Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-19 00:00:00

У вересні 2023 року позивач звернувся до суду з позовом, мотивуючи вимоги тим, що перебував з відповідачкою й шлюбі, який розірвано Мають двох спільних дітей. Рішенням суду з нього стягнуто аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини його заробітку. Після розірвання шлюбу діти залишились проживати з матір`ю, проте з серпня 2023 року старша донька, після виповнення їй 14 років, прийняла рішення проживати разом із батьком. Молодший син залишається проживати разом із відповідачкою. Зазначає, що потреба у стягненні з позивача на користь відповідачки аліментів на утримання доньки [PERSON] відсутня. Питання щодо стягнення з відповідачки аліментів на утримання доньки позивач не ставить. Просив визначити місце проживання [PERSON] , [INFO] , разом з батьком [PERSON] ; припинити стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей доньки [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) позивача щомісячно на двох дітей, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, які встановлені рішенням Зарічного районного суду м.Суми від 02.03.2018 року по цивільній справі № 591/2/18, стягнення аліментів припинити з серпня 2023 року. Ухвалою суду від 12.09.2023 відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання. Ухвалою від 20.12.2023 закрито підготовче провадження у справі. Ухвалою від 15.02.2024 залишено без розгляду позов у частині вимог про визначення місця проживання дитини. У відзиві на позовну заяву відповідачка заперечувала проти позову у частині припинення стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] . У відповіді на відзив позивач зазначив, що факт зміни місця проживання дитини від одного з батьків до іншого є обставиною, яка припиняє обов`язок утримання дитини з боку позивача. У судовому засіданні позивач та представник позовні вимоги підтримали із зазначених підстав. Додатково пояснили, що донька сторін фактично мешкає разом із батьком, він повністю хх утримує, відтак, відсутні підстави для стягнення з нього аліментів на утримання дітей. Позивач згоден на стягнення аліментів на утримання сина у розмірі 1/10 частки від його доходів. Враховуючи, що позивач отримує достатній дохід, цієї частини буде достатньо для забезпечення сина. З 13.02.2024 сторони зареєстрували місце проживання доньки разом із батьком. У судовому засіданні представник відповідача повідомив, що відповідачка визнає, що донька фактично проживає разом із батьком та визнає необхідність припинення стягнення на її користь аліментів на утримання доньки. Разом з тим, з відповідачкою залишається проживати син сторін, який потребує утримання з боку позивача. Вважає, що необхідним та достатнім розміром аліментів, які підлягають стягненню з позивача на її користь на утримання сина є частина від доходів позивача. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що сторони мають двох спільних дітей: доньку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 02.03.2018 у справі №591/2/18 розірвано шлюб між сторонами та стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно на двох дітей, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, до досягнення дітьми повноліття, починаючи стягнення з 02.01.2018 (а.с. 15-16). Відповідно до акту обстеження умов проживання, складеного 30.08.2023 управлінням «Служба у справах дітей» Сумської міської ради [PERSON] проживає за адресою [ADDRESS] разом із батьком, його дружиною, дитиною дружини та бабусею (а. с. 30). Позивач зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Фактично проживає у приміщенні, яке винаймає за договором оренди (а.с. 7,95-96). З дослідженої у судовому засіданні довідки про зареєстроване місце проживання [PERSON] з 13.02.2024 зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Сторонами визнається той факт, що донька [PERSON] фактично проживає разом із позивачем, син [PERSON] разом з відповідачкою. Згідно зі\~ст.180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стаття 179 СК України\~передбачає, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Згідно з ч.1\~ст.192 СК України\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до\~ст.273 СК України\~якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у\~статтях 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення. З матеріалів справи та пояснень сторін вбачається, що донька сторін [PERSON] фактично проживає разом із батьком, проте за судовим рішенням на її утримання з батька на користь матері продовжують стягуватися аліменти. Враховуючи проживання доньки з батьком та перебування її на повному його забезпеченні, відсутня потреба у стягненні аліментів на утримання доньки на користь матері, яка не проживає разом з дитиною. Разом із тим, сторонами не заперечується, що син сторін продовжує проживати разом із матір`ю. Відтак, позивач, як батько [PERSON] , продовжує мати обов`язок утримувати сина. Позивач у судовому засіданні повідомив, що згоден на нести витрати на утримання сина у розмірі 1/10 частини його доходів. Відповідачка зазначала, що позивач повинен сплачувати аліменти на утримання сина у розмірі чверті від його доходів. Враховуючи, що за судовим рішенням було стягнуто з відповідача на утримання двох дітей 1/3 частину від його доходів та обов`язок зі сплати цих аліментів припинився на одну дитину, а також враховуючи, що на утриманні позивача є двоє дітей, одна з яких проживає разом із позивачем, суд вважає необхідним припинити стягнення аліментів з позивача за рішенням суду на утримання доньки у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу) позивача. Решта з присуджених за рішенням суду у справі № 591/2/18 аліментів (1/6 частина) підлягають стягненню на утримання сина, який продовжує проживати разом із матір`ю. Позивач просить припинити стягнення з нього аліментів з серпня 2023 року. Разом з цим, у даній категорії справ не передбачено припинення стягнення аліментів за минулий період. Положення ч. 1 ст. 191 СК України на спірні правовідносини не розповсюджуються. Відтак, стягнення аліментів на утримання доньки підлягає припиненню з дня набрання рішенням у даній справі законної сили. На підставі ст. 141 ЦПК України у зв`язку із частковим задоволенням позову з відповідача на користь позивача підлягає стягненню половина судового збору, сплаченого при зверненні до суду.

Outcome: partial