Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Свій позов мотивувала тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 27.06.2023 у справі №264/3934/13-ц. У шлюбі народилася донька [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує, що дитина повністю перебуває на її утриманні. Відповідач не надає належної матеріальної допомоги, є особою працездатного віку, має змогу надавати таку допомогу, стягнень за виконавчими документами з відповідача не проводиться, інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків немає. За таких обставин позивач просила стягувати з відповідача на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 11.12.2023 відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) осіб з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив. Відповідач повідомлявся про розгляд справи шляхом розміщення оголошення-повідомлення на офіційному веб-порталі судової влади України. Однак у визначений ухвалою суду строк відповідач правом подання відзиву на позовну заяву не скористався, клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не подав. Враховуючи вищевикладене та положення ст. 178, 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Дослідивши обставини справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] 12.01.2008 було зареєстровано шлюб, який рішенням Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 27.06.2013 по справі №264/3934/13-ц розірвано (а.с. 4). У вказаному\~шлюбі народилася\~дочка[PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 14.08.2008 Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області (а.с. 6). Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 21.11.2015 Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] 21.11.2015 зареєструвала шлюб із [PERSON] ,у зв`язку з чим після державної реєстрації шлюбу змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с. 5). Позивачка [PERSON] разом з дитиною [PERSON] , [INFO] , проживають за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копіями довідок про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 24.03.2022 №509-5000470230, №509-5000470696 (а.с. 7, 8). Доказів надання відповідачем допомоги на утримання дитини матеріали справи не містять. Між сторонами виникли правовідносини, врегульовані нормами Сімейного кодексу України, зокрема, в частині обов`язку батьків утримувати дітей і його виконання. Згідно положень ст. ст. 1-3 Конвенції ООН «Про права дитини», в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст.\~180\~Сімейного кодексу\~України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до їх повноліття. Згідно ст.\~8\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до частини 1 статті 183\~цього ж\~Кодексу частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно положень ст.\~182\~СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров`я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, інші обставини, що мають істотне значення; розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ст. 7\~Закону України\~«Про Державний\~бюджет України\~на 2024\~рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить 3196,00 гривень. Дитині [PERSON] , [INFO] , на день ухвалення рішення суду виповнилося 15 років. Відповідно до положень ст. 12, 81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.\~89\~ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд звертає увагу, що відповідач доказів належного виконання своїх обов`язків по утриманню дитини не надав, а тому суд дійшов висновку про їх не виконання та порушення відповідного права, яке підлягає захисту шляхом стягнення з відповідача коштів на утримання дитини (аліментів). Визначаючись щодо розміру та способу стягнення аліментів, суд враховує обов`язок обох батьків утримувати дитину до її повноліття, розмір гарантованого законодавством України прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, те, що відповідач здорова, працездатна особа та має можливість надавати матеріальну допомогу, а дитина потребує такої допомоги. Суд бере до уваги, що відповідач доказів надання допомоги, неможливості утримувати дитину, відомостей про незадовільний стан здоров`я, підтвердження того, що у нього на утриманні знаходяться інші особи, суду не надав. Тому, суд, зважаючи на реальні і розумні потреби в матеріальному утриманні дитини, взаємний обов`язок батьків по її утриманню, інші встановлені обставини, що мають значення в їх сукупності, вважає розумним та справедливим стягнення аліментів на утримання однієї дитини в розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу) відповідача. При визначені розміру аліментів судом враховані всі повідомлені обставини, передбачені ст. 182 СК України. Аліменти підлягають стягненню в контексті ст.\~191\~СК України з дня пред`явлення позову, тобто в даній справі з 21 листопада 2023 року. На підставі ст.\~430\~ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає обов`язковому негайному виконанню. Крім того, відповідно до ст.\~141\~ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави 1073,60 грн судового збору.

Outcome: approved