Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-25 00:00:00

У січня 2024 року позивач [PERSON] звернулась до Згурівського районного суду Київської області із вище вказаним позовом, в якому проситьрозірвати шлюб між нею, [PERSON] , та [PERSON] , [INFO] , що зареєстрований 29 червня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Згурівського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 19. Стягнути з відповідача понесені судові витрати, надалі після розірвання шлюбу іменувати її прізвищем « [PERSON] ». Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 29.06.2013 вона та [PERSON] зареєстрували шлюб. Одруження виявилося невдалим, спільне життя не склалося, шлюбні відносини між ними припинилися, вони не змогли створити міцної сім`ї, перестали розуміти один одного, фактично проживають окремо вісім місяців. Від подружнього життя мають двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] [INFO] . Вважає, що сім`я втратила своє існування, тому подальше збереження шлюбу, спільне життя їх як подружжя є неможливим та суперечить її інтересам та інтересам їхній дітей. Примирення між ними неможливе, тому просить суд не надавати строк для примирення. Ухвалою судді Згурівського районного суду Київської області від 26 січня 2024 відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Сторонам роз`яснено їх процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено відповідні строки. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, направила до суду заяву, у якій просить розглянути справу за її відсутності, позов підтримує в повному обсязі. У судове засідання відповідач [PERSON] також не з`явився, у телефонному режимі повідомив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, наслідки визнання позову відомі та зрозумілі, просив розглянути справу за його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з відсутністю сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , 29 червня 2013 року зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Згурівського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 19. Після укладення шлюбу прізвище чоловіка - [PERSON] , дружини - [PERSON] (а.с. 7 - копія свідоцтва про шлюб). Відповідно до свідоцтва про народження Серії [NUMBER] [PERSON] народився [INFO] , його батьком є [PERSON] , матір`ю - [PERSON] (а.с. 8 - копія свідоцтва про народження). Із свідоцтва про народження Серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] , її батьком є [PERSON] , матір`ю - [PERSON] (а.с. 9 - копія свідоцтва про народження). Згідно із витягом № 32 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб за адресою: [ADDRESS] , з 15.11.2016 зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с. 10 -витяг). Як зазначає позивач у позовній заяві, сторони припинили шлюбно-сімейні відносини, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Позивач наполягає на розірванні шлюбу з відповідачем, примирення подружжя є неможливим, а подальше перебування у шлюбі суперечить її інтересам та інтересам дітей. Відповідач позов визнав, не заперечує проти розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 10 ст. 7 СК України кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. За змістом положень ч. 1 ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 21 СК України, ч.1 ст. 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Ч. 3 ст. 56 СК України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно із ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105, ч. 1 ст. 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зі змісту п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно зі ст. 114, 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Дослідивши письмові докази у справі, враховуючи, що сторони не підтримують шлюбно-сімейні відносини, спільного господарства не ведуть, проживають окремо позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує щодо розірвання шлюбу, суд дійшов висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню, оскільки має формальний характер, подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. Спору щодо поділу майна сторонами не заявлено. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У позовній заяві позивач [PERSON] просила після розірвання шлюбу іменуватися шлюбним прізвищем « [PERSON] ». При зверненні до суду позивач [PERSON] сплатила судовий збір у розмірі 1211,20 грн (а.с. 12 - квитанція). Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. На підставі ч. 1 ст. 142 ЦПК України повернути позивачу [PERSON] 50 відсотків судового збору, що був сплачений нею 17.01.2024 згідно з квитанцією № 0.0.3419517597.1, а саме грошові кошти у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок. Сплачений судовий збір у розмірі 50 відсотків, що становить 605,60 грн підлягає стягненню з відповідача [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: approved