Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-13 00:00:00

[PERSON] , (далі - позивач, [PERSON] ), звернулася до суду із позовом до [PERSON] , (далі - відповідач, [PERSON] ), про розірвання шлюбу, в якому вказала, що вони 12.09.2015 року зареєстрували шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] . Позивач у своєму позові вказала, що шлюб з відповідачем виявився невдалим, спільне сімейне життя з відповідачем стало неможливим через різні світогляди і накопичені розбіжності у поглядах стосовно основоположних сімейних цінностей та побудов сімейних відносин, які так і не вдалося подолати. З серпня 2021 року сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, єдиного бюджету не мають. На переконання позивача, шлюб між сторонами розпався остаточно та наразі носить формальний характер, а його збереження на майбутнє суперечить інтересам позивача. Спору щодо проживання дитини нема, за згодою батьків дитина проживає разом з матір`ю. Враховуючи викладене, заявник просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем який був зареєстрований 12.09.2015 року у відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бучанського міського управління юстиції у Київській області, про що зроблено актовий запис №280. Ухвалою суду від 16.06.2023 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі. Розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників справи. Встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. [PERSON] був повідомлений про розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив, що 12.09.2015 року [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бучанського міського управління юстиції у Київській області, про що зроблено актовий запис №280, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 13). Від шлюбу сторони мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого 17.04.2018 року Ірпінським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, серія [NUMBER] (а.с.14). Як вказала позивачка, а відповідач не скористався своїм правом заперечити проти цього, шлюб з відповідачем виявився невдалим, спільне сімейне життя з відповідачем стало неможливим через різні світогляди і накопичені розбіжності у поглядах стосовно основоположних сімейних цінностей та побудов сімейних відносин, які так і не вдалося подолати. З серпня 2021 року сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, єдиного бюджету не мають. На переконання позивача, шлюб між сторонами розпався остаточно та наразі носить формальний характер, а його збереження на майбутнє суперечить інтересам позивача. Спору щодо проживання дитини нема, за згодою батьків дитина проживає разом з матір`ю. Між сторонами склались правовідносини, які регулюються ст. ст. 104, 110, 112 СК України, якими передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов про розірвання шлюбу таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам обох з подружжя. Враховуючи наведене та відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1073,60 грн., слід стягнути з відповідача на користь позивача. Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved