Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про видачу обмежувального припису, заінтересована особа [PERSON] . В обгрунтування заяви вказала, що біля одного року вона спільно проживала однією сім`єю, не перебуваючи у шлюбі з [PERSON] . В жовтні 2023 року їх стосунки були припинені і вони розійшлися. [PERSON] після припинення стосунків продовжує її переслідувати, при зустрічах неодноразово бив її, погрожував вбивством, знищував її особисте майно (мобільні телефони, особисті речі), через, що вона змушена була звертатися до органів поліції. [PERSON] неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення відносно заявниці домашнього насильства фізичного та психологічного характеру відповідно до ст. 173-2 КУпАП. 29 жовтня 2023 року під час зустрічі із [PERSON] він ображав заявницю словами нецензурної лайки, чим завдав шкоди її психічному стану, за вчинене він був притягнутий до адміністративної відповідальності постановою Бруслівськоіо районного суду Житомирської області від 08 січня 2024 року. 03 листопада 2023 року та 05 листопада 2023 року [PERSON] погрожував заявниці фізичною розправою, кричав, переслідував її, біля будинку та роботи, ображав нецензурною лайкою, чим завдав шкоди психічному здоров`ю останньої. За вчинене він був притягнутий до адміністративної відповідальності постановою Брусилівського районного суду Житомирської області від 29 листопада 2023 року. 16 листопада 2023 року та 29 листопада 2023 року під час зустрічі, [PERSON] ображав заявницю словами нецензурної лайки, наносив удари по обличчю, погрожував фізичною розправою, чим завдав шкоди психологічному здоров`ю, та за вчинене був притягнутий до адміністративної відповідальності постановою Брусилівського районного суду Житомирської області від 25 грудня 2023 року. 25 грудня 2023 року [PERSON] , перебуваючи біля будинку заявниці ображав її словами нецензурної лайки, погрожував фізичною розправою, чим завдав їй психологічних страждань. За заявою заявниці до поліції по вказаному факту було відкрите кримінальне провадження №12024060420000031 від 19 січня 2024 року за ст. 126-1 КК України. 31 грудня 2023 року біля будинку заявниці [PERSON] металевою арматурою наніс один удар у праву ногу та один удар у ліву ногу заявниці, чим спричинив їй тілесне ушкодження. За заявою заявниці до поліції по вказаному факту було відкрите кримінальне провадження №12024060420000001 від 01 січня 2024 року за ч.1 ст. 125КК України. [PERSON] своєї поведінки не змінив та продовжує переслідувати заявницю, як вдома так і на роботі, що викликає у заявниці побоювання за свою безпеку, спричиняє емоційну невпевненість, нездатність захистити себе та завдає шкоди психічному здоров`ю. [PERSON] вчиняє насильство щодо заявниці протягом тривалого часу, не зважає на заходи вжиті поліцією і судом та після кожного рішення суду він і надалі погрожує заявниці розправою та впевнений у своїй безкарності, його агресія щоразу посилюється. Заявниця переконана, що вірогідність продовження та повторного вчинення насильства [PERSON] щодо неї, а також настання тяжких наслідків для її здоров`я є дуже високою. Заявниця просить видати обмежувальний припис на строк шість місяців відносно [PERSON] , яким визначити наступні заходи тимчасового обмеження його прав та покладення на нього обов`язків, а саме: - заборонити перебувати в місці її проживання за адресою: [ADDRESS] ; - заборонити наближатися на відстань менше 100 метрів до місця її проживання, заборонити наближатися до неї на відстань ближче 50 метрів; - заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати її, переслідувати та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; - заборонити вести листування, телефонні переговори з нею або контактувати через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. В суді заявниця та її представник- адвокат Осадчий А.А заяву підтримали, надали пояснення аналогічні викладеним в заяві. Заінтересована особа [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, до суду не з"явився, заяв та клопотань від нього не надходило. Суд, вислухавши заявницю, дослідивши та оцінивши надані письмові докази, приходить до висновку , що заява підлягає заволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] неодноразово протягом жовтня - листопада 2023 року ( 29 жовтня,3,5,16, 29 листопада) вчиняв психологічне та фізичне насильство стосовно [PERSON] , за що неодноразово притягувався Брусилівським районним судом Житомирської області до адміністративної відповідальності за ч. 1 та ч. 2 ст. 173-2 КУпАП., а саме : 29.11.2023 року, 25 та 29.12.2023 року, 08.01.2024 року Відповідно