Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-22 00:00:00

21.11.2023 позивачі звернулись до суду з позовом до відповідача, в якому просять зобов`язати [PERSON] , проживаючого в квартирі [ADDRESS] не чинити перешкод в користуванні допоміжними приміщеннями загального користування: горищем, підвалом, нежитловим кам`яним приміщенням, яке позначене на кадастровому плані земельної ділянки під цифрою 3 - [PERSON] , [PERSON] проживаючим в кв. [ADDRESS] . В обґрунтування позову, вказує на те, що вони проживають у двоповерховому житловому будинку [ADDRESS] на першому поверсі. Дана квартири належить їм на праві приватної спільної сумісної власності на підставі свідоцтва про право власності на квартиру видане бюро по приватизації житла при Стебницькій міській раді. Свідоцтво видане згідно з розпорядженням від 21 лютого 1995 р.№18. Крім них власниками квартири є [PERSON] та були власниками їхні батьки: [PERSON] , яка померла [INFO] та батько [PERSON] , який помер [INFO] . Оформлення спадщини в даний момент здійснюється Першою Дрогобицькою нотаріальною конторою. Крім цього, всіма власниками квартири було приватизовано частину земельної ділянки площею 0.0811 га для обслуговування житлового будинку. На земельній ділянці розташоване кам`яне нежитлове приміщення, позначене на кадастровому плані земельної ділянки під цифрою 3, яке було поділено між ними та відповідачем. Кожен з них має окремий вхід до нього. На другому поверсі даного житлового будинку проживає відповідач з сім`єю. Між ними та відповідачем виник спір із-за користування приміщеннями загального користування, а саме приміщенням горища, підвалу та частиною нежитлового кам`яного приміщення. Відповідач самовільно захопив дані приміщення та не допускає їх до користування, шляхом встановлення замків до приміщень підвалу, горища та нежитлового кам`яного приміщення. Вони неодноразово намагались вирішити з відповідачем дане питання мирним шляхом, просили його надати їм доступ до даних приміщень, але він в категоричній формі відмовляється це зробити, вважає, що дані приміщення належать йому на законних підставах. 28 жовтня 2023 року між ними виник конфлікт, під час якого відповідач ображав їх нецензурними словами, погрожував фізичною розправою. З приводу цього конфлікту [PERSON] зверталася до Дрогобицького відділу поліції ГУНП у Львівській області. На свою заяву [PERSON] отримала 09.11.2023 року лист за № 11329/01/52-23 в якому було зазначено, що в діях відповідача відсутній склад кримінального правопорушення і їм рекомендовано звернутися до суду з цивільним позовом по захисту своїх прав в порядку цивільного судочинства. 03.01.2023 від [PERSON] надійшов відзив на позов. Позову не визнає, вказуючи, що він не чинить жодних перешкод позивачам у користуванні місцями загального користування. Позивачі не проживають у квартирі [ADDRESS] , зокрема, позивачка [PERSON] проживає постійно більше 20 років в Італії, так як і її сестра - співвласниця квартири [PERSON] . Позивачі ніколи не дбали про будинок та прибудинкову територію, не доглядали за будинком, оскільки у квартирі не проживали. Йому вперше стало відомо про те, що земельна ділянка площею 0,0811 га. передана у спільну сумісну власність співвласникам квартири [ADDRESS] . [PERSON] , [PERSON] померли. Оскільки позивачами не долучено до позову свідоцтв про право на спадщину після їх смерті, тому на даний час спадщина не оформлена. Позивачі стверджують про те, що на належній їм на праві спільної сумісної власності з іншими співвласниками земельній ділянці по [ADDRESS] є належне їм нежитлове приміщення, що підтверджується кадастровим планом земельної ділянки, який долучено до позову. Кадастровий план земельної ділянки, долучений до позову, не є належним та допустимим письмовим доказом, оскільки у долученому варіанті це є певні креслення земельної ділянки, якій не присвоєно кадастровий номер, відповідно на даний час ця земельна ділянка у визначеному законом порядку як земельна ділянка не сформована і як об`єкт нерухомого майна не зареєстрована. Вказує, що позивачі не надали суду жодного належного, допустимого та достовірного доказу у підтвердження тих обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх позовних вимог, а саме щодо належності їм права власності на нежитлове приміщення по [ADDRESS] і про вчинення відповідачем перешкод у користуванні майном, ніби-то належного їм на праві спільної сумісної власності з відповідачем нежитлового приміщення. Представник позивача - адвокат Гаврилова Н.М. подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Просить позов задоволити. 