Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-14 00:00:00

У червні 2023 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів, в якому прохав зменшити розмір аліментів, встановлених судовим наказом Запорізького районного суду Запорізької області у справі №317/1985/19 від 20.12.2019, визначивши [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня звернення до суду з відповідним позовом і до досягнення сином 18 - річного віку. \~В судове засідання позивач [PERSON] та його представник адвокат Мельникова А.А. не з`явились, заяви про відкладення розгляду справи не надали. Відповідач [PERSON] та її представник адвокат Дьякова Т.В. в судове засідання не з`явились, але надали на адресу суду відзив, за яким прохають суд відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] оскільки позивач є військовослужбовцем та отримує достатній розмір заробітної плати. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею 13 ЦПК України\~визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог\~ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України\~передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до\~ст. 264 ЦПК України\~під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Отже суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами. Згідно судового наказу виданого Запорізьким районним судом Запорізької області 20.12.2019, стягнуто з [PERSON] ( [INFO] , [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] ) на користь [PERSON] ( [INFO] , [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] ) аліменти на утримання малолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] , щомісячно у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 07.06.2019 та до досягнення дитиною повноліття. Статтею 192\~СК України\~визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23\~постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями\~ст. 192 СК України\~зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки\~ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Враховуючи зміст ст.ст.\~181\~,\~192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. У відповідності до\~ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меньшим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених\~статтею 184 цього Кодексу\~(ч. 2\~ст. 182 СК України). Обґрунтовуючи позовні вимоги щодо зменшення розміру аліментів, позивач посилався на те, що з 2016 року він проживав в фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] і у них народилися діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . 15.04.2023 позивач уклав шлюб з [PERSON] . Позивач є військовослужбовцем, 24.01.2023 він отримав поранення: акубаротравма, з цефалгічним та вестибулярним синндромами, двобічна нейросенсорна приглухуватість. З 24.01.2023 по 31.01.2023 позивач проходив лікування в травматолого-ортопедичному відділенні КНП «Міська лікарня № 9» ЗМР. З 08.05.2023 по 16.05.2023 лікувався в стаціонарі КНП «Міська лікарня № 9» ЗМР у відділенні М/Х ОКА з ЛОР-КОЙКАМИ. Під час лікування після поранення [PERSON] було витрачено значну суму коштів, його матеріальний стан значно погіршився. Вказані обставини свідчать про те, що позивач [PERSON] на своєму утримання має малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , перебував тривалий час на лікуванні в результатів отримання поранення під час виконання обов`язків військової служби, що вказує про наявність суттєвих, істотних змін майнового та сімейного стану у позивача. Таким чином, суд вбачає суттєву зміну сімейного та матеріального стану платника аліментів (позивача), в порівнянні з його матеріальним становищем на момент ухвалення рішення про стягнення з нього на користь відповідача аліментів у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що відповідно до положень\~ст. 192 СК України\~є підставою для зменшення розміру аліментів. Зменшення розміру аліментів з 1/4 частини всіх видів доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на 1/6 частину всіх видів доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання дитини [PERSON] щомісяця, на думку суду, є розумним, не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом між захистом прав неповнолітніх дітей. 17 травня 2017 року набрав чинності\~Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», яким внесені зміни до ч. 2\~ст. 182 СК України\~та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, у зв`язку з чим при зменшеному за даним рішенням суду розміром аліментів, що присуджені до стягнення, мінімальний їх розмір складатиме 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За правилами\~ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили. Таким чином, з огляду на наведені вище обставини суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved