Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з вимогою до відповідача [PERSON] щодо стягнення додаткових витрат на утримання дитини, а саме половину вартості понесених витрат на лікування дитини за період з 26.12.2022 по 24.07.2023 у розмірі 7 178 грн. та половина вартості понесених витрат на тренування дитини за період з 13.03.2023 по 13.05.2023 - 8 347, 50 грн. Вимоги обгрунтовано тим, що від шлюбу мають дитину [PERSON] , 2014 року народження. Після розірвання шлюбу у 2021 році існувала домовленість щодо участі батька в житті дитини. Однак з березня 2022 року в односторонньому порядку відповідач припинив виплачувати кошти на утримання дитини. У вересні 2022 року подано до суду позов щодо визначення місця проживання дитини з матір`ю та, відповідно, позов батька щодо визначення місця проживання дитини з батьком. 16.05.2023 Службою у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної у м. Києві державної адміністрації винесено Розпорядження «Про визначення способів участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною». Дитина проживає з матір`ю та перебуває на повному її утриманні. 26.12.2022, 29.12.2023, 12.06.2023 позивач з дитиною зверталася за медичною допомогою до медичного закладу «Добробут». За надані послуги сплачено 8 386 грн., 1 290 грн., 990 грн. відповідно. 29.05.2023 у зв`язку з вірусним захворюванням дитини позивач звернулася до сімейного лікаря сімейної клініки «АМЕДА» (590 грн.), 07.07.2023 - до ТВ «Медичний центр «Добробут-поліклініка» за отримання консультації гастроентеролога (990 грн.). 24.07.2023 у дитини з`явилися проблеми зі здоров`ям, тому звернулися до медичного центру «Сінево» для здачі аналізів (2 110 грн.). Загальна сума витрат на лікування та придбання ліків за період з 26.12.2022 по 24.07.2023 становить 14 356 грн., відповідно половина вартості понесених витрат на лікування дитини становить 7 178 грн., які повинен понести відповідач. Згідно довідки про членство, виданої ГО «АлексТім» спільна дитина є прийнятою до вказаної організації і допущена до тренувань з футболу та участі у змаганнях в складі футбольної команди «АлексТім». 13.03.2023, 28.03.2023, 11.04.2023, 13.05.2023 позивачем сплачено за тренування 1 210 грн., 2 265 грн., 12 010 грн., 1210 грн. Загальна сума витрат на тренування за період з 13.03.2023 по 13.05.2023 - 16 695 грн., відповідно половина вартості понесених витрат на тренування дитини - 8 347, 50 грн. З початку нового навчального року позивач планує продовжувати тренування з футболу та брати участь у змаганнях в складі футбольної команди «АлексТім». З огляду на це, оплата за тренування є регулярним платежем і має сплачуватися порівну вартості 1 210 грн. ( - 605 грн.) щомісячно, починаючи з вересня 2023 року. Позивачем зазначено, що відповідач є працездатною особою, займає посаду розробника програмного забезпечення з листопада 2020 року в іноземній компанії, одружений вдруге, в шлюбі інших дітей не має, проживає у власній квартирі, а також є власником декількох транспортних засобів за даними МВС та інформації з Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а отже має змогу оплачувати половину додаткових витрат на дитину. 11.08.2023 ухвалою Деснянського районного суду м. Києва відкрито провадження по справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Відповідачем 02.10.2023 подано до суду відзив на позовну заяву, у відповідності до якого вимоги позову визнає частково у сумі 5 333 грн. Зазначає, що витрати на лікування нескладних захворювань, відвідування секцій та позашкільних заходів не є додатковими витратами відповідно до законодавства, а отже не можуть бути задоволені. Вказує на те, що дитина захворіла на хворобу сальмонельоз, яка мала гострий перебіг та могла загрожувати життю дитини, а отже відповідач визнає позовну вимогу про стягнення додаткових витрат на лікування доньки від сальмонельозу, а також консультації лікаря-гастроентеролога у розмірі 5 333 грн., за умови підтвердження оплачених послуг відповідною медичною документацією. Відповідач критично ставиться до вимоги позову щодо стягнення витрат на тренування з футболу, оскільки за усною інформацією директора школи, де навчається донька, заняття в спортивній секції з футболу проводяться на безоплатній основі. При цьому, відповідач дізнався від доньки, що остання не відвідує секцію з футболу з початку навчального року, а також не відвідувала секцію влітку. Стверджує, що ГО «Алекстім» є громадською організацією, що виключає діяльність у сфері спорту, при цьому за статутом зазначена організація займається волонтерською діяльністю. З поміж-іншого відповідач не погоджується із заявленою сумою правничої допомоги у розмірі 14 000 грн., оскільки вважає таку суму необґрунтованою та неспівмірною. 05.10.2023 до суду від представника позивача [PERSON] - адвоката Даніель А.В. надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої вважають абсурдними твердження відповідача щодо того, що донька сторін захворіла через неуважність та байдужість матері. Вказує на те, що донька навчається у 4 класі Спеціалізованої школи № 7 імені Рильського М.Т. м. Києва, при цьому медичні обстеження, купівля канцелярії, оплата харчування, розвиток здібностей покладені на матір дитини, при цьому позивачем також придбано для дитини новий планшет для виконання практичних шкільних завдань. Розпорядженням Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації від 15.05.2023 визначено спосіб участі батька дитини [PERSON] у вихованні та спілкуванні з малолітньою донькою [PERSON] , [INFO] , а саме: щомісяця з 14.00 кожної суботи до 18.00 кожної неділі. Представник позивача стверджує, що вказане розпорядження виконується позивачем в повному обсязі, а дитина бачиться з батьком згідно встановленого графіку. З поміж-іншого вказує на те, що донька сторін займається катанням на роликових ковзанах, бере уроки з вокалу та відвідує уроки гри на синтезаторі. Від представника відповідача [PERSON] - адвоката Усманової Є.І. 02.10.2023 надійшла зустрічна позовна заява, у якій [PERSON] просить стягнути з [PERSON] половину понесених ним додаткових витрат на лікування та розвиток здібностей доньки [PERSON] у розмірі 3 847 грн. В обґрунтування зустрічних позовних вимог зазначено, що після розірвання шлюбу між сторонами виникли спірні відносини, що вирішуються в судовому порядку в рамках розгляду цивільної справи № 754/7421/22 під головуванням судді Сенюти В.О. Відповідач зазначає про те, що з березня 2022 року по травень 2023 року останній не мав можливості спілкуватись з донькою через наявні перешкоди з боку [PERSON] . З метою відновлення особистого зв`язку батька і дитини, що є необхідним для виконання можливого рішення про задоволення зустрічного позову [PERSON] по справі № 754/7421/22 про встановлення місця проживання дитини з ним, [PERSON] звернувся до суду із заявою про забезпечення позову. Постановою Київського апеляційного суду від 23.05.2023 зобов`язано [PERSON] надавати дитину [PERSON] для спілкування. Водночас, після зазначеного у червні 2023 року під час перебування дитини з батьком, саме позивач за зустрічним позовом забезпечує всі потреби дитини. [PERSON] ніс витрати на лікування хвороби дитини, а саме панкреатиту, також поніс витрати на розвиток здібностей дитини, що полягають в заняттях роликовим спортом. Представник [PERSON] вважає, що такі витрати виходять за межі простого утримання дитини, а тому, враховуючи, що [PERSON] поніс додаткові витрати на лікування гострого захворювання у сумі 2 897, 01 грн., а також сплатив витрати на розвиток здібностей дитини до роликового спорту у загальній сумі 4 790 грн., [PERSON] просить стягнути частки від заявлених витрат у розмірі 3 843 грн. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 14.11.2023 постановлено здійснювати розгляд цивільної справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на дитину за правилами загального позовного провадження. 12.12.2023 до суду від представника відповідача за зустрічним позовом [PERSON] - адвоката Даніель А.В. надійшов відзив на зустрічну позовну заяву, з яким сторона відповідача не погоджується, а позовні вимоги вважає такими, що не підлягають задоволенню. Сторона відповідач стверджує, що спільна дитина сторін проживає разом з матір`ю, перебуває на її повному утриманні, при цьому матір забезпечує додаткові витрати на лікування дитини та розвиток її здібностей, а інша частина доходу матері покриває витрати на оренду житла, харчування, одягу та забезпечення базових потреб дитини, оскільки батько не приймає участі у житті доньки. Також вважає не підтвердженим належними доказами судження [PERSON] щодо тривалої відсутності побачень з дитиною протягом 14 місяців нібито через наявні перешкоди з боку матері. Вказує на те, що з початку повномасштабного вторгнення рф на територію України [PERSON] забрав дитину до своїх батьків в м. Черкаси, при цьому матір погодилась, адже мала шукати безпечне місце проживання з дитиною, враховуючи обставини, що склались. 