Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-21 00:00:00

у серпні 2023 року [PERSON] звернулася до Дарницького районного суду міста Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обгрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 15 серпня 2017 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, від якого вони мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] .Подружні відносини між сторонами припинені, разом вони не проживають, спільного господарства не ведуть, а тому позивач просить суд розірвати шлюб. В той же час, згідно із відомостями електронного реєстру територіальної громади м. Києва «ГІОЦ/КМДА», які надійшли до суду 08 вересня 2023 року відповідач не значиться зареєстрованим за адресою: [ADDRESS] , яка вказана у позовній заяві. 02 жовтня 2023 року до суду від Департаменту у справах іноземців та осіб без громадянства ДМС України надійшла інформація про те, що громадянин Держави Ізраїль [PERSON] , посвідкою на тимчасове або постійне проживання в Україні не документувався. З матеріалів справи вбачається, що донька подружжя була народжена на території Держави Ізраїль [INFO] (свідоцтво про народження). Відомостей про те, що вона проживає разом з матір`ю в Україні на території Дарницького району м. Києва, за місцем реєстрації матері, у матеріалах справи немає. На виконання вимог ухвали суду від 19 вересня 2023 року до суду від Центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України надійшла інформація про те, що [PERSON] 23 червня 2023 року о 20:48 год. здійснила виїзд з території України через пункт пропуску "Грушів". Інформація щодо подальшого перетину кордону України вказаною громадянкою України, у відповідної служби відсутня. Окрім того, на виконання вимог ухвали суду від 09 жовтня 2023 року до суду від Центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України надійшла інформація про те, що [PERSON] [INFO] о 07:45 год. здійснив виїзд з території України напрямком Одеса-Тель-Авів. Інформація щодо подальшого перетину кордону України вказаним громадянином Держави Ізраїль, у відповідної служби відсутня. Ухвалою суду від 13 жовтня 2023 року справу було передано до Верховного Суду для визначення підсудності. Ухвалою Верховного суду у складі Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 жовтня 2023 року було відмовлено у визначенні підсудності зазначеної справи, а матеріали справи повернуто до суду першої інстанції. 07 листопада 2023 року справа надійшла до Дарницького районного суду м. Києва. Фактично справа була повернута судді 14 листопада 2023 року. Ухвалою від 17 листопада 2023 року суд відкрив провадження у справі та призначив її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 19 грудня 2023 року на 09:30 год. Судове засідання призначене на 19 грудня 2023 року було відкладено на 18 січня 2024 року для повторного виклику учасників справи. Судове засідання призначене на 18 січня 2024 року не відбулосяу зв`язку із тимчасовою непрацездатністю судді. Згодом судове засідання було призначено на 22 лютого 2024 року на 12:30 год. У судове засідання призначене на 22 лютого 2024 року сторони не з`явилися, у матеріалах справи міститься заява представника позивача про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, у якій також зазначено, що позовні вимоги він підтримує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся шляхом направлення повістки про виклик до суду на адресу його останнього відомого місця проживання: [ADDRESS] , однак поверталися до суду без вручення з відмітками "за закінченням терміну зберігання" та "адресат відсутній за вказаною адресою". Згідно із частиною десятою статті 187 ЦПК України якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи, суд вирішує питання про відкриття провадження у справі. Подальший виклик такої особи як відповідача у справі здійснюється через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Оголошення про виклик відповідача в судове засідання тричі було розміщене на офіційному веб-сайті С удової влади України. Відповідно до пункту 4 частини восьмої статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. У відповідності до частини восьмої статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. У відповідності до статей 174, 178 ЦПК України відповідач не скористався своїм процесуальним правом та не направив суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти позову. Проаналізувавши обставини справи у сукупності, суд доходить до наступного висновку. Встановлено, що 15 серпня 2017 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано Металургійним районним у м. Кривому Розі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 405, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] (а.с.6) Сторони мають спільну дитину, яка народилася до укладення шлюбу - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, яке видане Міністерством внутрішніх справ Ізраїлю (Держава Ізраїль) 21 травня 2017 року (а.с.13, 15 зворот) Позивач у позовній заяві, зазначає, що сімейне життя між сторонами припинене, спільного господарства вони не ведуть, разом не проживають. Згідно із статтею 21 Сімейного кодексу України (далі - СК України), шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Так, відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (частини перша статті 24 СК України). Відповідно до частин третьої, четвертої статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно із статтею 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на зазначене, зважаючи на те, що судом встановлено, що сім`я фактично розпалась та зберегти її неможливо, оскільки збереження сім`ї призведе до порушення інтересів кожного з подружжя, наявні підстави для задоволення позову щодо розірвання шлюбу.

Outcome: approved