Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, посилаючись на те, що 08.03.2023 о 14 год. 45 хв. в с. Купіль на автодрозі Р-48 Кам`янець-Подільський Білогір`я, водій [PERSON] , керуючи автомобілем Daewoo Lanos, державний номерний знак [NUMBER] , заснув за кермом, в результаті чого здійснив наїзд на пішоходів [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які рухались в попутному напрямку по лівому узбіччі. Внаслідок ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження, а [PERSON] та [PERSON] отримали легкі тілесні ушкодження. Вина [PERSON] у вчиненні ДТП підтверджується постановою Волочиського районного суду Хмельницької області від 22.06.2023, яка набрала законної сили Діями [PERSON] позивачу завдана матеріальна та моральна шкода. Приватне акціонерне товариство «Українська пожежно-страхова компанія» виплатила [PERSON] матеріальну шкоду у розмірі 3420,63 грн. та моральну шкоду у розмірі 5 відсотків за шкоду, заподіяну здоров`ю, у сумі 171,03 грн. Позивач вважає, що відшкодування моральної є недостатнім, оскльки йому довелося пережити моральні страждання, які викликали негативні зміни у його житті: він переніс стресову ситуацію, негативні перживання та спогади, наслідки даної психотравмуючої події не зникають і на даний час, втратив спокій, погіршення психологічного та фізичного здоров`я призвели до неможливості нормально навчатися у ДНЗ «Волочиський промислово-аграрний професійний ліцей», до якого він вступив через те, що у зв`язку з тілесними ушкодженнями змушений був відмовитися від навчання у військовому ліцеї. Крім того, [PERSON] вказує, що зазнав душевних страждань через те, що відповідач добровільно відшкодовувати шкоду не бажає, уникає розмов, що дуже пригнічує позивача. Спричинену йому моральну шкоду оцінює у 50000,00 грн., які просить стягнути з відповідача. У судовому засіданні позивач, його представник Ліщук О.І. та законний представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у позовній заяві. Просили позов задовольнити. Відповідач у судове засіданні не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представник відповідача Семченко Г.С. подала до суду відзив на позовну заяву, який підтримала у судовому засіданні. Пред`явлений до стягнення розмір моральної шкоди в сумі 50000,00 грн. вважає надмірним та необгрунтованим. Позов визнала частково - у розмірі 2000,00 грн. Суд, заслухавши пояснення сторін, з`ясувавши обставини справи, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що 08.03.2023 о 14 год. 45 хв. в с. Купіль на автодрозі Р-48 Кам`янець-Подільський Білогір`я, водій [PERSON] , керуючи автомобілем Daewoo Lanos, державний номерний знак [NUMBER] , заснув за кермом, в результаті чого здійснив наїзд на пішоходів [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які рухались в попутному напрямку по лівому узбіччю. Внаслідок ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження, а [PERSON] та [PERSON] отримали легкі тілесні ушкодження. Вина відповідача [PERSON] у вчиненні ДТП підтверджується постановою Волочиського районного суду Хмельницької області від 22.06.2023, якою [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850,00 грн. З висновку судово-медичної експертизи №134 від 24.05.2023 вбачається, що у [PERSON] станом на 10.03; 17.03; 22.03-05.04; 27.04 -12.05.2023 виявлені тілесні ушкодження у вигляді крововиливів м`яких тканин по боковій поверхні грудної клітки зліва по середньо-пахвовій лінії на рівні 8-9 ребер, по задній поверхні середньої третини лівої гомілки, по задньо-зовнішній поверхні лівого гомілково-ступневого суглобу з переходом на зовнішню поверхню стопи, що могли утворитися від дії тупих предметів, не виключено, якими могли бути зовнішні частини автомобіля, та за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень (що мають незначні скороминущі наслідки). Виставлений лікарями КНП «Волочиської багатопрофільної лікарні» ВМР діагноз «Розтягнення зв`язок лівого гомілково-ступеневого суглобу» та лікарями КП «ХМДЛ» ХМР діагноз «Контрактура правого гомілково-ступеневого суглоба. Розтягнення і перенапруження зв`язок правого гомілково-ступеневого суглоба. Розтягнення і перенапруження зв`язок лівого гомілково-ступеневого суглоба» на даний момент не можуть бути взяті до уваги при встановленні ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, згідно п.4.13.4. Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», що затверджені наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17.01.1995 №6 «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України», а саме через відсутність результатів додаткових методів досліджень. Виставлений лікарями КНП «Волочиської багатопрофільної лікарні» ВМР діагноз «ЗЧМТ. Струс головного мозку» не підтверджений об`єктивною характерною неврологічною симптоматикою, тому не приймається до уваги привстановленні ступеня тяжкості тілесних ушкоджень. Приватне акціонерне товариство «Українська пожежно-страхова компанія» виплатило законному представнику позивача [PERSON] страхове відшкодування за шкоду, заподіяну здоров`ю потерпілого [PERSON] , у розмірі 3420,63 грн. та моральну шкоду у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю, у сумі 171,03 грн., а всього 3591,66 грн., що підтверджується листом ПРАТ «УПСК» та платіжною інструкцією №162224244 від 02.10.2023. Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Частиною 5 статті 1187 ЦК України встановлено, що особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Згідно зі ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини першої статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно з пунктом 1 частини другої статті 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. У відповідності до роз`яснень пункту 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», суд має врахувати характер та обсяг заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, ступінь вини відповідача у кожному конкретному випадку, а також інші обставини, зокрема, характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. Моральна шкода - це негативні наслідки (втрати) немайнового характеру, що виникли в результаті душевних страждань, яких фізична особа зазнала у зв`язку з посяганням на її права та інтереси. При вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди обов`язковому з`ясуванню підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та чим він при цьому керувався, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При оцінці обґрунтованості вимог позивачів у справах про відшкодування моральної шкоди необхідно керуватися принципом розумності, тобто виходити з об`єктивно передбачуваних за обставин конкретної справи втілень моральної шкоди. Відповідно, як основний доказ заподіяння моральної шкоди слід розглядати достатньо переконливі з погляду розумності пояснення потерпілої сторони щодо характеру завданих їй немайнових втрат. Моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою, честі, гідності особи. Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз. Розмір відшкодування повинен бути адекватним нанесеній моральній шкоді. Разом з тим, з огляду на моральну зумовленість виникнення інституту відшкодування моральної шкоди, цілком адекватними і самодостатніми критеріями визначення розміру належної потерпілому компенсації є морально-правові імперативи справедливості, розумності та добросовісності. У суду не виникає сумнівів у тому, що внаслідок ДТП, яка сталася з вини [PERSON] , позивачу [PERSON] завдано моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях, фізичному болю, яких він зазнав у зв`язку з заподіяними йому тілесними ушкодженнями, порушенням звичайного способу життя та необхідністю докладати додаткових зусиль для його організації. Разом з тим, позивачем не в повній мірі доведено тяжкість вимушених змін у його життєвих обставинах, тривалість таких змін та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. Так, позивачем не надано жодних доказів на підтвердження того, що саме через отримання легких тілесних ушкоджень (що, як зазначено у висновку експерта, мають незначні скороминущі наслідки), були порушені його життєві плани щодо вступу до військогового ліцею. Крім того, не може бути взята до уваги на підтвердження завданої позивачу моральної шкоди у розмірі, про який він просить, довідка КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Війтовецької селищної ради від 03.11.2023 з приводу захворювання «Післятравматичний головний біль, післятравматичний біль в гомілково-ступеневому суглобі», оскільки вказана довідка не містить інформації про обсяг та тривалість лікування, а також не підтверджує причинно-наслідкового зв`язку між діагнозом, встановленим позивачу та легкими тілесними ушкодженнями, завданими внаслідок ДТП, яка сталася 08.03.2023, тобто майже за вісім місяців до звернення до медичного закладу. З урахуванням викладеного, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає за необхідне задовольнити позов про відшкодування моральної шкоди частково - у роз мірі 10000,00 грн. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог - сумі 214,72 грн. грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial