Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-21 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» звернулося до Рівненського міського суду з позовною заявою про стягнення зі [PERSON] заборгованості за договором позики. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 19 серпня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" та відповідачкою укладено Договір позики №2854772 в електронній формі на умовах Пропозиції (оферти) укладення договору про надання кредиту, шляхом підписання електронним підписом відповідачки заявки на укладення вказаного договору, на умовах якого відповідачці надано 5 100 грн на поточний/картковий рахунок вказаний нею при оформленні Договору позики, які вона зобов`язалася повернути та сплатити проценти за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором, з кінцевим терміном погашення не пізніше 18 вересня 2019 року. 10 березня 2020 року ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" та ТОВ "Сіроко Фінанс" уклали Договір факторингу №002-100320, яке в свою чергу відступило право вимоги за кредитним договором, укладеним з відповідачем , на користь ТОВ "ФК "Артеміда-Ф" на підставі договору факторингу №20210622/1 від 22 червня 2021 року. Відповідачка своїх зобов`язань за договором позики не виконала, внаслідок чого станом на 08 грудня 2023 року утворилась заборгованість у сумі 28 600,56 грн., а саме: заборгованість за тілом у розмірі 5 100 грн, заборгованість по процентам за користування у розмірі 2 448 грн, заборгованість по простроченим процентам за користування у розмірі 2 550,00 грн, залишок заборгованості по простроченим процентам за користування (нараховані новим кредитором за період 22.06.2021 по 20.10.2021) - 16 524 грн., інфляційне збільшення у розмірі 1 978,56 грн. (період нарахування 18.09.2019-23.02.2022). Просить стягнути з відповідачки вказану заборгованість та судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 147,20 грн. та на правничу допомогу у розмірі 7000 грн. Ухвалою суду від 19 грудня 2023 року відкрито провадження в справі та визначено, що справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглядати справу за його відсутності на підставі наявних в матеріалах справи доказів, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, хоч про час, дату та місце судового розгляду справи була повідомлена належним чином. Про причини неявки суд не повідомила, заяв чи клопотань про перенесення розгляду справи до суду не подавала. Відповідно до вимог ст.190 ЦПК України ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 272 цього Кодексу. Одночасно з копією ухвали про відкриття провадження у справі учасникам справи надсилається копія позовної заяви з копіями доданих до неї документів. Ухвала суду від 19 грудня 2023 року разом з копією позовної заяви та копіями доданих до неї документів, відповідно до вимог ст. 190 ЦПК України, були направлені на адресу відповідачки, за якою остання згідно з відповіддю з Управління державної Міграційної служби в Рівненській області зареєстрована, повернулися до суду відміткою пошти про причини невручення: "за закінченням терміну зберігання". Крім того, виклик відповідачки в судове засідання на 22.02.2024 здійснювався через розміщення оголошення на офіційному сайті Судової влади України (http://court.gov.ua/) від 01.02.2024. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України, у разі відсутності адресата (будь-кого з повнолітніх членів його сім`ї) особа, яка доставляє судову повістку, негайно повертає її до суду з поміткою про причини невручення. Частиною 1 статті 131 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Відтак, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності відповідачки в заочному порядку, на підставі документів та доказів, що є в матеріалах справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши в судовому засіданні надані письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з огляду на таке. Судом встановлено, що 19 серпня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" та відповідачкою укладено Договір позики №2854772 в електронній формі на умовах Пропозиції (оферти) укладення договору про надання кредиту, відповідно до якого Товариство надало відповідачці кошти в сумі 5 100 грн., на банківський картковий рахунок, а відповідачка зобов`язалася повернути отриманий кредит в строк, визначений умовами договору, а саме - зі сплатою відсотків: процентна ставка (базова)/день 1,44 %, відсотків за понадстрокове користування позикою, за день - 2,70%. Пунктом 1 вказаного договору визначено, що за цим договором позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. Відповідачка [PERSON] своїх зобов`язань за договором позики не виконала, внаслідок чого станом на 08 грудня 2023 року утворилась заборгованість у сумі 28 600,56 грн., а саме: заборгованість за тілом у розмірі 5 100 грн, заборгованість по процентам за користування у розмірі 2 448 грн, заборгованість по простроченим процентам за користування у розмірі 2 550,00 грн, залишок заборгованості по простроченим процентам за користування (нараховані новим кредитором за період 22.06.2021 по 20.10.2021) - 16 524 грн., інфляційне збільшення у розмірі 1 978,56 грн. (період нарахування 18.09.2019-23.02.2022). 10 березня 2020 року ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" та ТОВ "Сіроко Фінанс" уклали Договір факторингу №002-100320, яке в свою чергу відступило право вимоги за кредитним договором, укладеним зі [PERSON] , на користь ТОВ "ФК "Артеміда-Ф" на підставі договору факторингу №20210622/1 від 22 червня 2021 року . Відповідно до витягу з реєстру прав вимог №20210622/1 від 08.12.2023, позивач набув право грошової вимоги до відповідачки [PERSON] в сумі 10 098 грн., з них: 5 100 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 2 448 грн. - сума заборгованості за відсотками, 2 550 грн. - сума заборгованості по простроченим відсоткам . TOB "ФК "Артеміда-Ф" 01.07.2023 направило повідомлення для [PERSON] про відступлення права вимоги, із зазначенням суми боргу та 27.10.2023 вимогу про сплату заборгованості у сумі 26 622 грн. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Крім того, згідно з п.1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Частиною другою статті 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. За змістом наведених положень закону боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на її погашення первісному кредитору і таке виконання є належним. Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цсі 5. Згідно з ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Відповідна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду у справі №444/9519/12 (провадження №14-10 цс 18) від 28 березня 2018 року. Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи, що відповідачка взятих на себе кредитних зобов`язань в строки, передбачені договором належним чином не виконала, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ТОВ «ФК «Артеміда Ф» є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами суд враховує наступне. За правилами ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України). Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує обставини, визначені у ч.3 ст.141 ЦПК України, зокрема обргунтованість витрат та пропорційність до предмета спору з урахуванням ціни позову; поведінку сторони під час розгляду справи; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження витрат на правничу допомогу позивачем надано копію договору про надання правової допомоги № 20231206-2 від 06.12.2023, укладеного з адвокатом Бачинським О.М., з встановленням гонорару адвоката у фіксованій сумі - 7000 грн., оплата якого здійснюється впродовж 10 днів з моменту постановлення судом рішення; за результатами надання правової допомоги складається акт; орієнтовний розрахунок суми судових витрат, які включається оплата послуг адвоката за аналіз наданих клієнтом документів, судової практики, визначення перспективи подання позовної заяви, оплата послуг адвоката за підготовку позовної заяви, оплата послуг адвоката за збирання доказів долучених до позовної заяви,оплата послуг адвоката за підготовку та подання заяв, скарг, клопотань, чи інших процесуальних документів у ході судового розгляду справи . Разом з тим, вирішуючи питання про стягнення витрат на правничу допомогу суд враховує обсяг матеріалів справи, складність, обсяг та характер наданої допомоги, та приходить до висновку, що витрати на правничу допомогу підлягають стягненню у розмірі 7000 грн. Отже, з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у сумі 9147,20 грн., з яких 2147,20 грн. витрат зі сплати судового збору та 7000 грн. витрат на правничу допомогу. На підставі викладеного,

Outcome: approved