Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-18 00:00:00

ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з даним позовом, мотивуючи позовні вимоги тим, що 09 січня 2021 року між [PERSON] та АТ «Ідея Банк» (первісний кредитор) було укладено кредитний договір № Z75.24194.007412523 від 09.01.2021р. 07 липня 2023 року між АТ «Ідея Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 07072023, у відповідності до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором № Z75.24194.007412523 від 09.01.2021р перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». Відповідно до умов договору права вимоги, які АТ «Ідея Банк» відступає ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» відступаються (передаються) в розмірі заборгованості боржників перед АТ «Ідея Банк» та визначені в Реєстрі боржників, що підписується сторонами у паперовому вигляді в день укладання договору та надсилається АТ !Ідея Банк» ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» в електронному вигляді засобами корпоративного зв`язку у захищеному паролем файлі в день укладання Договору. Реєстр боржників після належного його підписання сторонами вважається невід`ємною частиною договору. Відповідно до додатку № 1 до Договору факторингу ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № Z75.24194.007412523 від 09.01.2021р в сумі 36526 грн 62 коп, з яких 20 076, 79 грн - заборгованість за основним боргом, 16 449, 83 грн - заборгованість за відсотками. Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення відповідач [PERSON] не виконала свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, вона не здійснила жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», ні на рахунки попереднього кредитора. Тому позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» - просить суд стягнути з відповідача [PERSON] суму заборгованості за кредитним договором № Z75.24194.007412523 від 09.01.2021 р в сумі 36526 грн 62 коп, з яких 20 076, 79 грн - заборгованість за основним боргом, 16 449, 83 грн - заборгованість за відсотками, та понесені судові витрати. Ухвалою від 01 січня 2024 року відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено судове засідання на 18 січня 2024 року, у відповідності до ч.5 ст. 279 ЦПК України справу розглядати без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідачу [PERSON] за місцем реєстрації по [ADDRESS] було направлено судову повістку та матеріали. Судова повістка та матеріали, що направлялись відповідачу повернулись до суду не врученими із відміткою про те, що за зазначеною адресою не проживає, тобто відповідач [PERSON] не вважалась належним чином повідомленою про розгляд справи в суді, тому ухвалою від 18 січня 2024 року було вирішено проводити розгляд справи у заочному порядку, розгляд справи відкладено на 19 лютого 2024 року, про місце, дату і час судового засідання повідомлено відповідача [PERSON] шляхом поміщення оголошення на веб-сайті судової влади України у відповідності до ст. 128 ЦПК України. Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву та протягом п`яти днів - заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідача повідомлено про розгляд справи через оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади, яке розміщено 18 січня 2024 року. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилась, відзиву на позов не подала, про дату час і місце судового розгляду повідомлена через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, тому у відповідності до положень ч.11 ст. 128 ЦПК України відповідач вважається належним чином повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Суд, за згодою позивача, ухвалює провести розгляд справи на підставі доказів, що містяться у справі, з винесенням заочного рішення по справі, що відповідає положенню ст. 280 ЦПК України, коли у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, заперечення на позов не подав, позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування даних умов. Крім того, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши наявні у справі матеріали, суд приходить до наступного висновку. Як встановлено в судовому засіданні 09 січня 2021 року між [PERSON] та АТ «Ідея Банк» укладено кредитний договір № Z75.24194.007412523 від 09.01.2021р (а.с.5) додатком до даного договору є паспорт споживчого кредиту, яким передбачено порядок повернення кредиту, кількість та розмір платежів, періодичність внесення (а.с.6). Також після укладення договору [PERSON] отримала і Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної процентної ставки за договором про споживчий кредит (а.с.7). 07 липня 2023 року між АТ «Ідея Банк» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 07072023, у відповідності до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» зобов`язується передати (сплатити) АТ «Ідея Банк» суму фінансування, а АТ «Ідея Банк» зобов`язується відступити ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» права вимоги за кредитними договорами, договорами поруки в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги. (а.с. 12-13) Згідно витягу з Реєстру боржників № 1 до Договору факторингу № 07072023 від 07 липня 2023 [PERSON] за договором № Z75.24194.007412523 від 09.01.2021 р має заборгованість в сумі 36526 грн 62 коп, з яких 20 076, 79 грн - заборгованість за основним боргом, 16 449, 83 грн - заборгованість за відсотками (а.с.14) Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» - зареєстровано як фінансова установа, якій надано право здійснювати фінансові послуги без отримання ліцензій - факторинг (а.с.17-17зв). При розгляді даної справи судом застосовуються положення цивільного законодавства, що регулюють договірні правовідносини. При вирішенні питання про правомірність набуття позивачем права вимоги за кредитним договором суд бере до уваги наступні обставини. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку, як це передбачено ч.1 ст 509 ЦК України. Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор у відповідності до ч.1 ст 510 ЦК України. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) згідно п.1 ч.1 ст 512 ЦК України. