Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-19 00:00:00

06 вересня 2023 року [PERSON] (далі позивач, [PERSON] ) звернувся в суд з позовом до Луцького спеціального комунального автотранспортного підприємства «Луцькспецкомунтранс» (далі відповідач) про зобов`язання вчинити дії. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є співвласником квартири за адресою [ADDRESS] . Квартира перебуває у спільній сумісній власності, всього співвласників 5. У квартирі зареєстровано 8 осіб. Позивач вказує, що на підставі п.6 ч.1 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» він звернувся до відповідача із заявою про припинення нарахування послуг з вивезення твердих побутових відходів з розрахунку на 8 осіб, оскільки фактично у квартирі проживає лише він один, на що отримав відмову. Посилаючись на вищевикладене позивач просить суд зобов`язати відповідача починаючи від дня набрання рішенням суду законної сили здійснити коригування (зняття суми за сплату послуги з поводження з побутовими відходами за адресою [ADDRESS] з розрахунку на 1 споживача. Відповідач письмового відзиву на позову не подав, у зв`язку з чим, на підставі ст.280 ЦПК України, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити, з таких міркувань. Судом встановлено, що позивач є співвласником квартири за адресою [ADDRESS] . Іншими співвласниками є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Квартира перебуває у спільній сумісній власності (а.с.7). Згідно даних будинкової книги, в квартирі, окрім співвласників, також зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Всього зареєстровано 8 осіб (а.с.8-11). Згідно актів перевірки паспортного режиму від 28 грудня 2011 року, від 23 січня 2013 року, від 20 травня 2019 року, листа Луцького РУП ГУНП у Волинській області від 15 серпня 2023 року, свідоцтв про фактичну реєстрацію сім`ї по місцю проживання у м. Херез (Королівство Іспанія), фактично у вказаній квартирі проживає лише позивач (а.с.12-22). Листом від 30 червня 2023 року відповідач відмовив позивачу у проведенні зняття нарахувань у зв`язку з недостатністю, на думку відповідача, доказів відсутності мешканців квартири (а.с.23). Надаючи свою правову оцінку відносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає таке. Пунктом 6 частини першої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживач має право на неоплату вартості комунальних послуг (крім постачання теплової енергії) у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів, за умови документального підтвердження відповідно до умов договорів про надання комунальних послуг. На переконання суду, позивач належними та допустимими доказами, зокрема актами про перевірку дотримання паспортного режиму, а також свідоцтва про реєстрацію місця проживання інших осіб, які зареєстровані у житлі, за кордоном, підтвердив, що він проживає в квартирі один, а інші особи, які зареєстровані у ній, тимчасово відсутні у житлі більше ніж 30 днів. З цих міркувань суд дійшов висновку, що відмова відповідача здійснити виключення нарахувань на тимчасово відсутніх мешканців була протиправною, а тому слід задовольнити позовні вимоги. Оскільки відмову у проведенні перерахунку позивач отримав 30 червня 2023 року, саме з цієї дати слід зобов`язати відповідача його здійснити. Оскільки позивач був звільнений від сплати судового збору під час звернення до суду, судовий збір слід стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: approved