Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-20 00:00:00

АТ «Перший Український Міжнародний Банк» (надалі\~АТ «ПУМБ») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов обґрунтовано тим, що 14.01.2022 року між АТ «ПУМБ» та [PERSON] укладено кредитний договір № 1002071215602, за умовами якого банк надав позичальнику на споживчі потреби кредит у розмірі 100 000 грн. зі строком користування протягом 36 місяців, а відповідач зобов`язався щомісячно частинами (згідно узгодженого графіку) повертати кредит до 14.01.2025 року, а також щомісячно сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 0,01 % річних від суми заборгованості за кредитом та щомісячну комісію за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 2,99 %. У зв`язку з неналежним виконанням умов договору щодо своєчасної сплати грошових коштів, станом на 18.06.2023 року утворилася заборгованість, яка згідно наданого позивачем розрахунку становить 145573,83 грн., з яких: заборгованість за кредитом у розмірі 97222,62 грн., заборгованість за процентами в розмірі 12,91 грн., заборгованість за комісією в розмірі 48338,30 грн. На адресу відповідача направлено письмову вимогу про виконання зобов`язання щодо погашення кредитної заборгованості достроково, які залишилася без виконання. Посилаючись на викладене, позивач просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість у сумі 145573,83\~ грн., а також витрати зі сплати судового збору у розмірі 2684 грн. 17.01.2024 року відповідачем [PERSON] подано відзив на позов. Позовні вимоги визнає частково, а саме визнає суму заборгованості за тілом кредиту у розмірі 97222,62 грн., заборгованість за процентами в розмірі 12,91 грн. Не погоджується з вимогами в частині стягнення комісії в розмірі 48338,30 грн. Зазначає, що банк, встановивши у кредитному договорі сплату щомісячної комісії за обслуговування кредиту, не зазначив, за які саме послуги, що надаються позичальнику, сплачується комісія. Ця комісія нарахована фактично за обслуговування кредиту банком, що є незаконним, не відповідає вимогам справедливості та суперечить положенням частини ст.18 Закону "Про захист прав споживачів". Законом кредитодавцю забороняєтся встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі за дії, які не є послугою. Представник позивача АТ «ПУМБ»просить розглянути справу без\~\~його участі. Відповідач [PERSON] просить справу розглянути без його участі, врахувати позицію викладену у відзиві. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 14.01.2022 \~року [PERSON] підписав заяву № 1002071215602 на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, якою підтвердив, що приймає публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, яка розміщена на сайті АТ «ПУМБ» у повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при прийнятті договору комплексного банківського обслуговування, так і послуг, що можуть бути надані в процесі обслуговування (з урахуванням всіх змін) і погодився з тим, що може обирати будь-які передбачені договором комплексного банківського обслуговування послуги, в тому числі через дистанційні канали обслуговування (за наявності технічної можливості у банку). Відповідно до заяви № 1002071215602 на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 14.01.2022 року банк надав позичальнику суму кредиту, яка становить 100 000 грн., у тому числі: на загальні споживчі цілі - 100 000 грн. Строк кредиту 36 місяців. Розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості - 2,99% річних, розмір процентної ставки - 0,01% річних. Відповідно до графіку платежів, що міститься у заяві: платіжний період з 14.01.2022 по 14.01.2025; дата платежу до 14 числа кожного календарного місяця; розмір щомісячного платежу становить 5768,21 грн. щомісячно та 5768,21 грн. останній платіж. Комісія за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 2990 грн. щомісяця. Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит в сумі 100 000 грн., що підтверджується копією платіжної інструкції №TR.55221612.86085.8810 від 14.01.2022 року. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за кредитним договором утворилася заборгованість, яка згідно з наданим позивачем розрахунком станом на 18.06.2023 року становить 145573,83 грн., з яких: заборгованість за кредитом у розмірі 97222,62 грн., заборгованість за процентами в розмірі 12,91 грн., заборгованість за комісією в розмірі 48338,30 грн. Відповідно до частини першої\~статті 509 ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися вiд вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі статтями\~526,\~530,\~610, частиною першою статті\~612ЦК України\~зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до частини першої\~статті 1054ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За положеннями ч.2\~ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно достатті 1048 цього Кодексу. Укладені між сторонами кредитні договори не містять умови, відповідно до яких банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань в цілому або у визначеній банком частині, а тому, згідно\~ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися відповідно до вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ч.4\~ст. 16 Закону України «Про споживче кредитування», в разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит. Кредитодавець зобов`язаний у письмовій формі повідомити споживача про таку затримку із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення, та строку, протягом якого вони мають бути здійснені. Якщо кредитодавець відповідно до умов договору про споживчий кредит вимагає здійснення платежів, строк сплати яких не настав, або повернення споживчого кредиту, такі платежі або повернення споживчого кредиту здійснюються споживачем протягом 30 календарних днів, з дня одержання від кредитодавця повідомлення про таку вимогу. Якщо протягом цього періоду споживач усуне порушення умов договору про споживчий кредит, вимога кредитодавця втрачає чинність. На адресу відповідача позивачем направлено письмову вимогу вих. № 117 від 18.06.2023 року про виконання зобов`язання щодо погашення кредитної заборгованості достроково не пізніше 30 календарних днів з дня отримання відповідного повідомлення. З урахуванням наведеного та положень вказаних вище норм суд приходить до висновку що, вимоги позивача в частині стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту в розмірі 97 222,62 грн. та заборгованості за процентами в розмірі 12,91 грн. є доведеними та підлягають задоволенню. Щодо вимог позивача в частині стягнення з відповідача заборгованості за комісією в розмірі 48338,30 грн. суд зазначає наступне. Відповідно до пунктом 6\~статті 3ЦК України\~справедливість, добросовісність та розумність належать до загальних засад цивільного законодавства. Згідно з абзацом третім частини четвертої\~статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів»\~(у редакції станом на 01 січня 2017 року - остання редакція до набуття чинності\~Законом України «Про споживче кредитування») кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього\~Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього\~Закону, є нікчемною. 10 червня 2017 року набрав чинності\~Закон України «Про споживче кредитування» від 15 листопада 2016 року № 1734-VІІІ. Цей Закон визначає загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері. У зв`язку з чим у\~Законі України «Про захист прав споживачів»\~текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить\~Закону України «Про споживче кредитування». Відповідно до частин першої та другої\~статті 11 Закону України «Про споживче кредитування»\~після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Згідно до частини п`ятої\~статті 12 Закону України «Про споживче кредитування»\~умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Відповідно до частини другої\~статті 215ЦК України\~недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності\~Законом України «Про споживче кредитування»\~(10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті\~11, частини п`ятої статті\~12 Закону України «Про споживче кредитування». Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у пункті 31.29 постанови від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 (провадження № 14-44цс21). У постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі № 202/5330/19 зазначено, що «у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та друго юстатті 11 Закону України «Про споживче кредитування». Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення пункту 1.2 та розділу 4 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті11, частини п`ятої статті12 Закону України «Про споживче кредитування». Пунктом 5 кредитного договору встановлено комісію за обслуговування кредитної заборгованості 2, 99 %, яка становить 2990 грн. щомісячно. У кредитному договорі не зазначено конкретного переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з обслуговуванням кредиту, що надаються відповідачу та за які банком встановлена щомісячна комісія. Також АТ «ПУМБ» не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні кредитного договору, а тому положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісяця сплачувати плату за обслуговування кредитної заборгованості є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті11, частини п`ятої статті12 Закону України «Про споживче кредитування». За таких обставин, нарахування банком комісії за обслуговування кредитної заборгованості є неправомірним, а відтак банк не має права вимагати її сплати від відповідача. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про необхідність частково задовольнити позовні вимоги АТ «ПУМБ» та стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 1002071215602 від 14.01.2022 року у розмірі 97\~235,53 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту 97 222,62 грн. та заборгованості по відсоткам - 12,91 грн. Відповідно до положень\~статті 141\~ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1792,77 грн. пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial