Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-20 00:00:00

Позивач у листопаді 2023 року звернулась до Івано-Франківського міського суду з позовом до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів на кожну дитину, які стягуються на підставі рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 07 серпня 2023 року у справі №344/6219/23 року з 3000,00грн. на 1/3 частини всіх видів заробітку платника аліментів, щомісячно до досягнення кожною дитиною повноліття, але не більше 10 прожиткових мінімумів на кожну дитину відповідного віку. Позовні вимоги мотивує тим, рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 07.08.2023 року справа №344/6219/23 з відповідача стягується в користь позивача аліменти на утримання трьох дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 3000,00 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Вказала, що відповідач на даний час працевлаштований та матеріальний стан його змінився в кращу сторону. Просила позов задовольнити в повному обсязі. 28.12.2023 року представник відповідача подав суду відзив в якому вказав, що діти та колишня дружина проживають в квартирі, яка належить на праві спільної сумісної власності колишньому подружжю. З травня він вступив на службу до Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада НПУ «Лють». На даний час він перебуває на сході України. На період відпусток, змушений орендувати житло, оскільки іншої квартири, в якій проживає позивач з дітьми,\~ окрім спільної з позивачем, немає. Суму аліментів, яку просить змінити позивач, є в два рази більшою за мінімальний стандарт для дітей віком від 6 до 18 років. Значну частину зароблених коштів відповідач витрачає на екіпірування необхідне для служби. А тому просив позов залишити без задоволення, розгляд справи проводити без його участі та його представника. Позивач та її представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, подав відзив у якому заперечив щодо задоволення позову та розгляд справи просив проводити без його участі та представника. Заслухавши позивача та її представника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що\~ позов підлягає частковому задоволенні, виходячи з наступного. Згідно копій Свідоцтв про народження, вбачається, що батьками [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] є\~ [PERSON] та [PERSON] (а.с.8-10). Відповідно до копії рішення Івано-Франківського міського суду від 01 лютого 2023 року шлюб між сторонами розірвано (а.с.11-12). Згідно копії рішення Івано-Франківського міського суду від 07 серпня 2023 року із [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 3000 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення дітьми повноліття.\~ (а.с.13-15). 11 вересня 2023 року видано було судом виконавчий лист по справі №344/6219/23 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей (а.с.16). Положеннями ст. 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно з ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року) держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч. 2 ст. 6 Конвенції про права дитини). Частиною 1 та 2 ст. 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. В силу дії ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. За приписами ч. 2 ст. 182 цього кодексу розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач на даний час проходить військову службу та отримує постійний дохід у вигляді заробітної плати, що свідчить про те, що останній має можливість сплачувати аліменти. На даний час розмір аліментів, що ним сплачуються на утримання дітей становить по 3000,00 гривень, в загальному 9000грн. що є фактично мінімальним розміром аліментів на дитину відповідного віку та очевидно не в повній мірі забезпечить достатні на належні умови проживання дітей. На даний час заробітна плата відповідача складає 40 000грн.- 45 000грн, що підтверджується довідкою про доходи (а.с.71). Звідси, якщо рахувати у частці слати відповідачем на даний час аліментів, така частка складає близько 1/4-1/5 частки його доходу. Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: становить - 2563 гривні. Частиною 1 ст. 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Позивач звертала увагу суду, що витрати на дітей зростають, на одного з дітей сина [PERSON] вона несе витрати на навчання по комп`ютерному програмуванню, є лікування у стоматолога даного сина [PERSON] . Натомість суд такі доводи відхиляє, оскільки саме такі вже витрати були предметом оцінки у справі №344/6219/23 при вирішенні вже питання стягнення аліментів у розмірі по 3000грн. на кожну дитину. Щодо доводів позивача про витрати інші, зокрема поїздки за кордон дитини (а.с.85-87), то такі витрати не були обов`язковими витратами для матері, тому за рахунок таких витрат підстав для збільшення аліментів у суда немає. Критично суд також оцінює доказ щодо заміни душової кабіни, оскільки такі види робіт відноситься до домашніх потреб сім`ї, а витрат конкретно на дітей і як наслідок підстав для збільшення розміру аліментів. За правилами ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не повязує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України, зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Такий висновок узгоджується із правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові від 5 лютого 2014 року у справі № 6-143цс-13, відповідно до якої вимоги зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватись, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обумовлюватись разовим її здійсненням й відповідно з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження, стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Отже, враховуючи вищевикладені обставини, а також те, що відповідач офіційно працевлаштований, має достатній дохід, його допомога дітям обмежується виплатою аліментів, стан здоров`я та матеріальне становище дітей, зокрема дочки [PERSON] по зору, інших витрат купівлі ліків\~ (а.с.88,97) беручи до уваги необхідність створення для дітей такого рівня життя, який був би достатнім для їх фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, а також зважаючи на приписи статті 13 ЦПК України, враховуючи засади справедливості, добросовісності та розумності, суд приходить до висновку про наявність підстав для зміни способу стягнення аліментів з твердої грошової суми на частку від доходу та стягнення їх у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку платника аліментів [PERSON] , щомісячно до досягнення кожною дитиною повноліття, але не більше 10 прожиткових мінімумів на кожну дитину відповідного віку. Посилання представника позивача на те, що розмір аліментів повинен становить 1/2 частину від доходу (заробітку) відповідача, суд вважає не обґрунтованими та не підтвердженими належними та допустимими доказами щодо саме такого розміру аліментів. Як роз`яснено у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року№3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"відповідно до статті 192СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану,погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Враховуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, оцінивши досліджені докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково. Відповідно до Постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 червня 2021 року у справі № 643/11949/19, стягнення аліментів відповідно до нового способу починається з дня набрання судовим рішенням законної сили). Оскільки на підставі Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору, то згідност.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: partial