Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-27 00:00:00

ПрАТ «Страхова група «ТАС» звернулось до суду з позовом до [PERSON] та просило стягнути з відповідаача матеріальну шкоду у розмірі 25000 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2684 грн.. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що між ПрАТ «СГ «ТАС» та [PERSON] було укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР156575800. Забезпеченим ТЗ за Полісом є «Peugeot 4007», д.н.з. [NUMBER] . 18.02.2020 року о 22-00 год. за адресою: м. Харків, пр. Гагаріна, буд. 176 відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого Peugeot 4007», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та ТЗ «Renault Trafic», д.н.з. [NUMBER] . В результаті зазначеної ДТП було пошкоджено ТЗ «Renault Trafic», д.н.з. [NUMBER] , що підтверджується повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду. Враховуючи наявність поліса, власник пошкодженого ТЗ «Renault Trafic», д.н.з. [NUMBER] , звернувся до ПрАТ «СГ «ТАС» з повідомленням про ДТП. З метою визначення вартості відновлювального ремонту пошкодженого ТЗ «Renault Trafic», д.н.з. [NUMBER] , було проведено його огляд, про що складено протокол огляду КТЗ (дефектну відомість) та ремонтну калькуляцію № 04108_01, відповідно до якої вартість відновлювального ремонту пошкодженого ТЗ складає 65 478,95 грн.. Позивачем, на підставі зібраних документів та заяви власника про страхове відшкодування складено Страховий акт №06668/01/920 від 24.03.2020 року на суму 50000 грн., та здійснено виплату, що підтверджується платіжним дорученням №89648 від 30.03.2020 року. Зважаючи на те, що за кермом забезпеченого ТЗ під час ДТП, в порушення умов Полісу, знаходився не страхувальник - [PERSON] , а відповідач, який є винуватою особою у вчиненні зазначеного ДТП, останній зобов`язаний відшкодувати позивачу 50 % виплаченого страхового відшкодування у розмірі 25000 грн., що дорівнює 50% від 50000 грн.. У зв`язку з викладеним позивач, посилаючись на ч. 2 ст.13, п.1 ст. 38-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», просить позовні вимоги задовольнити. Ухвалою суду вказана позовна заява залишалася без руху та позивачу надавався строк для усунення зазначених в ухвалі суду недоліків. В подальшому провадження по справі було відкрито та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, просив здійснювати розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов суду не подав, заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача згідно з ч.4 ст.223 ЦПК України та, зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи та наявні у справі докази, встановив наступні обставини. Судом встановлено, що 18.02.2020 року о 22-00 год. у м. Харкові по пр. Гагаріна, 176 сталася дорожньо - транспортна пригода за участю автомобіля Peugeot 4007», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та ТЗ «Renault Trafic», д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] .. Внаслідок дорожньо - транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження, [PERSON] визнав свою вину у скоєнні дорожньо- транспортної пригоди, що підтверджується копією повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. На момент дорожньо - транспортної пригоди автомобіль «Peugeot 4007», д.н.з. [NUMBER] , був застрахований в ПрАТ «СГ «ТАС» полісом обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №156575800, страхувальником зазначений [PERSON] .. 19.02.2020 року власник транспортного засобу ТЗ «Renault Trafic», д.н.з. [NUMBER] , [PERSON] , відповідно до ст. 33 ЗУ « Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» звернувся до АТ «СГ «ТАС» з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду, яка мала місце 18.02.2020 року о 22-00 год.. З метою визначення вартості відновлювального ремонту пошкодженого ТЗ «Renault Trafic», д.н.з. [NUMBER] , було проведено його огляд, про що складено протокол огляду КТЗ (дефектну відомість) та ремонтну калькуляцію № 04108_01, відповідно до якої вартість відновлювального ремонту пошкодженого ТЗ складає 65 478,95 грн., в результаті складено розрахунок страхового відшкодування і страховий акт №06668/01/920 від 24.03.2020 року, якими визначена сума страхового відшкодування в розмірі 50000 грн., виплата якого підтверджена платіжним дорученням №89648 від 30.03.2020 року. Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Положеннями ч. 1ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі ст. 12 ЦПК України та відповідно до ч.ч. 1, 5 та 6ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Частиною 2статті 78 ЦПК України зазначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про страхування» страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є обов`язковим. Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Пунктом 2.1. ст. 2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про страхування», цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону. Суб`єктами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є страхувальники та інші особи, відповідальність яких застрахована, страховики, Моторне (транспортне) страхове бюро України (МТСБУ), потерпілі (стаття 4 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Згідно із абзацом 1 п. 22.1. ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ч. 16 ст. 9 Закону України «Про страхування» страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України). Здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком (ч. 1 ст. 25 Закону України «Про страхування»). Згідно зі ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованому у порядку, встановленому законодавством. В силу положень ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини. За змістом ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. З аналізу змісту гл. 82 ЦК України вбачається, що законодавець розрізняє поняття «особа, яка завдала шкоду» та «особа, яка відповідає за шкоду». За наявності вини особи, яка завдала шкоду, особа, яка є відповідальною за шкоду, на підставі частини першої ст. 1191 ЦК України набуває права зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Така конструкція цивільно-правової відповідальності надає потерпілому можливість більш ефективно та оперативно захистити свої права та інтереси. Правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою. Отже, відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Положеннями ст. 1192 ЦК України передбачено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Разом з тим, відповідно до п.38-1.1 ст. 38-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі якщо страховик здійснив страхове відшкодування за шкоду, заподіяну під час використання забезпеченого транспортного засобу, у сфері, що передбачає більше значення коригуючого коефіцієнта, ніж визначено договором страхування, чи з порушенням умов, передбачених пунктом 13.2 статті 13 цього Закону, то особа, відповідальна за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язана компенсувати страховику 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування. При цьому пунктом 13.2 статті 13 цього Закону передбачено, що розмір страхового платежу за одним внутрішнім договором страхування зменшується на 50 відсотків, за умови, що страхувальником є громадянин України - учасник війни, інвалід II групи, особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесена до I або II категорії, пенсіонер, а забезпечений транспортний засіб має робочий об`єм двигуна до 2500 сантиметрів кубічних включно та належить цьому громадянину на праві власності. Зазначена пільга надається за умови особистого керування таким транспортним засобом особою, яка належить до визначених у цьому пункті категорій громадян України, без мети надання платних послуг з перевезення пасажирів або вантажу. В даному випадку між ПрАТ «СГ «ТАС» та [PERSON] (яким надано пенсійне посвідчення № [NUMBER] від 14.08.2011 року), було укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів - Поліс №156575800 з урахуванням положень пунктом 13.2 статті 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», однак були порушені умови договору, оскільки під час ДТП керував забезпеченим ТЗ не страхувальник [PERSON] , а відповідач [PERSON] , винний у вчиненні ДТП, а отже на підставі зазначених вище законодавчих положень відповідач зобов`язаний компенсувати страховику 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування в розмірі 25000 грн.. За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Питання щодо розподілу витрат по сплаті судового збору суд вирішує на підставі статті 141 ЦПК України.

Outcome: approved