Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-27 00:00:00

1. Короткий виклад доводів пред`явленого позову. [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом та обґрунтовує його тим, що 18 листопада 1997 року [PERSON] отримала сертифікат на право на земельну частку (пай) серії КВ №0247066, зі змісту якого вбачається, що вона набула земельну частку (пай) розміром 1,00 умовний кадастровий гектар у землі, яка перебувала у колективній власності ВАТ «Племінний завод «Бортничі». В порядку паювання земель, що перебували у колективній власності сільськогосподарських підприємств, [PERSON] приватизувала земельну ділянку площею 0,932 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Гірської сільської ради Бориспільського району. [INFO] [PERSON] померла. За час свого життя спадкодавиця склала заповіт, яким все своє майно вона заповіла [PERSON] . Спадкоємиця у встановленому порядку прийняла спадщину, що відкрилась після смерті [PERSON] , та набула право власності на спадкову земельну ділянку. На підтвердження цієї обставини 29 жовтня 2004 року [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом. 23 березня 2005 року на підставі вказаного правовстановлюючого документа [PERSON] отримала державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА №380185, зі змісту якого вбачається, що [PERSON] набула право власності на земельну ділянку площею 0,9318 га з кадастровим номером 3220883200:03:002:0172 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Гірської сільської ради Бориспільського району. [INFO] [PERSON] померла. [PERSON] є спадкоємицею першої черги за законом. Вона у встановленому порядку прийняла спадщину, що відкрилась після смерті [PERSON] , та набула право власності на спадкову земельну ділянку. Позивач посилається на те, що з межами успадкованої земельної ділянки повністю співпадають межі іншої земельної ділянки площею 0,9318 га з кадастровим номером 3220883200:03:002:2794 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Гірської сільської ради Бориспільського району. Право власності на вказаний об`єкт нерухомого майна було зареєстровано за [PERSON] , яка є відповідачем, на підставі рішення Гірської сільської ради Бориспільського району №1874-93-VII від 4 вересня 2020 року. Цим рішенням органу місцевого самоврядування було затверджено технічну документацію із землеустрою, зі змісту якої вбачається, що [PERSON] набула право власності на земельну ділянку в порядку реалізації земельної частки (паю), що належала не відповідачу, а покійній [PERSON] . Ця обставина свідчить про те, що приватизація земельної ділянки площею 0,9318 га з кадастровим номером 3220883200:03:002:2794 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Гірської сільської ради Бориспільського району, була проведена з порушенням земельного законодавства та позбавляє позивача права на успадковану ним землю. Тому [PERSON] просить визнати недійсним та скасувати рішення Гірської сільської ради Бориспільського району №1874-93-VII від 4 вересня 2020 року, скасувати державну реєстрацію за [PERSON] права власності на земельну ділянку площею 0,9318 га з кадастровим номером 3220883200:03:002:2794 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Гірської сільської ради Бориспільського району, та визнати за позивачем право власності на земельну ділянку площею 0,9318 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Гірської сільської ради Бориспільського району. 2. Інформація про рух цивільної справи. Зі змісту протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24 лютого 2023 року (а.с.132-133 т.1) вбачається, що цивільна справа за позовом, пред`явленим [PERSON] , була розподілена судді Бориспільського міськрайонного суду Семенюті О.Ю. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 1 березня 2023 року (а.с.138 т.1) було відкрито провадження у цивільній справі та призначену підготовче судове засідання. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 25 квітня 2023 року (а.с.170-171 т.1) було витребувано від Другої бориспільської державної нотаріальної контори інформацію про те, чи заводилась спадкова справа після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , а також від приватного нотаріуса Кременецького районного нотаріального округу Тернопільської області Хаблюк Т.В. - копію спадкової справи №157/2022, заведеної після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 14 травня 2023 року (а.с.242 т.1) було залучено ТОВ «Агро-Холдинг» до участі у розгляді цивільної справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача. Крім того, було витребувано у відділу з питань надання адміністративних послуг та державної реєстрації Макарівської селищної ради копію рішення №54809051 від 28 жовтня 2020 року про державну реєстрацію за [PERSON] права власності на земельну ділянку площею 0,9318 га з кадастровим номером 3220883200:03:002:2794 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Гірської сільської ради Бориспільського району, а також копії документів, на підставі яких було прийняте вказане рішення. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 20 червня 2023 року (а.с.88 т.2) було закрито підготовче провадження, призначено цивільну справу до судового розгляду по суті. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 10 серпня 2023 року (а.с.99-100 т.2) було повторно витребувано у відділу з питань надання адміністративних послуг та державної реєстрації Макарівської селищної ради копію рішення №54809051 від 28 жовтня 2020 року про державну реєстрацію за [PERSON] права власності на земельну ділянку площею 0,9318 га з кадастровим номером 3220883200:03:002:2794 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Гірської сільської ради Бориспільського району, а також копії документів, на підставі яких було прийняте вказане рішення. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 28 лютого 2024 року (а.с.45-46 т.3) було відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача [PERSON] про призначення земельно-технічної експертизи. Іншою ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 28 лютого 2024 року (а.с.47-48 т.3) було відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача [PERSON] про залучення [PERSON] до участі у розгляді цивільної справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача. 3. Ставлення учасників судового процесу до пред`явленого позову. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримує позов та наполягає на його задоволенні. [PERSON] та її представник [PERSON] заперечують проти задоволення позовних вимог та в обґрунтування своїх заперечень посилаються на те, що батько відповідача [PERSON] отримав сертифікат на право на земельну частку (пай) серії КВ №0247065 та набув земельну частку (пай) розміром 1,00 умовний кадастровий гектар у землі, яка перебувала у колективній власності ВАТ «Племінний завод «Бортничі». В подальшому відповідач в порядку спадкування після смерті батька [PERSON] та матері [PERSON] набула право на вказану спадкову земельну частку (пай). Після виготовлення та затвердження технічної документації із землеустрою, рішенням Гірської сільської ради Бориспільського району №1874-93-VII від 4 вересня 2020 року у власність [PERSON] було передано земельну ділянку площею 0,9318 га з кадастровим номером 3220883200:03:002:2794 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Гірської сільської ради Бориспільського району. Ці обставини свідчать про те, що відповідач законно отримала земельну ділянку і підстави для визнання недійсним та скасування вказаного рішення органу місцевого самоврядування та скасування державної реєстрації за [PERSON] права власності на земельну ділянку відсутні. Крім того, позивач в порядку спадкування набула право власності на іншу земельну ділянку площею 0,9318 га з кадастровим номером 3220883200:03:002:0172 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Гірської сільської ради Бориспільського району. Власником цієї земельної ділянки є [PERSON] , яка має відповідати за позовною вимогою про визнання за [PERSON] права власності на земельну ділянку. Однак до цієї особи взагалі не пред`явлений позов. Тому [PERSON] та її представник [PERSON] просять відмовити у задоволенні позову в цілому. Представник Гірської сільської ради Дмитрів Р. не з`явився у судове засідання та направив лист (а.с.27 т.3), в якому просив розглянути справу у відсутності представника відповідача. Державний реєстратор відділу з питань надання адміністративних послуг та державної реєстрації Макарівської селищної ради Гутніченко М.В. також не з`явилася у судове засідання та направила лист (а.с.28 т.3), в якому просила розглянути справу у її відсутність. Приватний нотаріус Кременецького районного нотаріального округу Тернопільської області Хаблюк Т.В. не з`явилась у судове засідання та направила лист (а.с.196 т.2), в якому просила розглянути справу у її відсутність. Представник ТОВ «Агро-Холдинг МС» Остапенко О.І. не з`явився у судове засідання та направив пояснення (а.с.58-60 т.2), в яких зазначив, що на підставі договору оренди землі від 26 жовтня 2020 року земельна ділянка площею 0,9318 га з кадастровим номером 3220883200:03:002:2794 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Гірської сільської ради Бориспільського району, перебуває в оренді ТОВ «Агро-Холдинг МС». Представник ТОВ «Агро-Холдинг МС» Остапенко О.І. просив розглянути справу у його відсутності відповідно до вимог чинного законодавства. 4. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. а. щодо виникнення у позивача права на спадкування земельної ділянки. 18 листопада 1997 року [PERSON] отримала сертифікат на право на земельну частку (пай) серії КВ №0247066 (а.с.19 т.1), зі змісту якого вбачається, що вона набула право на земельну частку (пай) розміром 1,00 умовний кадастровий гектар у землі, яка перебувала у колективній власності ВАТ «Племінний завод «Бортничі». 2 квітня 2003 року [PERSON] отримала державний акт на право власності на земельну ділянку серії РЗ №328169 (а.