до витягів з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 01 січня 2024 року та 19 січня 2024 року, за заявою [PERSON] до відділу поліції №2 Житомирського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області відносно [PERSON] були відкриті кримінальні провадження: №12024065420000001 від 01 січня 2024 року, №12024060420000031 від 19 січня 2024 року, та №12024065420000038 від 19 лютого 2024 року, за ч.1 ст.125 та ст. 126-1 КК України. Згідно висновку експерта №2 від 01 січня 2024 року у [PERSON] виявлено синці на обох верхніх кінцівках, на правій нижній кінцівці, садно та рану на лівій нижній кінцівці, які утворилися від дії тупих твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, не виключено в терміни та за обставин, вказаних обстеженою та відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я. Основним нормативно-правовим актом, який визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства, є Закон України від 7 грудня 2017 року № 2229-VIII «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Відповідно до п.п. 3, 4, 7, 9, 14 ч. 1 ст. 1 Закону № 2229-VIII домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Оцінка ризиків - оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Однією з основних засад запобіганню та протидії домашньому насильству є гарантування постраждалим особам безпеки та основоположних прав і свобод людини і громадянина, зокрема права на життя, свободу та особисту недоторканість, на повагу до приватного та сімейного життя, на справедливий суд, на правову допомогу, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону № 2229-VIII). За змістом ч. 1 ст. 21 Закону № 2229-VIII постраждала особа має право, в тому числі, на дієвий, ефективний та невідкладний захист в усіх випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства, звернення до правоохоронних органів і суду з метою притягнення кривдників до відповідальності, застосування до них спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству. До спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника (п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону № 2229-VIII). Згідно з ч.ч. 1, 2, 3, 4, 8 ст. 26 Закону № 2229-VIII право звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника мають постраждала особа або її представник. Обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, зокрема, заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Порядок видачі судом обмежувального припису визначається Цивільним процесуальним кодексом України . Заява про видачу обмежувального припису подається до суду за місцем проживання (перебування) особи, яка постраждала від домашнього насильства ( ч. 1 ст. 350-1 ЦПК України). Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Приймаючи до уваги письмові докази, надані заявницею, суд приходить до висновку про доведеність факту вчинення [PERSON] домашнього насильства щодо своєї колишньої співмешканки [PERSON] впродовж жовтня-листопада 2023 року та січня 2024 року. Протидія насильству у сім`ї є одним із важливих напрямів суспільного розвитку. Вона розглядається не лише як соціальна проблема, а, насамперед, як проблема захисту прав людини і, перш за все, прав жінок. При здійсненні насильства в сім`ї відбувається порушення прав і свобод конкретної людини, що вимагає втручання з боку держави і суспільства. Невжиття своєчасних обмежувальних заходів щодо кривдника може призвести в подальшому до завдання шкоди здоров`ю потерпілої від насильства у сім`ї. Враховуючи надані заявницею докази, з огляду на встановлені обставини, суд вважає, що заявник, як жертва такого насильства, потребує захисту у порядку, передбаченому Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», тому доходить висновку про обґрунтованість заяви. Щодо строку, на який необхідно видати обмежувальний припис, необхідно зазначити, що суд вбачає підстави для застосування максимального визначеного законом строку 6 місяців та вважає, що строк шість місяців буде достатнім та дієвим для зміни [PERSON] своєї поведінки по відношенню до [PERSON] та надасть їм можливість у майбутньому налагодити відносини. При цьому у разі вчинення [PERSON] подальших насильницьких дій по відношенню до колишньої співмешканки обмежувальний припис може бути продовжений судом. Відповідно до п.10 ч. 1 ст. 430 ЦПК України підлягає негайному виконанню рішення про видачу або продовження обмежувального припису. Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, відносяться на рахунок держави( ч.3 ст. 350-5 ЦПК України). На підставі Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" та

Outcome: approved