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом у відповідності до ч.3 ст 512 ЦК України. Правочинами, на підставі яких відбувається відступлення права вимоги, можуть бути, зокрема, купівля-продаж, дарування, факторинг. Предметом договору купівлі-продажу може бути право вимоги, якщо вимога не має особистого характеру. До договору купівлі-продажу права вимоги застосовуються положення про відступлення права вимоги, якщо інше не встановлено договором або законом у відповідності до ч.3 ст 656 ЦК України. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом, це передбачає ст 514 ЦК України. Обсяг і зміст прав, що переходять до нового кредитора, залежать від зобов`язання, в якому здійснюється відступлення права вимоги. Договір відступлення права вимоги має такі ознаки: 1) предметом є відступлення права вимоги щодо виконання обов`язку у конкретному зобов`язанні; 2) таке зобов`язання може бути як грошовим, так і не грошовим (передання товарів, робіт, послуг тощо); 3) відступлення права вимоги може бути оплатним або безоплатним; 4) форма договору відступлення права вимоги має відповідати формі договору, за яким виникло відповідне зобов`язання; 5) наслідком договору відступлення права вимоги є заміна кредитора у зобов`язанні. Отже, за договором відступлення права вимоги первісний кредитор у конкретному договірному зобов`язанні замінюється на нового кредитора, який за відступленою вимогою набуває обсяг прав, визначений договором, у якому виникло таке зобов`язання. Зазначене положення конкретизоване в пунктах 37, 38 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 березня 2021 року у справі № 906/1174/18. Договір факторингу має такі ознаки: 1) предметом є надання фінансової послуги за плату; 2) мета полягає у наданні фактором й отриманні клієнтом фінансової послуги; 3) зобов`язання, в якому клієнт відступає право вимоги, може бути тільки грошовим; 4) такий договір має передбачати не тільки повернення фінансування фактору, а й оплату клієнтом наданої фактором фінансової послуги; 5) укладається тільки у письмовій формі та має містити визначені Законом України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» умови. Зазначене встановлено п 48 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 березня 2021 року у справі № 906/1174/18. За умовами договорів факторингу, які позивач укладав з первісними кредиторами, первісний кредитор в порядку та на умовах, визначених цими договорами та чинним законодавством України, за плату, передбачену цим договором, відступає (передає), а новий кредитор приймає (набуває) право грошової вимоги первісного кредитора. Умовами договорів визначено, що права вимоги, які клієнт відступає фактору за цими договорами, відступаються (передаються) в розмірі заборгованості боржників перед клієнтом, що передбачені умовами первинних договорів, та визначені в реєстрі боржників, що підписуються сторонами у паперовому вигляді. Якщо предметом і метою договору є відступлення права вимоги, а інші суттєві умови договору властиві як договорам відступлення права вимоги, так і договорам факторингу, то за відсутності доказів, що підтверджують надання новим кредитором фінансової послуги (надання грошових коштів за плату) попередньому кредитору, у суду немає підстав вважати такий договір відступлення права вимоги договором факторингу. Про це зазначено в п 51 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 березня 2021 року у справі № 906/1174/18. Якщо право вимоги відступається за плату (так званий продаж боргів), то сторони у відповідному договорі мають визначити ціну продажу цього майнового права. Можлива різниця між вартістю права вимоги та ціною його продажу може бути зумовлена ліквідністю цього майнового права та сама по собі (за відсутності інших ознак) не означає наявність фінансової послуги, яку новий кредитор надає попередньому. Про це зазначено в п 57 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 березня 2021 року у справі № 906/1174/18. Договори відступлення права вимоги за їхніми ознаками є договорами, за якими банк у зобов`язаннях за кредитними договорами замінені на ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» як нового кредитора. Укладені договори факторингу сторонами цих договорів не оспорювалися, а тому в силу ст. 204 ЦПК України є правомірними. Таким чином, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні підтверджено факт укладення кредитного договору між позичальником [PERSON] та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та наявності права вимоги за цим договором у позивача, суд вважає доведеним з огляду на долучені позивачем належні копії договорів про надання кредитів. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом, це передбачено ч.1 ст 612 ЦК України. Згідно зі ст.ст.610, 611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася, та сплати процентів, належних за договором. Відповідно до вимог ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. У відповідача [PERSON] утворилась заборгованість перед позивачем за вказаним кредитним договором, що свідчить про неналежне виконання нею умов цього договору. Відповідачем належними та допустимими доказами не спростована пред`явлена сума до стягнення, за таких обставин, оцінюючи у сукупності досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що відповідач належним чином умов договорів не виконувала, кредити в установлені строки не повернула, тому приходить до переконання про необхідність стягнення з відповідача заборгованості за Договором № Z75.24194.007412523 від 09.01.2021 р в сумі 36526 грн 62 коп. Крім того, ч.5 ст. 265 ЦПК України передбачено, що у резолютивній частині рішення зазначається про розподіл судових витрат. У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки в ході судового розгляду суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, то з відповідача на користь позивача підлягає до стягненню сума судового збору 2684 грн, сплачена позивачем при подачі позову до суду та документально підтверджена платіжним дорученням від 12.12.2023 року. На основі викладеного,

Outcome: approved