст. 1050 ЦК України з урахуванням положень статей 526, 527, 530 ЦК України, кредитор має довести надання позичальникові грошових коштів у розмірі та на умовах, встановлених договором (що узгоджується з позицією викладеною в Постанові Верховного Суду від 30 січня 2018 року по справі N 161/16891/15-ц). Суд звертає увагу, що належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність". Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Підпункт 14 пункту 3 Розділу 1 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України N 75 від 04 липня 2018 року (далі Положення), вказує, що первинний документ, який містить відомості про операцію. Пункт 50 Розділу 3 Положення встановлює, що первинні документи складаються на бланках форм, затверджених відповідно до законодавства України. Документування операцій може здійснюватися з використанням бланків, виготовлених банком самостійно, які повинні містити обов`язкові реквізити чи реквізити форм, затверджених відповідно до законодавства України. Первинні та зведені облікові документи в паперовій/електронній формі повинні мати такі обов`язкові реквізити: 1) назву документа (форми); 2) дату складання; 3) найменування банку, від імені якого складений документ; 4) зміст та обсяг операції (підстави для її здійснення) та одиницю її виміру; 5) посади осіб, відповідальних за здійснення операції та правильність її оформлення; 6) особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні операції. Банк має право самостійно визначати інші додаткові реквізити первинних документів у паперовій/електронній формі (п. 51 Розділу 3 Положення). Також пункт 52 Положення вказує, що первинні документи, які не містять обов`язкових реквізитів, є недійсними і не можуть бути підставою для бухгалтерського обліку, а унесення виправлень до первинних документів не допускається (п. 53). Разом з тим, відповідно до пункту 62 Положення, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Таким чином, виписки по рахункам або касовий документ заява про видачу готівки можуть бути належними доказами щодо заборгованості по тілу кредиту за кредитним договором, в разі якщо останні відповідають вимогам первинних документів. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 07.04.2021 у справі N 752/9423/15-ц, від 16 вересня 2020 року у справі N 200/5647/18. Однак, позивачем в обгрунтування отримання відповідачем кредитних коштів за Договорами не надано жодних документів, які б відповідали вимогам Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України N 75 від 04 липня 2018 року та відповідно не підтверджують факт перерахування грошових коштів за вищезазначеними Договорами та їх отримання відповідачем [PERSON] . Таким чином, позивачем не надано суду належних, допустимих і достовірних доказів того, що відповідачу після укладення вищезазначених Договорів із первісними кредиторами, було видано кредит, а саме в сумах зазначених у досліджених Договорах, оскільки визначення даних сум лище в кредитних Договорах не свідчить про отримання саме в цьому розмірі кредитних коштів відповідачем і виконання кредитодавцем своїх зобов`язань по договорах. Також крім відсутності належних первинних документів відсутній належний розрахунок детальної заборгованості за дослідженими Договорами, що не дає можливості суду перевірити, правильність нарахування відсотків позивачем, а також, за відсутності належних та допустимих доказів, зробити висновок, що ця заборгованість виникла саме внаслідок порушення відповідачем умов відповідного кредитного договору, та неможливо встановити, які саме умови спірного договору порушені відповідачем та які суми були ним сплачені за договором. Тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову процесуальним законом, за загальним правилом, покладається на позивача. За таких умов доведення не може бути належним чином реалізоване шляхом виключно спростування обґрунтованості заперечень відповідача, оскільки це не позбавляє позивача його процесуальних обов`язків. Такий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 13 травня 2020 року у справі N 219/1704/17. Згідно вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Відтак, з огляду на вищевикладене, суд приходить до переконання, що позивачем не доведено належними та достатніми доказами факт отримання відповідачем кредитних коштів та наявності у нього заборгованості, яка виникла внаслідок порушення ним умов зазначених Договорів та правильність розрахунку їх розміру, а тому вважає, що у задоволенні позову слід відмовити, у зв`язку із його необґрунтованістю. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed