Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-25 00:00:00

13 грудня 2023 року позивач [PERSON] звернувся до Козельщинського районного суду Полтавської області зі позовною заявою до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «НОРТЕМ ОФЕЛІЯ» про стягнення боргу за договором позики, у якому просив: - стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «НОРТЕМ ОФЕЛІЯ» на користь [PERSON] заборгованість за договором позики від 10.07.2023 у сумі 6 000 000,00 гривень. - судові витрати покласти на відповідача. Процесуальні дії у справі Ухвалою Козельщинського районного суду Полтавської області від 18 грудня 2023 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання на 31 січня 2024 року на 09 годину 00 хвилин (а.с. 12-13). Ухвалою суду від 31 січня 2024 року витребувано від ТОВ «НОРТЕМ ОФЕЛІЯ» докази оприбуткування у касі товариства готівкових коштів, отриманих директором товариства за розпискою, запропоновано відповідачеві надати заяву про визнання позову належним чином оформлену з підтвердженням повноважень особи та самої особи, якою підписано заяву про визнання позову, або ж забезпечити участь представника відповідача з відповідними повноваженнями у судовому засіданні, у підготовчому судовому засіданні оголошено перерву до 22 лютого 2024 року до 10 годину 00 хвилин. Позивач [PERSON] у судове засідання 22 лютого 2024 року не з`явився, на виконання ухвали суду від 31 січня 2024 року надав витребувані докази, подав заяву про розгляд справи у відсутності особи, яка бере участь у справі, у якій просив розгляд справи здійснити за його відсутності. У зв`язку з тим, що на адресу суду 11.01.2024 надійшла заява від відповідача про визнання позову, уважав, що за результатами завершення підготовчого засідання слід ухвалити рішення суду про задоволення позову (а.с. 21-22). Представник відповідача ТОВ «НОРТЕМ ОФЕЛІЯ» у судовому засіданні 22 лютого 2024 року підтримав раніше подану заяву про визнання позову та просив позовні вимоги позивача задовольнити у повному обсязі. Відповідно до ч. 4 ст. 200 ЦПК України у зв`язку з визнання позову відповідачем справу розглянуто у підготовчому судовому засідання з ухваленням рішення у порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу. Аргументи сторін Позиція позивача (а.с. 3-14) Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 10.07.2023 року між позивачем [PERSON] та відповідачем ТОВ «Нортем Офелія» було укладено договір позики, відповідно до якого позивачем було передано відповідачу суму коштів у розмірі 6 000 000,00 гривень із терміном повернення до 10.11.2023 включно. Відповідно до п. 1.2. договору позики підписом директора під цим договором позичальник підтвердив факт отримання ним грошових коштів у сумі 6 000 000,00 гривень на дату укладання договору від позичальника. Факт отримання коштів відповідачем підтверджується і власноруч складеною розпискою директора відповідача про отримання відповідної суми коштів за договором позики та необхідність її повернення у строки визначені договором. Отже, за ствердженням позивача, станом на дату звернення до суду із позовом, відповідачем умови договору позики виконано не було, у зв`язку з чим у відповідача існує заборгованість у розмірі 6 000 000,00 гривень. При нормативному обґрунтуванні представник позивача посилався на статті 202, 207, 525, 526, 1046, 1050 ЦК України та рішення Конституційного Суду України від 9 липня 2002 року № 15-рп/2002. Позиція відповідача Відповідачем ТОВ «НОРТЕМ ОФЕЛІЯ» подано заяву про визнання позову (а.с. 19, 46-60), у якій відповідач в особі директора Данилюк Діани Валеріївни просив позовні вимоги позивача задовольнити у повному обсязі. Також відповідачем надано докази на підтвердження повноважень директора та докази оприбуткування суми позики, отриманої готівкою, у касі банку. У судовому засіданні 22.02.2024 представник відповідача - адвокат Терпай О.Ю. заяву про визнання позову підтримав. Пояснив, що оригінал розписки на даний час знаходиться у позивача як позикодавця. Також підтвердив факт внесення готівки з каси товариства на його банківський рахунок. Про наслідки визнання позову був обізнаний. Просив ухвалити рішення на користь позивача. Фактичні обставини справи, встановлені судом 10 липня 2023 року між позивачем [PERSON] (за договором - позикодавець) та відповідачем ТОВ «Нортем Офелія» (за договором - позичальник) був укладений договір позики (а.с. 7). Відповідно до п. 1.1 договору позики позичальник отримав від позикодавця, а позикодавець передав у власність позичальникові гроші в сумі 6000000,00 гривень. Згідно з п. 1.2. договору позики підписом директора під цим договором позичальник підтверджує факт отримання ним грошових коштів у сумі 6000000,00 гривень на дату укладання цього договору від позикодавця. Остаточний розрахунок щодо повернення суми позики має бути здійснено не пізніше 10.11.2023 у порядку та на умовах визначених цим договором (п. 1.3. договору позики). Сторони погодили, що позика повинна бути повернута за місцем проживання позикодавця (п. 2.1 договору). Сторонами договору позики встановлено, що позика є безпроцентною (п. 2.2. договору позики). Позичальник зобов`язується при отриманні повного розрахунку від позичальника за цим договором на вимогу позичальника скласти заяву про повний розрахунок та нотаріально засвідчити справжність свого підпису на ній (п. 2.5 договору). Відповідно до розписки директора ТОВ «Нортем Офелія» Данилюк Д.В. від 10.07.2023 останньою отримано від позивача [PERSON] грошові кошти у розмірі 6 000 000,00 грн згідно з договором позики від 10.07.2023 з терміном користування до 10.11.2023 (а.с. 6). У цей же день 10 липня 2023 року готівка у сумі 6000000,00 грн була оприбуткована у касі ТОВ «НОРТЕМ ОФЕЛІЯ», що підтверджується копією прибуткового касового ордеру від 10 липня 2023 року № 1 та копією квитанції до прибуткового касового ордеру (а.с. 50, 71). Підставою внесення готівки директором товариства [PERSON] до каси товариства був договір позики від 10.07.2023, укладений між [PERSON] та ТОВ «Нортем Офелія». Особа, що склала розписку за договором позики та у подальшому внесла готівку до каси товариства, - [PERSON] є єдиним учасником та директором ТОВ «Нортем Офелія», що вбачається з отриманої судом відповіді з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 14.12.2023 № 364696 (а.с. 10-11), витягу з ЄДРЮОФОПГФ від 07.02.2024, сформованого в системі «Електронний суд» (а.с. 33, 39, 48), виписки з ЄДРЮОФОПГФ від 07.11.2023 (а.с. 52-53), наданих відповідачем. Обмежень повноважень у визнанні позову як директор не має (а.с. 54-59). У заяві про визнання позову (а.с. 19), відповідач підтвердив, що ТОВ «НОРТЕМ ОФЕЛІЯ» дійсно отримало у [PERSON] грошову позику на поповнення обігових коштів, проте через фінансову неспроможність не має можливості повернути позику, позовні вимоги визнав та просив суд задовольнити їх у повному обсязі. Доказів погашення відповідачем заборгованості за договором позики матеріали справи не містять. Застосовані судом норми права Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 ЦК України). Статтею 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно зі частиною другою статті 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором (частина перша стаття 1049 ЦК України). Частиною першою статті 631 ЦК України передбачено, що строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Статтями 525, 526 ЦК України визначено, що зобов`язання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ч. 1 ст. 610 ЦКУ). Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною 3 статті 200 ЦПК України передбачено право суду ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу (ч. 4 ст. 200 ЦПК України). Згідно зі ч. 1-2, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. У відповідності до ч. 2 та ч. 3 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ч. 1, ч. 2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Висновки суду та мотиви прийнятого рішення З матеріалів справи вбачається, що між сторонами було укладено договір позики у простій письмовій формі, предметом якого було передання у власність відповідача грошових коштів у сумі 6000000,00 гривень, які позивач зобов`язувався повернути позивачу, проте зобов`язання з повернення позики у строк, встановлений договором не виконав. Факт отримання відповідачем позики підтверджується копією розписки, умовами договору, копією прибуткового касового ордера та квитанції до нього. Факт неповернення позики визнається відповідачем. Оскільки відповідач позов визнав, директор відповідача (ТОВ «Нортем офелія») та представник відповідача не обмежені у повноваженнях на визнання позову, суд уважає за можливе ухвалити рішення про задоволення позову у підготовчому судовому засіданні, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону та наявним у справі доказам; права, свободи та інтереси інших осіб не порушує. Отже суд виснує, що позовні вимоги позивача [PERSON] про стягнення з відповідача ТОВ «Нортем Офелія» заборгованості за договором позики у розмірі 6000000,00 гривень підлягають до задоволення у повному обсязі. Розподіл судових витрат Згідно зі ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Матеріалами справи підтверджено сплату позивачем при зверненні до суду судового збору у сумі 13420,0 грн (а.с. 1-2). Разом з тим, у відповідності до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки відповідач визнав позов повністю до початку розгляду справи по суті, суд дійшов висновку про повернення позивачу з державного бюджету 50 % судового збору, сплаченого ним при зверненні до суду, що складає 6710,00 гривень (13420,00 : 2 = 6710,00), та стягнення судових витрат у вигляді 50 % судового збору з відповідача на користь позивача у сумі 6710,00 гривень.

Outcome: approved