Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-25 00:00:00

1.ПРОЦЕДУРА 27.09.2023 року адвокат Яворський Г.С. в інтересах позивача [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому просить визнати виконавчий напис 117055, вчинений 30.12.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. на користь ТОВ "УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ" про стягнення з [PERSON] суми заборгованості у розмірі 25151,36 грн. відповідно до укладеного з ТОВ "ТОП КРЕДИТ" 20.12.2018 року договору таким, що не підлягає виконанню та скасувати. Ухвалою від 05.10.2023 року провадження у справі відкрито. Ухвалою від 05.10.2023 року застосовано заходи забезпечення позову. Ухвалою суду від 01.11.2023 року задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів. 25.12.2023 року від приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Мельника Р.І. до суду надійшли матеріали виконавчого провадження [NUMBER]. Ухвалою суду від 24.01.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. До судового засідання учасники справи не з`явились, повідомлялись належним чином. Матеріали справи містять заяву представника позивача про розгляд справи за його відсутності. Відповідач ТОВ "УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ" правом на подання відзиву не скористалось, до судового засідання представник відповідача повторно не з`явився, повідомлявся належним чином. Відповідач приватний нотаріус Горай О.С. правом на подання відзиву не скористався, до судового засідання повторно не з`явився, повідомлявся належним чином. Третя особа приватний виконавець Мельник Р.І. до судового засідання не з`явився, будь-яких заяв щодо розгляду справи суду не надав. ІІ. АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ В своїх позовних вимогах позивач посилається на те, що влітку 2023 року позивачу стало відомо про наявність виконавчого напису №117055, вчиненого 30.12.2020 року Приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. Позивач зазначає, що вказаний виконавчий напис вчинено з порушенням чинного законодавства, оскільки кредитний договір не посвідчений нотаріально, від кредитора не надходило письмової вимоги про усунунення порушень та розмір заборгованості не є безспірним. Відповідач ТОВ "УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ" правом на подання відзиву не скористалось. Відповідач приватний нотаріус Горай О.С. правом на подання відзиву не скористався. Третя особа приватний виконавець Мельник Р.І. правом на подання письмових пояснень не скористався. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ 30.12.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. вчинено виконавчий напис, яким запропоновано стягнення з громадянина України, яким є [PERSON] , який є боржником за Кредитним договором № 249263 від 20.12.2018 року, укладеним з ТОВ "ТОП КРЕДИТ". Право вимоги за кредитним договором № 249263 від 20.12.2018 року перейшло до ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ДЖОБЕР" на підставі укладеного з ТОВ "ТОП КРЕДИТ" Договору відступлення права вимоги №11-28/02 від 27.02.2019 року. В свою чергу ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ДЖОБЕР" уклавши Договір факторингу №2-31/08-Д від 31.08.2020 року відступило право вимоги за кредитним договором № 249263 від 20.12.2018 року на користь ТОВ "УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ". Строк платежу за Кредитним договором № 249263 від 20.12.2018 року настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 01.09.2020 року по 19.12.2020 року. Сума заборгованості становить 24651,36 грн. /а.с.52/. 26.01.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Табінським О.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП [NUMBER] на підставі Виконавчого напису №117055, виданого 30.12.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. про стягнення з боржника, яким є [PERSON] на користь ТОВ "УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ" заборгованості у розмірі 25151,36 грн. /а.с.53/. Постановою про прийняття виконавчого провадження від 16.05.2023 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Мальником Р.І. прийнято виконавче провадження [NUMBER] /а.с.55/. Постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Мальника Р.І. від 23.10.2023 року зупинено вчинення виконавчих дій з примусового виконання виконавчого напису №117055, виданого 30.12.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. про стягнення з боржника, яким є [PERSON] на користь ТОВ "УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ" заборгованості у розмірі 25151,36 грн. /а.с.56/. IV. ПРАВОВІ НОРМИ, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ Відповідно до ст. 18 Цивільного кодексу України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 (надалі - «Перелік»). Згідно з ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. При цьому стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. V. ОЦІНКА ДОВОДІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ВИСНОВКИ СУДУ В ході розгляду справи судом встановлено, що між сторонами був укладений кредитний договір, на підставі якого 30.12.2020 року був здійснений виконавчий напис нотаріуса. В своїх вимогах [PERSON] посилається на те, що договір не був нотаріально посвідчений, а відтак вчинення виконавчого напису нотаріуса є неправомірним. В матеріалах справи наявна копії матеріалів виконавчого провадження, витребуваного ухвалою суду за клопотанням сторони позивача, з яких вбачається, що Заявка-приєднання № 249263 до Примірного договору про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту (Публічна пропозиція (Оферта) ТОВ "ТОП КРЕДИТ") від 20.12.2018 року (Додаток №1 до Договору) не є нотаріально посвідченою /а.с.51/. При ухваленні рішення судом враховується, що 26.11.2014 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», якою були внесені зміни в розділ "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами" та доповнено новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин". Вказані доповнення надавали можливість здійснення виконавчих написів нотаріусів не лише на підставі нотаріально посвідчених договорів, але й кредитних договорів, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Однак постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14 постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» було визнано незаконною та нечинною. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року у справі №826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року було залишено без змін. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року було відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року. Таким чином, на сьогоднішній день, редакція Переліку передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору, в зв`язку з чим суд погоджується з доводами сторони позивача щодо наявності підстав для визнання виконавчого напису №16477, вчиненого 29.01.2021 року приватним нотаріусом ЖМНО Гораєм О.С., таким, що не підлягає виконанню. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин, на підставі вищевикладеного, враховуючи, що відповідачами не спростовані обставини, викладені в позовній заяві, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені. VI. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням задоволення позовних вимог сума сплаченого при поданні позовної заяви судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. VІІ. ЗАХОДИ ЗАБЕЗПЕЧЕННЯ ПОЗОВУ Відповідно до ч. 7 ст. 158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Outcome: approved