Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-15 00:00:00

17 листопада 2023 року до Вишгородського районного суду Київської області, засобами поштового зв`язку та за підписом представника позивача - адвоката Мельника О.С., надійшла вказана позовна заява, у якій позивач просить розірвати шлюб, що був укладений 02 вересня 2005 року між ним та відповідачем, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Краматорського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 747, та не надавати строк на примирення. В обґрунтуванні позовної заяви, зазначено, що позивач з відповідачем перебувають у шлюбі, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб. Шлюб зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Краматорського міського управління юстиції Донецької області, про що 02 вересня 2005 року складено відповідний актовий запис № 747. Протягом тривалого часу життя позивача з відповідачем погіршилось, зникло взаєморозуміння та взаємоповага, втрачено почуття любові. Позивач та відповідач разом не проживають, спільного господарства не ведуть, сімейного життя та шлюбних стосунків не підтримують, мають різне бачення ролі чоловіка і дружини в сім`ї, тому подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Зазначено, що будь-які спроби примиритися у свій час не дали бажаних результатів. Від шлюбу подружжя має неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Після виконання судом вимог частини восьмої статті 187 ЦПК України, ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 23 листопада 2023 року позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу (представнику) строк для усунення недоліків, а саме подання до суду документів, що підтверджують сплату позивачем судового збору у встановленому порядку і розмірі. 04 грудня 2023 року до суду, через систему електронний суд, представником позивача подано клопотання про усунення недоліків. Ухвалою суду Вишгородського районного суду Київської області від 08 грудня 2023 року відкрито провадження у порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників провадження 09:00 18 січня 2024 року. 12 грудня 2023 року до суду надійшла заява відповідача про визнання позову, зазначивши, що не заперечує проти ухвалення судом рішення про розірвання шлюбу та заперечує щодо надання часу на примирення. Просить суд розглянути дану справу без її участі. Судове засідання призначене на 18 січня 2024 року, не відбулось у зв`язку із відсутністю головуючого судді у період з 17 по 31 січня 2024 року через тимчасову непрацездатність (лікарняний). Дату наступного судового засідання визначено - 16 лютого 2024 року о 09:00. У призначене судове засідання сторони не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку. Вирішуючи питання про можливість розгляду справи у відсутності сторін, суд враховує наявність у матеріалах справи заяв позивача (представника позивача) та відповідача про розгляд справи у їх відсутності. Оскільки сторони у судове засідання не з`явилися, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Статтею 174 ЦПК України передбачено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Відповідно до частини восьмої статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 02 вересня 2005 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Краматорського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 747. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Як зазначає позивач та це визнається відповідачем, спільне подружнє життя у них не склалося, зникло взаєморозуміння та взаємоповага, втрачено почуття любові, шлюбних стосунків не підтримують, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з частиною першої статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше, як за звернення особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У статті 12 ЦПК України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно із статтею 21 Сімейного кодексу України (далі - СК України), шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-якої обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Частинами третьою, четвертою статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно частиною третьою статті 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із статтею 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, проте, як встановлено судом, позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем, а відповідачем це не заперечується. Позивач скористався наданим правом та звернувся до суду з позовом у даній справі, наполягає на розірванні шлюбу. Сторони не виявили бажання примиритись. Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи,які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу(групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе та суперечитиме їхнім інтересам.

Outcome: approved