12.03.2022 відповідач за зустрічним позовом виїхала до Республіки Польща з метою пошуку варіантів для проживання у сусідній країні. Проте згодом виявилось, що батько дитини вивіз доньку не до батьків у м. Черкаси, а в орендовану квартиру, де проживав з новою дружиною, при цьому навмисно не повідомляючи матір дитини адресу їх місцеперебування протягом тривалого часу. За зазначених обставин, зокрема спроб батька відібрати дитину у матері, [PERSON] після повернення до України було прийнято рішення про необхідність звернення до суду з позовом про визначення проживання дитини та стягнення аліментів. Представник вказує на те, що матір постійно займається вихованням та забезпеченням дитини її фізичним та духовним розвитком, в той час батько свідомо припинив виплачувати кошти, окрім днів визначених у розпорядженні, а саме у суботу та неділю, а отже вимоги щодо стягнення додаткових витрат у розмірі 3 843 грн. є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Ухвалою суду від 31.01.2024, занесеною до протоколу судового засідання, постановлено закрити підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. В судове засідання позивач та її представник за первісним позовом не з`явились, до суду подано заяву про розгляд справи за відсутності сторони позивача, вимоги первісного позову підтримують в повному обсязі, зустрічні позовні вимоги не визнають, посилаючись на викладене у відзиві. Відповідач за первісним позовом та його представник не з`явились в судове засідання, до суду подано заяву про розгляд справи за відсутності, вимоги первісної позовної заяви визнають частково, а також підтримують в повному обсязі вимогу, заявлену в зустрічній позовній заяві. Приймаючи до уваги викладене, визнавши матеріали справи достатніми для вирішення справи, а неявку сторін такою, що не перешкоджає розгляду заяви, суд розглядає справу за відсутності сторін. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов до наступного висновку. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з"явились,відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Частинами 1, 2, 3 та 4 ст.12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ч.1 ст. 3 Конвеції ООН про права дитини (Конвенції), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, від якого мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (а.с.17). Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 10.11.2021 шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 13.02.2015 у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції в м. Києві, розірвано (а.с.19-20). Встановлено, що малолітня дитина [PERSON] проживає з матір`ю, позивачем по справі, що підтверджується також інформацією Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Деснянської РДА, у відповідності до якої [PERSON] , [INFO] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 02.10.2014 року (а.с.18). Розпорядженням Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації від 15.05.2023 за № 289 визначено способи участі батька [PERSON] у вихованні та спілкуванні з малолітньою [PERSON] , [INFO] , а саме: щомісяця з 14.00 кожної суботи до 18.00 кожної неділі (а.с.22). У відповідності до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 26.07.2022 [PERSON] належить на праві приватної власності квартира за адресою: [ADDRESS] (а.с.28). За відомостями Головного сервісного центру МВС, яка міститься в ЄДРТЗ щодо транспортних засобів, які зареєстровані у період з 13.02.2015 по 10.11.2021 на ім`я [PERSON] , [INFO] , останньому на праві власності належать транспортні засоби: Kawasaki Vulcan 1470 (1996), Mitsubishi Pagero 2972 (2002), Ford Sierra 1800 (1992), Honda RC 46 782 (2002) (а.с.30-31). Позивач в обґрунтування первісних позовних вимог вказує на те, що спільна дитина сторін прийнята до ГО «АлексТім» і допущена до тренувань з футболу та участі у змаганнях в складі футбольної команди «АлексТім». Зважаючи, що заняття у вказаній організації мають платний характер, позивач вважає, що відповідач повинен сплатити половину вартості послуг у розмірі 8 347, 50 грн. Водночас, зважаючи, що дитина має бажання продовжити тренування з початку навчального року, позивач просить, враховуючи, що такі платежі мають регулярний характер, покласти на відповідача половину вартості таких послуг. Позивачем надано суду копію довідки про членство, виданої 12.05.2023 Головою організації «АлексТім» [PERSON] , яка підтверджує факт прийняття та допуску [PERSON] до тренувань з футболу та участі у змаганнях в складі ФК «АлексТім» (а.с.51). Однак, всупереч твердженням позивача щодо платного характеру таких послуг, останньою не доведено належними доказами внесення платежів на рахунок організації, а саме оплати занять дитини з футболу, оскільки платіжні доручення, що містяться в матеріалах справи не містять адресата та вказівки цільового зарахування коштів на рахунок. У відповідності до відповіді на адвокатський запит директором Спеціалізованої школи № 7 мені М.Т. Рильського м. Києва надано інформацію щодо того, що [PERSON] навчається у вказаному навчальному закладі з 01.09.2022, при цьому з 27.02.2023 дитина була зарахована до шкільної секції з футболу відповідно до наказу № 18-од від 27.02.2023, керівником якої є [PERSON] . Також вказано, що заняття у шкільній секції з футболу проводяться на безоплатній основі. При цьому зауважує, що адміністрація закладу школи не володіє інформацією щодо діяльності ГО «АлексТім», у тому числі щодо сплати добровільних внесків (а.с.202). Зважаючи на викладене вище, суд приходить до висновку щодо недоведеності позивачем понесених матеріальних витрат на заняття дитини футболом, а отже вимога про стягнення половини вартості коштів у сумі 8 347, 50 грн. на тренування дитини з футболу задоволенню не підлягає. Щодо стягнення з відповідача коштів щомісячно у розмірі 605 грн., починаючи з вересня 2023 року на оплату тренувань в секції з футболу доньки [PERSON] , [INFO] , слід зазначити, що в процесі судового розгляду стороною відповідача заперечувався факт відвідування дитиною занять з футболу, зокрема таку інформацію визнала і сторона позивача, а отже вимога щодо стягнення з відповідача регулярних платежів у розмірі 605 грн. щомісячно підлягає залишенню без задоволення. Позивач також просить стягнути з відповідача половину витрат на лікування доньки у сумі 8 347, 50 грн., на підтвердження заявленої вимоги останньою надаються копії рахунку-акту від 26.12.2022 № 4383935, рахунку-акту від 29.12.2022 за № 4388159, фіскального чеку від 29.05.2023, рахунку-акті від 12.06.2023 № 4660489, квитанції від 07.07.2023, чеку № 1110283172 від 24.07.2023. Відповідачем визнано заявлені вимоги в частині понесених витрат на лікування дитини від небезпечного захворювання на сальмонельоз та оплату консультації лікаря-гастроентеролога, за умови підтвердження оплачених послуг відповідною медичною документацією. В матеріалах справи міститься рахунок-акт 4383935 від 26.12.2022 ТОВ «Медичний центр «Добробут Поліклініка», що підтверджує понесені витрати перебування на денному стаціонарі в умовах денного стаціонару в умовах приймального відділення для дітей у розмірі 8 386 грн. (а.с. 42). При цьому, суд критично ставиться до рахунку-акту від 29.12.2022 за № 4388150, виданого ТОВ « МЦ «Добробут-Поліклініка» на суму 1 290 грн., оскільки з наданого доказу неможливо встановити за яку послугу було внесено вказані грошові кошти (а.с.43). Згідно з рахунком-актом 4704887 від 07.07.2023, виданого ТОВ «МЦ «Добробут-Поліклініка» на суму 990 грн., сплачено послугу консультації дитячого лікаря-гастроентеролога (а.с.46). В силу ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд зазначає, що участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов`язком батьків незалежно від сплати ним аліментів і закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору. Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно із ст. 18 Конвенції про захист прав дитини суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Відповідно до ст. 27 Конвенції про захист прав дитини, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Пунктом 18 Постанови Пленуму Верховного суду України N3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз`яснено, щодо передбаченої ст.185 СК участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках йдеться про фактично зазначені або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких визначений зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставини підлягають доведенню в судовому засіданні. Такі особливі обставини є індивідуальними у кожному конкретному випадку, які підлягають доведенню особою, яка пред`явила такий позов. Суд, дослідивши надані стороною позивача докази, приходить до висновку про часткове задоволення вимог позову, що пов`язані з несенням витрат на лікування дитини від інфекційної хвороби сальмонельоз, що підтверджується рахунком-актом 4383935 від 26.12.2022 та рахунком-актом 4704887 від 07.07.2023 у загальній сумі 9 376 грн., а отже з відповідач підлягає до стягнення половина понесених витрат у розмірі 4 688 грн. Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати особливі обставини, якими обумовлені ці додаткові витрати і які є індивідуальними у кожній конкретній справі, а також стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав. Аналогічний висновок міститься в постановах Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 183/1679/17 (провадження № 61-21662св18), від 12 грудня 2019 року у справі № 756/4947/17-ц (провадження № 61-47858св18), від 01 квітня 2020 року у справі № 521/16268/18 (провадження № 61-20458св19). Дослідивши надані докази, суд приходить до переконливого висновку про те, що понесені позивачем витрати на медичні дослідження, лабораторні аналізи, відвідування лікаря-педіатра не відносяться до додаткових витрат, оскільки пов`язані з хворобами дітей та не є тими особливими обставинами, наявність яких пов`язана з можливістю стягнення додаткових витрат. Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, необхідно враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково. Постановою Верховного Суду України від 13 вересня 2017 року у справі № 6-1489цс17 зроблено висновок, що СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого. У постановах Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 183/1679/17 (провадження № 61-21662св18), від 12 грудня 2019 року у справі № 756/4947/17-ц (провадження № 61-47858св18), від 01 квітня 2020 року у справі № 521/16268/18 (провадження № 61-20458св19), від 08 грудня 2021 року у справі № 607/12170/20 (провадження № 61-17663св21) викладено правові висновки про те, що положення статті 185 СК України стосуються особливих обставин, приблизний перелік яких надається у зазначеній статті. Особливі обставини можуть бути зумовлені як негативними фактами (хворобами), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструмента, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Згідно з ч. 2 ст.185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Суд, приймаючи рішення, перш за все враховує, що з дотриманням рівноваги між інтересами дитини та інтересами батьків, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (Рішення Європейського суду з прав людини від 7 грудня 2006 року по справі «Хант проти України»). Щодо вимоги зустрічної позовної заяви [PERSON] про стягнення додаткових витрат на лікування та заняття спортом у розмірі 3 843 грн. із [PERSON] , слід зазначити наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підтвердження доводів [PERSON] надано суду виписку з історії хвороби від 27.06.2023, фіскальні чеки на підтвердження придбання лікарських засобів. У відповідності до даних виписки з медичної карти стаціонарного хворого № 502, [PERSON] була госпіталізована до медичного закладу 25.06.2023 з діагнозом - ацетономічний синдром, реактивний панкреатит. Також, позивачем за зустрічним позовом надано до суду копії квитанцій, що підтверджують оплату прокату роликових ковзанів та занять з інструктором на загальну суму 1 100 грн. При цьому надано платіжні інструкції на суму 2 700 грн. та 990 грн. з приміткою «захист ковзанів». Суд вважає за необхідне зазначити, що відповідачем не доведено того факту, що понесені витрати на лікування дитини та оплата занять катання на роликових ковзанах є додатковими витратами в розумінні ст. 185 СК України. При цьому, варто зауважити, що супутні захворювання, зокрема проблеми з шлунково-кишковим трактом, ацетономічний синдром не є тими особливими обставинами, наявність яких пов`язана з можливістю стягнення додаткових витрат. Щодо катання на роликових ковзанах, суд вважає, що такі заняття варто віднести до позашкільних розваг та забезпечення дозвілля дитини, а також не викликано розвитком особливого хисту та здібностей дитини. Відповідно до п. 3 ч.3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, позивачі - у справах про оплату додаткових витрат на дитину. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати у розмірі 1 073, 60 грн. суд покладає на відповідача.

Outcome: partial