Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-14 00:00:00

До Бабушкінського районного суду м.\~Дніпропетровська у грудні 2023 року надійшла вищезазначена позовна заява. Стислий виклад позиції позивача зазначеної в позовній заяві. Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 травня 2015 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання їх спільного сина в розмірі 900 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В подальшому 15 лютого 2018 року за рішенням суду припинено стягнення аліментів з відповідача та призначене стягнення з позивача на користь відповідача аліменти в розмірі 3000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. 03 серпня 2022 року судом постановлена ухвала про роз`яснення рішення суду в частині строку з якого припиняється стягнення аліментів з відповідача, а саме з 16 квітня 2019 року. Таким чином у відповідача за період з 16 лютого 2018 року по 16 квітня 2019 року утворилася заборгованість в розмірі 43\~476,74 грн. Таким чином сума неустойки, яку просить позивач стягнути з відповідача складає 43476,74 грн. Позивач у судове засідання не з`явилася від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі. Відповідач у судове засідання не з`явився, повідомлявся про розгляд справи належним чином, однак у встановлений законом строк не подав відзиву на позовну заяву. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії вчинені у справі. Ухвалою судді від 25 грудня 2023 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи. Фактичні обставини встановлені судом. 14.05.2015 року розглянувши справу N? 200/906/15-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі, Апеляційний суд Дніпропетровської області вирішив стягнути з [PERSON] , аліменти на утримання його малолітньої дитини сина [PERSON] , [INFO] до досягнення ним повноліття у твердій грошовій сумі в\~розмірі 900,00 гривень щомісячно, стягуючи аліменти на користь матері дитини [PERSON] , ІН [NUMBER] , починаючи з дня подання позову, а саме з 23 січня 2015 року. 09 вересня 2015 року державним виконавцем Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції розглянула виконавчий лист N? 200/906/15ц виданого 12.06.2015 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження N? 48687163. 15 лютого 2018 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська у справі N? 202/793/18 ухвалене рішення, яким стягнуто щомісячно з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн. щомісяця, починаючи стягнення з 16 лютого 2018 року до досягнення дитиною повноліття. 03 серпня 2022 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська у справі N? 202/793/18 постановлена ухвала, якою роз?яснено рішення Бабушкінського районного суду від 15 лютого 2019 року, а саме: в частині зазначення дати з якої відбувається припинення стягнення аліментів із [PERSON] на користь [PERSON] , а саме з 16 квітня 2019 року. Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів за виконавчим провадженням №48687163 станом на 11.05.2023 за період з серпня 2018 по квітень 2019 року заборгованість [PERSON] складає 43476,74 грн. Постановою старшого державного виконавця Потапенко В.В. на [PERSON] накладено штраф в розмірі в розмірі 21738,37 грн. Норми права, що застосував суд. Так, згідно із частиною четвертою статті 155 Сімейного кодексу України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина третя статті 182 СК України). У будь-якому випадку, чи то в разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій сумі, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця. Тобто, в разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки. Згідно з частиною першою статті 196 Сімейного кодексу України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Згідно роз`яснень, які викладені у пункті 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у вигляді неустойки (пені), визначена у статті 196 СК України, настає лише за наявності вини цієї особи, на платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Отже, неустойка, визначена в частині першій статті 196 СК України, може бути стягнута з особи, яка є винною у простроченні сплати аліментів. Під ухиленням від сплати аліментів закон розуміє як пряму відмову від надання утримання, так і різні дії (бездіяльність) зобов`язаної особи, спрямовані на повне або часткове ухилення від сплати аліментів; приховання особою дійсного розміру свого заробітку (доходу); зміну роботи або місця проживання з метою запобігання сплати аліментів; приховання свого місцезнаходження; інші дії, що свідчать про намір особи ухилитися від виконання обов`язків щодо утримання. Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Законодавець установив розмір пені 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Таке правило застосовується в разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на 1 відсоток. Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. Мотиви та висновки суду. Доказів того, що відповідач вчасно та в повному обсязі сплачував аліменти на утримання дитини у період з серпня 2018 року по квітень 2019 року, матеріали справи не містять у зв`язку з чим в останнього виникла заборгованість. Відповідач зобов`язаний був сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 Сімейного кодексу України. При вирішенні питання про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, суд враховує розрахунок, складений позивачем за період з серпня 2018 до квітня 2019 р., який складає суму в розмірі 43476,74грн. У справі, що розглядається, докази про матеріальний та сімейний стан відповідача не подавались, а тому відсутні підстави для зменшення розміру неустойки відповідно до частини другої статті 196 Сімейного кодексу України. Виходячи з вищевикладеного, суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, позивачем наданий розрахунок заборгованості та відповідно до розрахунку, складеному в позові та перевіреного судом, з урахуванням норми 196 СК України, заборгованість складає 43476,74 грн., тому позовні вимоги у вказаному розмірі є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved