Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-12 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із вказаним позовом посилаючись на те, що відповідач [PERSON] є батьком - [PERSON] . Дочка, [PERSON] , на даний час є повнолітньою, однак продовжує навчання та є студенткою Навчально - наукового інституту економіки менеджменту Національного університету водного господарства та природокористування, денної форми навчання, спеціальність «Підприємництво, торгівля та біржова діяльність». Термін навчання з 01.09.2021 року по 30.06.2025. Навчання дитини у навчальному закладі покладає на позивачку [PERSON] значні матеріальні витрати у вигляді оплати за проживання, проїзду до місця навчання, купівлю навчальних посібників та канцелярського приладдя, одягу, взуття, харчування, лікування тощо. У зв`язку із тим, що дочка [PERSON] навчається на денній формі, вона не може працювати та забезпечувати себе, у зв`язку із чим потребує матеріальної допомоги. Відповідач відмовляється від добровільного матеріального утримання дочки [PERSON] , регулярно їздить за кордон, подорожує за межами України, має у своєму користуванні автомобілі престижних марок. У зв`язку з чим позивач просить стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання повнолітньої дочки [PERSON] , яка продовжує навчання, у твердій грошовій сумі у розмірі 8500 грн., щомісячно, з дня подачі заяви і до закінчення дитиною навчання. Ухвалою суду від 30.11.2023 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. Позивачі в судове засідання не з`явилися. Представник позивачів адвокат Бернацький Павло Васильович в судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просить слухання справи проводити у його відсутності, позовні вимоги по даній справі підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Представник відповідача адвокат Пшенична О.О. в судовому засіданні пояснила, що вони заперечують проти стягнення з відповідача аліментів, покликаючись на те, що відповідач ніколи не усувався від обов`язку утримувати свою дочку та на виконання рішення Бродівського районного суду Львівської області від 17 травня 2019 року у справі № 439/384/19 щомісячно сплачував аліменти в розмірі 2000 грн., що не заперечується позивачами. Коли дочці виповнилося 18 років відповідач і надалі, за можливості, надсилає їй на карту аліменти у вищезазначеній сумі, що підтверджується долученими копіями квитанцій, та спростовує факт перебування [PERSON] виключно на утриманні матері, як це зазначено в позові. Представник відповідача зазначає, що ще донедавна відповідач працював у фізичної особи-підприємця, де мав посадовий оклад 8000,00, що підтверджується копією довідки. Однак, на сьогоднішній день у зв`язку із звільненням він зареєстрований у Львівському обласному центрі зайнятості, як безробітний, що підтверджується довідкою від 11.12.2023 року № 1355.06.1-2065/23, а тому сплачувати заявлену суму в 8500 грн. він не має змоги. Представник відповідача стверджує, що за своїм станом здоров`я відповідач змушений постійно проходити лікування та підтримуючу терапію, яка є дороговартісною. Як видно із консультаційного заключення відповідач із 2018 року страждає на Білатеральний коксартроз справа II ст. З інформації, наданої на сайті клініки медичної мережі «Добробут» «коксартроз - це хронічне захворювання, що проявляється ураженням кульшового суглоба, починаючи з суглобового хряща і закінчуючи його зв`язковим апаратом. Ця патологія, раз виникнувши, вже не зникає, поступово прогресуючи і приводячи до стійкої інвалідизації пацієнта». Також відповідач має ряд інших захворювань, а саме: гіпертонічну хворобу, цукровий діабет, тощо, що підтверджено в довідці № 17 та виписці № 1370 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого. Представник відповідача наголошує, що заявлена в позові інформація щодо поїздок відповідача за кордон, наявності автомобілів престижних марок та можливості мати високий дохід, як це стверджують позивачі, не відповідає дійсності та не підтверджується жодними доказами. Відповідач є священнослужителем Православної Церкви України та військовим священиком. Він є одним із засновників громадської організації «Промінчик Божого милосердя», яка займається організацією допомоги соціально незахищеним верствам населення, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Серед усього іншого, дана громадська організація організовує ввезення гуманітарної допомоги з-за кордону, що в свою чергу викликає необхідність закордонних поїздок. У зв`язку із цим, відповідач справді оформив карту водія європейського зразка. Таким чином, відповідач не «подорожує за межами України», як це вказується позивачами, а виготовив карту водія задля можливості забезпечення роботи громадської організації та допомоги людям. Представник відповідача наголошує і на тому, що позовна заява не містить обґрунтування, у чому саме полягає потреба у заявленій сумі 8500 грн. щомісяця. Адже, якщо врахувати рівність обов`язків батьків щодо утримання дочки, то виходить, що у місяць дочка витрачає 17000 грн. Така сума є значною, а тому не зрозуміло на що саме її витрачає чи збирається витрачати позивач [PERSON] . Як виходить із довідки навчального закладу [PERSON] навчається на бюджетній формі навчання, тобто безкоштовно. Крім того, у разі, якщо вона добре навчається, то має можливість отримувати стипендію. Разом з цим, як зазначено в позові, дочка наразі фактично проживає в гуртожитку, а не з позивачкою [PERSON] .. Крім того, [PERSON] має картковий рахунок, куди батько надсилав їй кошти. Дочка є повнолітньою, а отже має повну цивільну дієздатність, тобто може самостійно розпоряджатися коштами. Крім того, вона у даній справі також виступає позивачем, а тому, у разі стягнення із відповідача аліментів, вони повинні бути стягнуті на користь [PERSON] , а не [PERSON] . А тому, представник відповідача наголошує, що відповідач не відмовляється, за наявності коштів, матеріально допомагати дочці, однак станом на сьогодні він не має можливості надавати таку допомогу, оскільки потребує постійного лікування та не має доходів, просить суд у задоволенні позовної заяви відмовити в повному обсязі. Заслухавши доводи сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню частково виходячи з наступного. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У відповідності до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, а збитками, зокрема є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» установлено у 2023 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі 2589 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років - 2272 гривні; дітей віком від 6 до 18 років - 2833 гривні; працездатних осіб - 2684 гривні. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» установлено у 2024 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі 2920 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років - 2563 гривні; дітей віком від 6 до 18 років - 3196; працездатних осіб - 3028 гривень. Згідно із статтею 53 Конституції України кожен має право на освіту. Повна загальна середня освіта є обов`язковою. Держава забезпечує доступність і безоплатність дошкільної, повної загальної середньої, професійно-технічної, вищої освіти в державних і комунальних навчальних закладах; розвиток дошкільної, повної загальної середньої, позашкільної, професійно-технічної, вищої і післядипломної освіти, різних форм навчання; надання державних стипендій та пільг учням і студентам. Громадяни мають право безоплатно здобути вищу освіту в державних і комунальних навчальних закладах на конкурсній основі. Право особи на освіту може реалізовуватися шляхом її здобуття на різних рівнях освіти, у різних формах і різних видів, у тому числі шляхом здобуття дошкільної, повної загальної середньої, позашкільної, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти та освіти дорослих (частина третястатті 3 Закону України «Про освіту»). Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що батьком [PERSON] , [INFO] є [PERSON] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 18 вересня 2004 року (а.с. 6). [PERSON] навчається у Навчально - науковому інституті економіки менеджменту Національного університету водного господарства та природокористування, денної форми навчання, бюджетна, спеціальність «Підприємництво, торгівля та біржова діяльність». Термін навчання з 01.09.2021 року по 30.06.2025. (а.с. 7). Рішенням Бродівського районного суду Львівської області від 17 травня 2019 року позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів задоволено частково, ухвалено стягувати із [PERSON] , [INFO] аліменти на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позову 26.09.2019 року та до досягнення дочкою повноліття (а.с. 8-10). Факт сплати аліментів [PERSON] підтверджується відповідними квитанціями (а.с. 82-92). Відповідно довідки фізичної особи - підприємця [PERSON] від 28.09.2023 року [PERSON] дійсно працює у ФОП [PERSON] на посаді водія автотранспортних засобів за основним місцем роботи з 01.08.2023 року, з посадовим окладом 8000 (вісім тисяч ) гривень (а.с. 93). У зв`язку із звільненням [PERSON] зареєстрований у Львівському обласному центрі зайнятості, як безробітний, що підтверджується довідкою від 11.12.2023 року № 1355.06.1-2065/23 (а.с. 94). Згідно консультаційного заключення від 30.08.2018 року [PERSON] страждає на Білатеральний коксартроз справа II ст. (а.с. 95). Також [PERSON] має ряд інших захворювань, а саме: гіпертонічну хворобу, цукровий діабет, що підтверджено в довідці № 17 та виписці № 1370 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого (а.с. 96-98). [PERSON] є священнослужителем Православної Церкви України та військовим священиком (а.с. 99,100), та одним із засновників громадської організації «Промінчик Божого милосердя», яка займається організацією допомоги соціально незахищеним верствам населення, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 101). Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з п. 20 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Верховний Суд України роз`яснив, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. В постанові Верховного Суду України від 24.12.2014 року №6-186ц14, яка згідно із ст. 360-7 ЦПК України є обов`язковою для судів, викладена правова позиція щодо стягнення аліментів на утримання повнолітніх дітей, які продовжують навчання, відповідно до якої правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка зокрема передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст.ст. 199,200,201 СК України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від обов`язку сплати аліментів, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Так, Верховний Суд у постанові від 17 квітня 2019 року у справі № 644/3610/16 (провадження № 61-12782св18) зробив висновок про те, що Сімейним Кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків, брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Також при визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. У постанові від 16 лютого 2022 року у справі № 381/2423/20 (провадження № 61-17937св21) Верховний Суд виснував, що стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, потрібних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті199,200,201цьогоКодексу). Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, існує незалежно від форми навчання. При визначенні розміру аліментів потрібно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Приписи цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Таким чином, розмір аліментів в сумі 3000 грн. щомісячно не перевищує прожитковий мінімум встановлений для працездатних осіб на день проголошення рішення, але якщо 3000 грн. +3000грн. (перевищення прожиткового мінімуму встановленого для працездатних осіб), будуть сплачувати і позивач і відповідач, щомісячно, то така сума буде достатньою для належного утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, відповідатиме реаліям сьогодення та забезпечить баланс інтересів, як одержувача, так і платника аліментів. В той же час, як доказів необхідності на утримання дитини саме 8500 гривень ( +8500) розміру коштів позивачами суду не надано. Потрібно не забувати, що в Україні йде війна і на сьогодні прожитковий мінімум - це вартісна величина, яка відображає мінімальний набір продуктів харчування, непродовольчих товарів та послуг, які необхідні для задоволення основних соціальних і культурних потреб людини. В його основі - вартість споживчого кошика. На жаль, у реальному житті система соціальних гарантій здебільшого знаходиться на неналежному рівні. В Україні основні державні соціальні гарантії, які є основним джерелом існування для людини - є заниженими майже вдвічі. Застарілість та неефективність інституту прожиткового мінімуму у його існуючій моделі, уповільнила і навіть зупинила не лише соціальні реформи, а й економічні реформи у багатьох сферах соціально-економічного життя: Тому суд вважає встановленим той факт, що у зв`язку з навчанням, [PERSON] , потребує матеріальної допомоги, яку мають надавати, як позивачка, так і відповідач. В той же час позивачами не надано доказів, яку саме суму коштів витрачають в місяць на [PERSON] - мати ( позивач) [PERSON] ( гуртожиток, книжки, проїзд). Також суду не надано доказів, щодо можливого отримання [PERSON] стипендії, так як остання навчається на бюджетній формі навчання. А відповідач надав докази сплати аліментів на утримання дочки [PERSON] 2000 гривень, по можливості. Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, враховуючи, що [PERSON] досягла повноліття, але продовжує навчатися, в зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, а відповідач зобов`язаний утримувати дочку до закінчення нею навчання (але не більше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років), незалежно від працевлаштування, наявності постійного заробітку чи розміру доходів, але такої допомоги не надає в достатньому обсязі, не може бути визнаний неспроможним сплачувати аліменти, оскільки за станом здоров`я хоч і має ряд захворювань (Білатеральний коксартроз справа II ст., гіпертонічну хворобу, цукровий діабет, тощо), виїздить за кордон, може працювати і за кордоном ( водій), тому суд дійшов висновку, що [PERSON] може надавати матеріальну допомогу своїй повнолітній дочці. Хоча відповідач і надав довідку, що перебуває на обліку в центрі зайнятості, в той же час не вказує, яку саме допомогу ( суму коштів) він отримує в місяць по безробіттю. При визначенні розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, суд також враховує матеріальне становище [PERSON] , яка не працює, оскільки навчається на денній формі навчання, витрати, придбання продуктів харчування, матеріальне становище відповідача, позивача, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню частково в сумі 3000 гривень щомісячно. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, із відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 992, 40 грн.

Outcome: partial