Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-14 00:00:00

Представник позивача звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення надміру виплачених коштів у вигляді державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям. В обґрунтування позову зазначила, що згідно заяв громадянки [PERSON] від 21.11.2019 року та від 05.06.2020 року УПСЗН їй було призначено державну соціальну допомогу малозабезпеченій сім`ї, відповідно до Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» з 01.11.2019 р. по 30.08.2019 р. На підставі заяв та декларацій громадянки [PERSON] від 21.11.2019р. та від 05.06.2020р. їй було призначено державну соціальну допомогу малозабезпеченій сім`ї, виходячи з інформації викладеної в заявах та деклараціях. Під час проведення перевірки справ соціальними інспекторами Управління праці та соціального захисту населення Лозівської міської ради Харківської області було виявлено, що заявниця [PERSON] не повідомила про доходи сина [PERSON] , підтвердженням чого є відповідь на запит Управління ТОВ "РОДОНІТ-Р" від 10.08.2020 №689. У зв`язку з виявленим фактом приховування інформації заявницею. Яка впливає на право отримання допомоги УПСЗН здійснено розрахунок переотриманої суми державної соціальної допомоги [PERSON] , яка склала 12 398 грн. 16 коп. за період з 01.11.2019р. по 31.08.2020 р. Громадянка [PERSON] виплачувала кожного місяця кошти та повернула частину надмірно виплачених коштів у розмірі 5 950 грн. Остання виплата була здійснена [PERSON] у вересні 2022 року, більше виплат не надходило. На момент подання позову сума переотриманих та не повернутих відповідачем бюджетних коштів у вигляді державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям складає 12 398,16 грн.На підставі викладеного, представник позивача просить стягнути з відповідача на користь позивача вищевказані кошти, а також понесені судові витрати у розмірі 2684,00 грн. Ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 08 січня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, надала клопотання про розгляд справи за відсутності представника Управління. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнала, повідомила, що до війни сплатила 6000 грн.. Коли розпочалася війна виїхала з країни, в неї вкрали телефон, в якому були всі за стосунки стосовно сплати коштів, тому вона перестала погашати кошти. Зараз відновила всі функції на телефоні та у лютому сплатила кошти у розмірі 300 грн. Також повідомила, що є особою з інвалідністю 2 групи. Суд, дослідивши надані докази, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 21.11.2019 року та 05.06.2020року [PERSON] звернулася до Управління праці та соціального захисту населення Лозівської міської ради Харківської області із заявами про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї. Відповідно до поданих відповідачем декларацій про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, останньою в Розділі ІІ зазначено, що в період з 01.05.2019 року по 31.10.2019 року та з 01.11.2019 року по 30.04.2020 року отримувала дохід у вигляді пенсії, син [PERSON] доходи не отримує, студент ХПН. На підставі заяв та Декларацій відповідача рішеннями Управління праці та соціального захисту населення Лозівської міської ради Харківської області від 21.11.2019 року та 05.06.2020року [PERSON] призначено державну соціальну допомогу малозабезпеченій сім`ї. Відділом контролю за правильністю надання соціальних виплат управління праці та соціального захисту населення Лозівської міської ради Харківської області, згідно з довідками про завантаженні доходи від 09.04.2020 року, відповіддю від 13.08.2020 року №3991/01-01-22 на запит до ТОВ «Родоніт-Р» була проведена перевірка правильності та повноти інформації, наданої на призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям. В ході якої було виявлено, що [PERSON] було надано неповну інформацію про доходи, внаслідок чого були надмірно виплачені кошти в сумі 18348,16 грн. протягом періоду з 01.11.2019 року по 31.08.2020 року, про що було складено відповідний акт. Згідно довідки про доходи виданої [PERSON] за період з 09.07.2019 року по 31.12.2019 року загальна сума доходу становить 16293,74 грн., за період з 01.01.2020 року по 10.06.2020 року загальна сума доходу становить 18931,84 грн. Відповідно до повідомлення про припинення/переплату державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, [PERSON] повідомлено, що на підставі висновків проведеної відділом контролю за правильністю надання соціальних виплат УПСЗН перевірки інформації про доходи, виявлено, що подали неповну інформацію про доходи. Внаслідок чого їй надмірно виплачені кошти в сумі 18348,16 грн. за період з 01.11.2019 року по 31.08.2020 року. Із картки контролю за поверненням надмірно виплачених коштів вбачається, що [PERSON] частково повернуті кошти, сума переотриманих та не повернутих бюджетних коштів у вигляді державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям складає 5950,00 грн. Відповідно до квитанцій № 53 від 08 лютого 2024 року відповідач сплатила на рахунок позивача 300 грн. в якості часткового повернення виплаченої надміру соціальної допомоги. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 2 ст.77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 4 ЗУ «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» призначення і виплата державної соціальної допомоги здійснюються структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад (далі - органи соціального захисту населення) за місцем проживання уповноваженого представника сім`ї. Порядок призначення, умови виплати та підстави для припинення виплати державної соціальної допомоги, перелік документів, необхідних для призначення допомоги згідно із цим Законом, встановлюються Кабінетом Міністрів України. Так, Відповідно до абзацу 2 пункту 34 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001р. №1751, середньомісячний сукупний дохід сім`ї визначається відповідно до Порядку обчислення середньомісячного сукупного доходу сім`ї (домогосподарства) для усіх видів державної соціальної допомоги, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 р. № 632. У відповідності до Порядку, п.48 органи, що призначають і виплачують державну допомогу сім`ям з дітьми, мають право у разі потреби перевіряти обґрунтованість видачі та достовірність документів, поданих для призначення допомоги та п. 49 особи, яким виплачується державна допомога сім`ям з дітьми, зобов`язані повідомляти органам соціального захисту населення про зміну всіх обставин, які впливають на виплату такої допомоги (зміни у складі сім`ї, перевищення середньомісячного сукупного доходу сім`ї тощо). Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦПК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, оскільки відповідачем подано недостовірні відомості, що вплинули на встановлення права на соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям та визначення її розміру, суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути на користь позивача 12098,16 грн. надміру виплачених коштів у вигляді такої допомоги, за відрахуванням добровільно повернутих в процесі судового розгляду коштів в сумі 300 грн. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Управління праці та соціального захисту населення Лозівської міської ради Харківської області є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню. Що стосується стягнення судового збору, то судом встановлене наступне. Згідно ч. 6 ст 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. В силу п. 9 ч. 1 ст 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються зокрема особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю. З викладеного вбачається, що особи з інвалідністю 2 групи, в незалежності від того, чи вони є позивачами чи відповідачами, звільняються від сплати судового збору. Відповідно до правовової позиції ВСУ від 1 березня 2017 року у справі № 6-152цс17: Згідно з пунктом 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються інваліди I та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів I та II груп. Порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується статтею 88 ЦПК України, зокрема якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (частина друга цієї статті). Зазначене стосується й випадку, коли рішення ухвалено на користь позивача, а відповідач звільнений від сплати судового збору. На підставі викладеного, враховуючи, що [PERSON] є особою з інвалідністю 2 групи, а отже відповідно до діючого законодавства звільнена від сплати судового збору, суд вважає за необхідне судовий збір сплачений позивачем в розмірі 2684,00 грн. компенсувати за рахунок держави, відповідно до ч. 6 ст 141 ЦПК України.

Outcome: partial