Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-25 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до Ленінського районного суду м.Кіровограда з заявою про встановлення юридичного факту факту смерті його (заявника) матері [PERSON] , [INFO] , громадянки України, уродженки м. Кіровограда, яка померла [INFO] в м. Макіївка, Донецької області, зазначивши на обґрунтування заяви, що він (заявник) є сином [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] в м. Макіївка Донецької області, на якій (території) органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження,\~а тому отримати свідоцтво\~про смерть\~у відділі\~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану неможливо,\~оскільки факт\~смерті відбувся\~на тимчасово\~окупованій території\~України,\~на якій\~неможливо отримати\~медичний документ,\~що може\~бути прийнято\~відділом державної\~реєстрації актів\~цивільного стану\~для здійснення\~реєстрації смерті\~відповідно до\~статті 17\~Закону України\~«Про державну\~реєстрацію актів\~цивільного стану». Вказана обставина позбавляє його (заявника) можливості зареєструвати факт смерті матері [PERSON] у встановленому чинним законодавством України порядку. Ухвалою суду від 21 лютого 2024 року відкрито окреме провадження у справі, з призначенням судового засідання та викликом в судове засідання учасників справи. Учасники справи в судове засідання не з`явилися, повідомлені належним чином про дату, час та місце судового розгляду справи, заяви та клопотання про відкладення розгляду справи суду не надано, причини неявки не повідомили. З огляду на положення ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка сторін, належним чином повідомлених про дату, час та місце судового засідання, не є перешкодою для розгляду справи по суті. Дослідивши зміст заяви та докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви та її задоволення, виходячи з наступного. Зі змісту ст.\~4\~ЦПК\~України вбачається, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з п. 5 ч. 2 ст.\~293\~ЦПК\~України суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Крім того, статтею 317 ЦПК України визначено особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, і, зокрема, відповідно до абз.2 ч.1 ст.317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. При цьому, судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, зокрема, копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , за яким заявник [PERSON] народився [INFO] в місті Кіровоград, про що 20 січня 1979 року складено відповідний актовий запис № 237 та 21 листопада 2023 року Подільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) повторно видано свідоцтво про народження, у якому батьками заявника зазначені в графі «Батько» - [PERSON] та в графі «Мати» - [PERSON] . Судом також встановлено, що мати заявника [PERSON] - [PERSON] народилася [INFO] в м. Кіровоград, Кіровоградської області, що підтверджується даними паспорта серії [NUMBER] , виданого 23.04.2004 року Червоногвардійським РВ Макіївського МУ УМВС України в Донецькій області на прізвище « [PERSON] ». Крім того, судом встановлено, що [INFO] в м. Макіївка, Гірницького району населений пункт, розташований на території, непідконтрольній державній владі України, померла громадянка України [PERSON] , [INFO] . Про факт смерті [PERSON] , [INFO] , свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , видане 08.09.2023 року Гірницьким відділом ЗАГС Макіївського міського управління юстиції Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки. Окрім того, факт смерті [PERSON] , 1950 року народження, яка настала [INFO] , також підтверджується копією довідки про причину смерті (до форми № 106/у), виданою Державною бюджетною установою «Міське патологоанатомічне бюро м. Макіївка», в якій зазначена причина смерті: ішемічна хвороба серця, гострий трансмуральний інфаркт міокарда нижньої стінки лівого шлуночка при гіпертонічній хворобі. Відповідно до Постанови Верхової Ради України від 17.03.2015 року № 254-VIII «Про визнання окремих районів міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» - окремі районі, міста і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України\~«Про особливий\~порядок місцевого\~самоврядування в\~окремих районах\~Донецької та\~Луганської областей» запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України - визнані Верховною Радою України тимчасово окупованими. Судом також встановлено, що зареєстроване місце проживання матері заявника [PERSON] , згідно з даними паспорта серії [NUMBER] , значиться за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до Указу Президента України № 32/2019 від 07.02.2019 року, яким затверджено межі та перелік районів, міст, селищ і сіл, частин їх територій, тимчасово окупованих у Донецькій та Луганській областях, м. Макіївка, Донецької області є тимчасово окупованою територією. Відповідно до ч. 1 ст.\~1\~Закону\~України\~«Про забезпечення\~прав\~і\~свобод громадян\~та\~правовий\~режим на\~тимчасово\~окупованій\~території України» № 1207-VII від 15 квітня 2014 року тимчасово окупована Російською Федерацією територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції\~та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Окремі території України, що входять до складу Донецької та Луганської областей, є окупованими Російською Федерацією (у тому числі окупаційною адміністрацією Російської Федерації), починаючи з 7 квітня 2014 року (ч. 2 ст. 1 Закону). Окупаційна адміністрація Російської Федерації - сукупність державних органів і структур Російської Федерації, функціонально відповідальних за управління тимчасово окупованими територіями та підконтрольних Російській Федерації самопроголошених органів, які узурпували виконання владних повноважень на тимчасово окупованих територіях та які виконували чи виконують властиві органам державної влади чи органам місцевого самоврядування функції на тимчасово окупованій території України, в тому числі органи, організації, підприємства та установи, включаючи правоохоронні та судові органи, нотаріусів та суб`єктів адміністративних послуг (ч.1 ст. 1-1 Закону). Тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (тимчасово окупована територія) - це частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації Російської Федерації (ч.1 ст. 1-1 Закону). Крім того, відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією затвердженою наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року №309, з наступними змінами, вся територія Донецького району є тимчасово окупованою з 07.04.2014 року. Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до\~Конституції\~та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими\~частиною другою\~цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану. З викладеного вище, вбачається, що [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , у м. Макіївка, Донецької області є тимчасово окупованою російською федерацією територією України, та на якій діяльність державних органів влади України, в тому числі органів (установ) державної реєстрації актів цивільного стану України припинена та фактично не здійснюється, є матір`ю заявника [PERSON] , [INFO] , на підставі чого та відповідно до ч.1 ст. 317 ЦПК України заявник має право на звернення до суду з заявою про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України. При цьому, як встановлено,\~заявник [PERSON] має намір\~встановити факт\~смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] у м. Макіївка Донецької області, з метою подальшої державної реєстрації смерті в органах державної реєстрації актів цивільного стану України. Оскільки смерть особи є юридичним фактом, який має наслідки припинення, зміни або виникнення багатьох правовідносин, тому має безпосереднє значення для реалізації особою своїх прав, а саме: встановлення факту смерті матері заявника [PERSON] [PERSON] , яка померла [INFO] , має для заявника юридичне значення, так як це необхідно для подальшої реєстрації зазначеного факту в органах державної реєстрації актів цивільного стану та отримання відповідного документа, а саме: свідоцтва про смерть [PERSON] , згідно з вимогами чинного законодавства України. Згідно з п.п. 2 п. 3 Розділу І Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/5 від 18.10.2000 року за заявами громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території України або переселилися з неї, державну реєстрацію актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання здійснюють відділи державної реєстрації актів цивільного стану за місцем звернення заявника. Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державній реєстрації відповідно до цього Закону підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Відповідно до ст.17\~Закону\~України\~«Про державну\~реєстрацію\~актів\~цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться в Україні органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Пунктом 1 Розділу 5 зазначених вище Правил визначено, що однією з підстав для державної реєстрації смерті, є рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. З огляду на викладене вище, та оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що факт смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , у м. Макіївка Донецької області, що є тимчасово окупованою територією України, підтверджується наданими заявником суду письмовими доказами, та з метою захисту прав та інтересів заявника, суд вважає необхідним встановити юридичний факт факт смерті особи, задовольнивши вимоги заявника [PERSON] . Згідно з п. 13 Постанови Пленуму\~Верховного\~суду\~України №\~5\~від\~31\~березня\~1995\~року\~«Про\~судову практику\~в\~справах\~про встановлення\~фактів,\~що\~мають\~юридичне значення» суд встановлює факт смерті за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце в певний час та за певних обставин. Рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Згідно зі ст. 18 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв`язку із встановленим судом фактом. Відповідно до вимог п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved