Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-21 00:00:00

Представник позивача [PERSON] , який діє в інтересах [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] в якому просить, зменшити розмір аліментів, що стягуються зі [PERSON] ( (РНОКПП [NUMBER] ) на користь [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) на підставі судового наказу виданого Вінницьким міським судом Вінницької області (справа №127/21436/21) на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , з 1/4 до 1/6 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно з дня пред`явлення позовної заяви і до досягнення [PERSON] , [INFO] , повноліття. Мотивуючи позов тим що, 01.06.2021 року Вінницький міський суд Вінницької області у справі №127/5909/21 ухвалив рішення про те, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] - розірвати. 01.09.2021 року Вінницький міський суд Вінницької області видав судовий наказ №127/21436/21 про стягнення аліментів зі [PERSON] [INFO] на користь [PERSON] на утримання доньки - [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 з усіх доходів позивача. 25.01.2022 року між Позивачем та [PERSON] , [INFO] , було укладено шлюб, який зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Вінниця Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), про що було складено актовий запис №125 та видане свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] від 25.01.2022 року. [INFO] у Позивача в шлюбі зі [PERSON] народилась донька [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 29.04.2022 року. Таким чином, у позивача змінився сімейний стан. Крім цього, внаслідок народження доньки [PERSON] та догляду за дитиною дружиною позивача [PERSON] , що призвело до зменшення дохідної і збільшення видаткової частин сімейного бюджету, у позивача також змінилося і матеріальне становище. На момент видачі судового наказу Вінницьким міським судом Вінницької області (справа №127/21436/21) про стягнення аліментів, у позивача на утриманні перебувала лише одна дитина, тому факт народження другої дитини є зміною сімейного стану позивача, що в розумінні ст.192 Сімейного кодексу України є підставою для зміни розміру присуджених аліментів. Згідно судового наказу Вінницького міського суду Вінницької області (справа №127/21436/21) із позивача стягуються аліменти у розмірі 1/4 частки заробітку - на користь [PERSON] на утримання доньки- [PERSON] , [INFO] . 25.01.2022 року Позивач одружився із [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про шлюб. Таким чином, на теперішній час в позивача на забезпеченні перебувають: -донька [PERSON] , [INFO] , на утримання якої стягуються кошти з позивача на підставі судового наказу №127/21436/21; -донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 29.04.2022 року; -дружина [PERSON] , [INFO] . Просить суд зменшити розмір аліментів на утримання доньки [PERSON] , [INFO] з 1/4 частини доходу Позивача до розміру 1/6 частини доходів Позивача, що відповідатиме принципу рівності прав дітей. 02.10.2023 року відповідачем [PERSON] подано відзив на позов. У відзиві вказала, що позовні вимоги не визнає повністю. Проте зміна сімейного стану платника аліментів, а саме, в даному випадку, народження дитини, не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів. Позивач разом з позовною заявою не надав до суду належних та допустимих доказів щодо погіршення його майновою стану, у тому числі, у зв`язку з народженням дитини від іншою шлюбу. На даний час, доходи позивача збільшились, порівняно з часом, коли було винесено судовий наказ про стягнення аліментів на утримання їхньої доньки, так, як позивач проходить службу в рядах Збройних Сил України тa отримує значно більше грошове забезпечення ніж в 2021році. Крім того, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою. В той же час, позивач не враховує те, що її матеріальне становище погіршилось, оскільки вона протягом 2023 року не мала змоги працювати, в зв`язку з вагітністю та пологами. Розмір аліментів, встановлений судовим наказом Вінницькою міського суду Вінницької області від 01 вересня 2021 року (справа № 127/21436/21) відповідає вимогам сімейного законодавства, а його зменшення у зв`язку з тим, що позивач має на утриманні ще одну малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , без підтвердження погіршення його матеріального становища, не буде спрямовано на належне забезпечення дитини - [PERSON] , [INFO] , та суперечитиме її інтересам, а тому в задоволенні позовних вимог просить відмовити. 13.10.2023 року представником позивача подано відповідь на відзив відповідача, у якій зазначив, що розмір аліментів може бути зменшений у зв`язку зі зміною сімейного стану, і сторона позивача надала достатньо переконливі докази. Позивач в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав викладених в позові. Відповідач в судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлена. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, підтримує заперечення, які викладені у відзиві. Суд, перевіривши матеріали справи, дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі від якого мають малолітню дитину, [PERSON] , [INFO] . Згідно судового наказу Вінницького міського суду Вінницької області від 01.09.2021 року №127/21436/21 з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі ? частини від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 16.08.2021 року і до повноліття дитини (а.с.7). Відповідно до постанови від 23.09.2021 року ВП [NUMBER] виданої державним виконавцем Другого відділу ДВС у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) відкрито виконавче провадження по судовому наказу №127/21436/21 (а.с.9-10). Встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] вбачається, що 25.01.2022 року [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] (а.с.4). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с.5). Отже, як на підставу своїх вимог позивач зазначає про зміну свого сімейного стану. Разом з тим, зменшення або збільшення розміру аліментів є правом, а не обов`язком суду і закон не передбачає такої можливості лише за наявності зміни сімейного стану платника аліментів без врахування обставин, що мають істотне значення. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів, про що також зроблено висновок у постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143 цс 13. Розмір аліментів, визначений судовим наказом Вінницького міського суду Вінницької області від 01.09.2021 року у цивільній справі №127/21436/21 відповідає вимогам сімейного законодавства, а його зменшення у зв`язку з тим, що позивач є батьком іншої дитини, без доведення погіршення його майнового становища, не буде спрямовано на належне забезпечення доньки, [PERSON] , [INFO] , який народився від шлюбу [PERSON] та [PERSON] , і суперечитиме інтересам дитини. Обидві дитини, як від першого так і від другого шлюбу позивача, мають право на гідне та забезпечене життя, а їх батько, у свою чергу, який є людиною працездатного віку, зобов`язаний брати участь у забезпеченні їх благополуччя. Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України). Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Розглянувши справу в межах заявлених вимог, з урахуванням поданих доказів, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову. Такий висновок суду узгоджується з позицією Верховного суду, висловленою у постановах від 03 червня 2020 року у справі № 760/9783/18-ц (провадження № 61-9460св20), від 16 вересня 2020 року у справі № 565/2071/19 (провадження № 61-9460св20), від 28.05.2021 року у справі № 715/2073/20 (провадження № 61-1031св21). Розподіл судових витрат у справі підлягає вирішенню в порядку ст.141ЦПК України.

Outcome: dismissed