Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-27 00:00:00

22.12.2023\~позивач звернувся\~до Приморського\~районного суду\~м.\~Одеси з\~позовом до\~ [PERSON] про\~стягнення заборгованості за опалення та гаряче водопостачання в сумі 53\~284,61 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що КП «Теплопостачання міста Одеси» забезпечує тепловою енергією квартиру за адресою: [ADDRESS] , \~в якій мешкає боржник [PERSON] , за особовим рахунком (№ [NUMBER] ), в якого станом на 01.02.2023 існує заборгованість в сумі 53 284,61 грн, що свідчить про невиконання споживачем комунальної послуги свого зобов`язання по сплаті наданих послуг та порушенні прав КП\~«Теплопостачання міста Одеси». 28.12.2023 ухвалою суду відкрито провадження у справі та призначено її розгляд в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. 09.01.2024 до Приморського районного суду м. Одеси відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позову. В обґрунтування своїх заперечень вказав, що відповідач набув право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] , 02.04.2018. Право власності на квартиру зареєстровано в ДРРПНМ згідно Витягу №\~119295671 від 02.04.2018. Зазначеній квартирі присвоєно особовий рахунок № [NUMBER] для нарахування та плати послуг теплопостачання. Особовий рахунок відкрито на попереднього власника [PERSON] . Попередні власники були зняті з реєстрації за зазначеною адресою 11.04.2018. Вказав, що відповідач не був власником квартири, а отже й споживачем послуг теплової енергії до 02.04.2018. Відповідач просив застосувати строк позовної давності, оскільки борг, який виник за період з 02.04.2018 по грудень 2020 не підлягає стягненню, у зв`язку зі спливом трирічного строку. Згідно вимог ч. 13\~ст. 7 ЦПК України\~розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. У відповідності до ч. 8\~ст. 279 ЦПК України\~при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями ст. 174 ЦПК України\~закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, дійшов висновку про часткове задоволення позову, з огляду на наступне. Судом встановлено, що згідно розрахунку заборгованості по особовому рахунку №\~ [NUMBER] , відкритого на [PERSON] адреса: [ADDRESS] , сума заборгованості по сплаті за надані послуги з теплопостачання за період з жовтня 2007 року по січень 2023 року становить 53\~284,61 грн. Доказами надання послуг з теплопостачання до квартири за адресою: [ADDRESS] , є акти про підключення житлового будинку за адресою: [ADDRESS] до системи централізованого опалення від 05.10.2013, від 23.10.2014, від 15.10.2015, від 15.10.2016, від 17.10.2017, від 25.10.2018, від 28.10.2019 та від 02.11.2020, що свідчить про виконання обов`язків позивачем з надання послуг теплопостачання. Із інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 119295672 від 02.04.2018, судом встановлено, що власником квартири за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] на підставі договору іпотеки, серія та номер:7037, виданий 24.10.2007 Приватним нотаріусом ОМНО Горецька В.М.; договір про відступлення права вимоги, серія та номер 413, виданий 23.02.2018, видавник: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. [PERSON] та [PERSON] зняті з реєстрації за адресою: [ADDRESS] у зв`язку з втратою права користування житловим приміщенням. 12.10.2018 [PERSON] звернувся до відповідача із заявою про відкриття особового рахунку на його ім`я без перенесення заборгованості попередніх власників квартири за адресою: [ADDRESS] . У листі-відповіді від 16.11.2018 № 02/02/06-621\~КП «Теплопостачання міста Одеси» повідомило позивача про те, що особовий рахунок № [NUMBER] переоформлено на його нього, як нового власника квартири за адресою: [ADDRESS] , а також повідомило про відмову у виключенні боргу за надання послуг з теплопостачання попередніх власників цієї квартири. Відповідно до частини першої\~статті 11 ЦК України\~підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Згідно з частиною першою\~статті 509 ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його зобов`язання. Відповідно до\~статті 520 ЦК України\~боржник у зобов`язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора. Частиною першою\~статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~ (чинний на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. При цьому такими учасниками є: споживач, виробник, виконавець. Виробник може бути одночасно і виконавцем. Згідно з частиною першою\~статті 901 ЦК України\~за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Пунктом 1 частини першої\~статті 20\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» (чинний на час виникнення спірних правовідносин)\~передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої\~статті 20 цього Закону\~обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до пункту 6 частини другої\~статті 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~виконавець (підприємство, яке надає житлово-комунальні послуги) зобов`язаний проводити відповідні перерахунки розміру плати за житлово-комунальні послуги у разі їх ненадання. Відповідно до статей\~66,\~67,\~162 ЖК України\~за користування житловим приміщенням, що належить громадянинові на праві приватної власності, сплачується плата за утримання будинку, прибудинкової території та плата за спожиті комунальні послуги. Власність, відповідно до частини четвертої\~статті 319 ЦК України, зобов`язує; зокрема, за\~статтею 322 ЦК України\~власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. При цьому діючим законодавством не передбачено обов`язку покупця квартири сплачувати борги попередніх власників (наймачів) квартири за отримані ними раніше житлово-комунальні послуги, якщо це прямо не визначено сторонами в договорі купівлі-продажу. За таких обставин, на відповідача не може бути покладено обов`язок по сплаті заборгованості за послуги теплопостачання, надані позивачем попередньому власнику, що нараховані до 02.04.2018, тобто до набуття права власності на квартиру. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 16.08.2023 у справі №\~334/6635/19 провадження № 61-19064св20. З наданого позивачем розрахунку заборгованості за особовим рахунком № [NUMBER] слідує, що заборгованість відповідача за період з 02.04.2018 дати набуття відповідачем права власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] , по січень 2023 року становить 27\~318,57 грн. Що стосується клопотання відповідача про застосування до вимог позову строку позовної давності, суд зазначає наступне. Суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовних вимог, звернутих позивачем до того відповідача у спорі, який заявляє про застосування позовної давності. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи було порушене право, за захистом якого позивач звернувся до суду. Якщо це право порушене не було, суд відмовляє у позові через необґрунтованість останнього. І тільки якщо буде встановлено, що право позивача дійсно порушене, але позовна давність за відповідними вимогами спливла, про що заявила інша сторона у спорі, суд відмовляє у позові через сплив позовної давності у разі відсутності визнаних судом поважними причин її пропуску, про які повідомив позивач (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22.05.2018 у справі № 369/6892/15-ц). Відповідно до\~ст.\~256\~ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Цивільне законодавство встановлює два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Відповідно до\~ст. 253 ЦК України\~перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1\~ст. 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Відповідно до ч.ч. 1, 4\~ст. 267 ЦК України\~позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач (частини перша та друга\~статті 264 ЦК України). Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується (частина третя вказаної статті). Отже, переривання перебігу позовної давності передбачає, що внаслідок вчинення певних дій (або підтвердження визнання боржником боргу чи іншого обов`язку, або подання кредитором позову до одного чи кількох боржників) перебіг відповідного строку, що розпочався, припиняється. Після такого переривання перебіг позовної давності розпочинається заново з наступного дня після підтвердження визнання боржником боргу чи іншого обов`язку або після подання кредитором позову до одного чи кількох боржників. Оскільки заборгованість за житлово-комунальні послуги нараховувалась позивачем щомісяця, то перебіг загальної позовної давності слід відраховувати від кожного щомісячного платежу. З наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідача, вбачається, що відповідач востаннє вніс плату за теплопостачання в грудні 2018 року. Таким чином, з часу внесення останньої плати минуло більше трьох років. Отже, враховуючи заяву відповідача про застосування позовної давності, вимоги позивача підлягають частковому задоволенню шляхом стягнення з відповідача заборгованості за останні три роки, що передували зверненню до суду з даним позовом з грудня 2020 по 22.12.2023. При цьому, враховуючи, що позивач надав розрахунок заборгованості по січень 2023 року, суд вважає за можливе стягнути заборгованість за період з грудня 2020 року по січень 2023 року. За перерахунком суду заборгованість відповідача за спожиту теплову енергію за вказаний період становить 16\~266,25 грн та підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. В решті позовних вимог про стягнення заборгованості за період з 02.04.2018 дати набуття відповідачем права власності на вищезазначену квартиру по листопад 2020 року в сумі 11\~052,32 грн слід відмовити, у зв`язку із пропуском позивачем строку позовної давності для звернення до суду з даними вимогами, про застосування якого заявлено відповідачем. Враховуючи положення ч. 1 ст.\~141\~ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним судовий збір у розмірі 819,42 грн.

Outcome: partial