Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-14 00:00:00

29.01.2024р. [PERSON] звернулася до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із заявою (заінтересована особа Верхньодніпровська державна нотаріальна контора) про встановлення факту належності правовстановлюючого документу (а.с.№2-4). Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 29.01.2024р. заява була прийнята до розгляду та відкрито провадження по справі, призначено судове засідання (а.с.№14). В обґрунтування\~своїх \~вимог \~заявниця посилалася\~на те, що 18.05.1992р. вона отримала договір дарування, посвідчений державним нотаріусом В-Дніпровської ДДНК, в якому невірно зазначено її прізвище, а саме - замість « [PERSON] » вказано « [PERSON] ». На сьогоднішній день заявниця має намір здійснити відчуження належного їй житла, проте через помилку в написанні прізвища в договорі дарування позбавлена цього. Просила встановити факт належності [PERSON] , [INFO] , РНОКПП - [NUMBER] , правовстановлюючого документу договору дарування житлового будинку з господарчими будівлями, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, Дніпровський район, с. Домоткань (на сьогоднішній день адреса [ADDRESS] ) від 18.05.1992р., посвідченого державним нотаріусом В-Дніпровської державної нотаріальної контори Зезуль Л.Я, зареєстрованого в реєстрі за № 2-1280, в якому її прізвище зазначене як « [PERSON] ». 15.02.2024р. заявниця в заяві до суду просила розглянути справу за її відсутності та без фіксації судового процесу технічними засобами, вимоги заяви підтримала (а.с.№23). Представник заінтересованої особи Верхньодніпровської державної нотаріальної контори у судове засідання 15.02.2024р. не з`явився, про дату та час слухання справи був повідомлений належним чином, про що в матеріалах справи є відповідні докази (а.с.№20-22), про причини неявки суд не сповістив. Таким чином, суд у відповідності до положень ст. 223 та ч. 2 ст. 247 ЦПК України розглянув справу 15.02.2024р. за відсутності обох сторін та без фіксування процесу технічними засобами. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у відповідності до положень ст. 89 ЦПК України, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення суд розглядає в порядку окремого провадження. За умовами ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Частиною 2 ст. 315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. В п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», зазначено, що при розгляді справи про встановлення відповідно до п.6 ст.273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, заповіту, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Судом встановлено, що 18.05.1992р. державним нотаріусом В-Дніпровської державної нотаріальної контори Зезуль Л.Я. був посвідчений договір дарування, відповідно до якого [PERSON] подарував [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] житловий будинок з господарчими будівлями в рівних частках кожній, розташований за адресою: Дніпропетровська область, Дніпровський район, с. Домоткань (на сьогоднішній день адреса житлового будинку: [ADDRESS] ) (а.с.№11-13). У вказаному договорі дарування від 18.05.1992р. прізвище заявниці зазначено як [PERSON] , тоді як згідно паспорту, виданому Жовтневим РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області 30.05.2006р., її прізвище українською мовою зазначено як « [PERSON] » (а.с.№6). Факт того, що договір дарування від 18.05.1992р. належить саме [PERSON] , підтверджується копіями технічних паспортів від 05.10.2023р., де її прізвище зазначено як [PERSON] (а.с.№9-10). На сьогоднішній день заявниця має бажання здійснити відчуження належної їй частки, проте наявність помилки в правовстановлюючому документів позбавляє цієї можливості. Таким чином, суд вважає необхідним задовольнити вимоги заяви [PERSON] (заінтересована особа Верхньодніпровська державна нотаріальна контора) про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та встановити факт належності [PERSON] , [INFO] , РНОКПП - [NUMBER] , правовстановлюючого документу договору дарування житлового будинку з господарчими будівлями, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, Дніпровський район, с. Домоткань (на сьогоднішній день адреса [ADDRESS] ) від 18.05.1992р., посвідченого державним нотаріусом В-Дніпровської державної нотаріальної контори Зезуль Л.Я, зареєстрованого в реєстрі за № 2-1280, в якому її прізвище зазначено як « [PERSON] ». Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 18 Постанові Пленуму ВСУ № 5 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму ВСУ № 15 від 25.05.1998р.) при постановлені рішення у справах про встановлення фактів, розподіл судових витрат по даній категорії справ не застосовується. На підставі викладеного,

Outcome: approved