Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-21 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до ТОВ "ФК "Окленд" (далі - відповідач), треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С.; приватний виконавець виконавчого округу Вінницької області Тимощук В.В., в якому просив: - визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №11232 від 15.03.2021 вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С., про стягнення з боржника [PERSON] на користь стягувача ТОВ "ФК "Окленд" заборгованості в сумі 28187,34 грн. Позивач обґрунтовує свій позов наступними обставинами. Між позивачем та АТ "ДЕЛЬТА БАНК", було укладено кредитний договір №002-01055-180113 від 18.01.2013, право вимоги від якого перейшло 26.01.2018 до ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА», а надалі право вимоги від якого перейшло 30.12.2020 до ТОВ «ФК «УНО КАПІТАЛ». 27.01.2021 між ТОВ «ФК «УНО КАПІТАЛ» та відповідачем - ТОВ «ФК «Оленд», було укладено договір, право вимоги за яким перейшло до останнього. 15.03.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. було вчинено виконавчий напис №11232, у зв`язку із боргом за кредитним договором, укладеним між позивачем та АТ "ДЕЛЬТА БАНК", було укладено Кредитний договір №002-01055-180113 від 18.01.2013. Надалі 02.06.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Вінницької області Тимощуком В.В. на підставі виконавчого напису №11232 від 15.03.2021, було відкрито виконавче провадження [NUMBER]. Позивач вважає, що даний виконавчий напис не підлягає виконанню, оскільки нотаріусом не перевірено безспірність вимог стягувача, а заборгованість яка значиться у виконавчому написі не дає можливості зробити висновок щодо правомірності її нарахування. Ухвалою суду від 22.01.2024 відкрито провадження у справі та призначено її розгляд у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін, а відповідачу визначено строк для подання відзиву. Витребувано від приватного нотаріуса Хари Н.С. копії матеріалів щодо вчинення виконавчого напису №11232 від 15.03.2021. Сторони не заперечували проти розгляду справи в спрощеному провадженні. Відповідачем у визначений судом строк відзиву на позов не подано, а ухвалу суду від 22.01.2024 в частині витребування матеріалів щодо вчинення виконавчого напису №11232 від 15.03.2021, приватним нотаріусом Харою Н.С. не виконано. Однак, як вбачається з довідки Укрпошти на поверненому до суду листі, що був адресований приватному нотаріусу Харі Н.С., причиною повернення листа суду з ухвалою стало відсутність адресата за вказаною адресою. Суд, дослідивши зібрані докази, встановив наступні фактичні обставини. На примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Тимощука В.В. знаходиться виконавче провадження ВП [NUMBER] з виконання виконавчого напису №11232 від 15.03.2021, що виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. У матеріалах справи наявна копія виконавчого напису №11232 від 15.03.2021 про стягнення з позивача на користь відповідача заборгованості в розмірі 28187,34 грн. З виконавчого напису вбачається про те, що між позивачем та АТ "ДЕЛЬТА БАНК", було укладено кредитний договір №002-01055-180113 від 18.01.2013, право вимоги від якого перейшло 26.01.2018 до ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА», а надалі право вимоги від якого перейшло 30.12.2020 до ТОВ «ФК «УНО КАПІТАЛ». 27.01.2021 між ТОВ «ФК «УНО КАПІТАЛ» та відповідачем було укладено договір, право вимоги за яким перейшло до відповідача, натомість допущено прострочення платежів за період 28.09.2018-27.01.2021 і утворилася заборгованість - 28187,34 грн. Суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. На підставі пунктів 3.1. та 3.4 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. Згідно п. 2.1 глави 16 вказаного Порядку, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Крім того, пп. 3.2, 3.5 п. 3 Глави 16 вказаного Порядку визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Згідно з п. 1 вищевказаного Переліку документів передбачено, що нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого п. 1-1 цього переліку). Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Суд зауважує, що ст. 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Зміст зазначених норм свідчить про те, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Таким чином, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Згідно правової позиції, викладеної Верховним Судом України в постанові від 20.05.2015 року у справі №6-158цс15, можна говорити про правильність вчиненої нотаріальної дії у вчиненні виконавчого напису лише за умови що: 1) нотаріусу надані всі необхідні документи, визначені Переліком, що підтверджують безспірність заборгованості; 2) за наявності доказів належного направлення відповідачем письмової вимоги про усунення порушень; 3) наявності доказів належного отримання позивачем письмової вимоги про усунення порушень. Велика Палата Верховного Суду в постанові від 21 вересня 2021 року в справі № 910/10374/17 зазначила, що зідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Постановою №662 Перелік документів доповнено після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту:«Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі №826/20084/14 постанову №662 визнано незаконною та нечинною в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Ухвалами Вищого адміністративного суду України від 06.03. та 04.04.2017 виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 зупинено до закінчення касаційного розгляду. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14 залишено без змін. Таким чином, оскільки у судовому порядку постанову №662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Однак, незважаючи на вищевказані вимоги закону, відповідач звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису, а приватний нотаріус в свою чергу всупереч правилам, встановленим Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5, вчинила виконавчий напис №11232 від 15.03.2021, яким з позивача звернуто стягнення за кредитним договором укладеним між позивачем та АТ "ДЕЛЬТА БАНК" за №002-01055-180113 від 18.01.2013, який нотаріально не посвідчений. Крім того, відповідачем не надано суду доказів того, що: позивачу направлялась письмова вимога про усунення порушень за кредитним договором №002-01055-180113 від 18.01.2013, у зв`язку з чим, позивач був позбавлений можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості або оспорити вимоги або ж виконати їх, що не може свідчити про безспірність суми, пред`явленої для стягнення. Також, суду не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що при вчиненні напису нотаріус отримувала від відповідача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, чеки тощо), розрахунок заборгованості за тілом кредиту та відсотками, тобто безспірності заборгованості. Отже, з урахуванням встановлених обставин та норм для їх правового регулювання, суд дійшов висновку, що позовна вимога: визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №11232 від 15.03.2021 вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С., про стягнення з позивача на користь відповідача заборгованості, ґрунтується на нормах чинного законодавства, а тому підлягає задоволенню. Суд, вирішуючи питання судових витрат керується ч. 1 ст. 141 ЦПК України, згідно з якою судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, з огляду на те, що позов задоволено повністю, а тому суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved