Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом в якому зазначила, що 24.07.1999 року у виконкомі Поліської сільської ради Коростенського району Житомирської області уклала шлюб з відповідачем, що підтверджується актовим записом №10, свідоцтво серія [NUMBER] . Від даного шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] . З 2020 року вони не підтримують подружніх стосунків, шлюбні відносини між ними фактично припинені, шлюб існує лише формально. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім`ю. Вони втратили почуття любові, взаємоповаги один до одного, тому що за час спільного проживання переконались, що у немає спільних інтересів і не має бажання бути разом, кожен живе своїм життям і не намагається перейнятися проблемами іншого. За таких обставин збереження шлюбу та подальше спільне життя суперечить інтересам сім`ї та унеможливлює примирення з відповідачем. Просить розірвати шлюб між [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 24.07.1999 року . 01.01.2024 року у справі було відкрито спрощене позовне провадження, без повідомлення (виклику) сторін, та встановлено\~відповідачу строк для подачі відзиву на позов та подання письмових і електронних доказів щодо заперечення проти позову. Ухвала про відкриття провадження, копія позовної заяви з додатком отримана відповідачем 09.01.2024 року. У встановлений строк відзив на позов та будь які клопотання, пов`язані з розглядом справи не надійшли. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 24.07.1999 року, який був зареєстрований виконавчим комітетом Поліської сільської ради Коростенського району Житомирської області, актовий запис № 10. Від подружнього життя сторони мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Причиною розірвання шлюбу є втрата кохання та взаємопорозуміння, внаслідок чого позивач не бажає в подальшому підтримувати з відповідачем подружніх та сімейних стосунків. За визначенням ч.2 ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до ч. 1 ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічне положення закріплено в ст.24 Сімейного кодексу України. Положеннями ч. ч. 3, 4 ст.56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, у тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу, суд вважає, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача.

Outcome: approved