23.02.2024 [PERSON] подано заяву про те, що на підставі п.8 ст.141 ЦПК України ним протягом п`яти днів після ухвалення рішення буде подано докази про розмір витрат про надання правничої допомоги. Відповідач в судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, а тому суд визнав його неявку неповажною та розглянув справу у його відсутності. Суд, дослідивши наявні матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з огляду на таке. Згідно із положеннями ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, якими законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. З матеріалів справи вбачається, що позивачам [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS] на підставі Свідоцтва про право власності на квартиру, виданого 21.02.1995 Бюро по приватизації житла при Стебницькій міській раді. Належна їм квартира знаходяться на першому поверсі двоповерхового будинку. Відповідачу [PERSON] належить квартира [ADDRESS] . Квартира знаходиться на другому поверсі будинку. Як вбачається з Державного акту про право приватної власності на землю Серія ІІ-ЛВ №024965, виданого на підставі рішення Стебницької міської ради №396 від 10.12.1998 р. та № 165 від 10.06.1999, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,0811 га на території [ADDRESS] для обслуговування житлового будинку. Згідно з Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, земельній ділянці по [ADDRESS] , площею 0,0811 га присвоєно кадастровий номер 4610670500:01:009:0021. Згідно Свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] , [PERSON] померла [INFO] , а згідно Свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] , [INFO] помер [PERSON] . Із запиту про надання інформації №967/02-14 від 15.06.2017 державного нотаріуса Першої Дрогобицької державної нотаріальної контори О.І. Кушнір, встановлено, що спадкоємцем після смерті [PERSON] є [PERSON] позивачка по справі. З відповіді Дрогобицького відділу поліції ГУНП у Львівській області № 11329/01/52-23 від 09.11.2023 на заяву [PERSON] , вбачається, що між сторонами існує спір щодо користування гаражем, у зв`язку з чим їм рекомендовано звернутися до суду з цивільним позовом по захисту своїх прав в порядку цивільного судочинства. Відносини, що виникають у процесі реалізації прав та виконання обов`язків власників квартир та нежитлових приміщень співвласників багатоквартирного будинку, регулює Закон України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку". Особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку, правові, організаційні та економічні відносини, пов`язані з реалізацією прав та виконанням обов`язків співвласників багатоквартирного будинку щодо його утримання та управління визначає Закон України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку", предметом регулювання якого є відносини, що виникають у процесі реалізації прав та виконання обов`язків власників квартир та нежитлових приміщень як співвласників багатоквартирного будинку. Відповідно до ч.2 ст.382 ЦК України, власникам квартири у дво- або багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку. Як передбачено ч.1 ст.369 ЦК України також споруди співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Місцями загального користування, які належать до всієї площі житлового будинку можуть бути різноманітнішими за видами. Наприклад це сходові клітки, ліфтові холи, загальні коридори, тощо. Також є допоміжні приміщення у вигляді різноманітних комор, колясочних, горищ, сміттєвих камер, підвалів та інших приміщень, котрі виконують технічну чи підсобну функцію. Згідно ст.355, ст. 382 ЦК України, щодо порядку власності на такі місця у багатоквартирному будинку, то їх власниками є усі мешканці. Вони володіють згаданими об`єктами у форматі спільної сумісної власності. Це означає, що розпорядження тим чи іншим приміщенням можливе лише за згодою усіх співвласників. Співвласники не мають права поділити між собою об`єкти, які належать до спільного майна у багатоквартирному будинку; Жоден зі співвласників не може претендувати на те, щоб з такого спільного майна була виділена частка (або частки) в натурі для подальшої приватизації. Законом України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» від 14.05.2015 № 417-VIIІ (далі за текстом Закон № 417-VIII), а саме п. 6 ч. 1 ст.1 визначено, що спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія. Відповідно до ч. 2 ст. 4 Законом України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» власники квартир та нежитлових приміщень є співвласниками спільного майна багатоквартирного будинку. Частинами 1 та 2 ст. 5 вищевказаного Закону визначено, що спільне майно багатоквартирного будинку є спільною сумісною власністю співвласників, спільне майно багатоквартирного будинку не може бути поділено між співвласниками, і такі співвласники не мають права на виділення в натурі частки із спільного майна багатоквартирного будинку. За приписами п. 1 ч. 1 ст. 6 Закону № 417-VIIі співвласники мають право: вільно користуватися спільним майном багатоквартирного будинку з урахуванням умов та обмежень, встановлених законом або рішенням співвласників.. Зважаючи на вищевикладене, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що даний позов є підставним і підлягає до задоволення, оскільки, позивачі будучи співвласниками квартири та земельної ділянки вправі користуватись місцями загального користування, а саме: горищем, підвалом, нежитловим кам`яним приміщенням, які розташовані на [ADDRESS] . На підставі положень статті 141 ЦПК України, оскільки позов задоволено, то з відповідача в користь позивачки [PERSON] слід стягнути сплачений нею судовий збір в розмірі 1073,60 грн.

Outcome: approved