с.20-21 т.1), зі змісту якого вбачається, що в порядку паювання землі, яка перебувала у колективній власності ВАТ «Племінний завод «Бортничі», [PERSON] приватизувала земельну ділянку площею 0,932 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Гірської сільської ради Бориспільського району. [INFO] [PERSON] померла. Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 6 лютого 2004 року (а.с.195 т.1). За час свого життя, а саме 20 липня 1990 року, спадкодавиця склала заповіт (а.с.196 т.1), яким все своє майно вона заповіла [PERSON] 30 червня 2004 року, тобто протягом шестимісячного строку з дня відкриття спадщини, [PERSON] подала до Бориспільської районної державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини (а.с.194 т.1). У такий спосіб вона прийняла спадщину, що відкрилась після смерті [PERSON] 29 жовтня 2004 року державний нотаріус Бориспільської районної державної нотаріальної контори видав свідоцтво про право на спадщину за заповітом (а.с.206 т.1), зі змісту якого вбачається, що [PERSON] набула право власності на земельну ділянку площею 0,932 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Гірської сільської ради Бориспільського району. 23 березня 2005 року на підставі виданого свідоцтва про право на спадщину за заповітом [PERSON] отримала державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА №380185 (а.с.25-26 т.1), зі змісту якого вбачається, що [PERSON] набула право власності на земельну ділянку площею 0,9318 га з кадастровим номером 3220883200:03: 002:0172 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Гірської сільської ради Бориспільського району. [INFO] [PERSON] померла також. Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 4 лютого 2020 року (а.с.212 т.1). Таким чином, до складу спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON] , ввійшла земельна ділянка площею 0,9318 га з кадастровим номером 3220883200:03:002:0172 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Гірської сільської ради Бориспільського району. Зі змісту інформаційної довідки зі спадкового реєстру №69984797 від 9 вересня 2022 року (а.с.213 т.1) вбачається, що за час свого життя [PERSON] не склала заповіт. Ця обставина свідчить про те, що після її смерті спадкування здійснюється за законом. Зі змісту витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян №00038364175 та №00038364258 від 3 лютого 2023 року (а.с.219-221, 222-224 т.1) вбачається, що [PERSON] є дочкою [PERSON] та належить до спадкоємців першої черги за законом. б. щодо набуття відповідачем права власності на земельну ділянку. 18 листопада 1997 року [PERSON] отримав сертифікат на право на земельну частку (пай) серії КВ №0247065 (а.с.119 т.2), зі змісту якого вбачається, що він також набув земельну частку (пай) розміром 1,00 умовний кадастровий гектар у землі, яка перебувала у колективній власності ВАТ «Племінний завод «Бортничі». [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті спадкування здійснювалось за законом. 15 березня 2008 року [PERSON] , яка була дружиною спадкодавця, отримала свідоцтво про право на спадщину за законом (а.с.120 т.2), зі змісту якого вбачається, що спадкодавиця набула право на спадкову земельну частку (пай). [INFO] [PERSON] померла також. Після її смерті спадкування здійснювалось за заповітом. 28 травня 2010 року [PERSON] , яка була дочкою спадкодавиці і є відповідачем у цій цивільній справі, отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом (а.с.123 т.2), зі змісту якого вбачається, що спадкоємиця набула право на спадкову земельну частку (пай) розміром 1,00 умовний кадастровий гектар у землі, яка перебувала у колективній власності ВАТ «Племінний завод «Бортничі». Рішенням Гірської сільської ради Бориспільського району №1874-93-VII від 4 вересня 2020 року (а.с.124 т.2) була затверджена технічна документація із землеустрою щодо передання у власність [PERSON] земельної ділянки площею 0,9318 га з кадастровим номером 3220883200:03:002:2794 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Гірської сільської ради Бориспільського району. На підставі вказаного рішення органу місцевого самоврядування за відповідачем було зареєстровано право власності на приватизовану земельну ділянку. Ця обставина підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №333026685 від 22 травня 2023 року (а.с.240-241 т.1), зі змісту якої також вбачається, що 26 жовтня 2020 року [PERSON] уклала з ТОВ «Агро-Холдинг МС» договір оренди землі, за яким відповідач передав у користування ТОВ «Агро-Холдинг МС» земельну ділянку площею 0,9318 га з кадастровим номером 3220883200:03:002:2794 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Гірської сільської ради Бориспільського району. 5. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору. а. норми матеріального права. Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з ч.1 ст.393 ЦК України правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.3 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» підставами для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради. Особи, власники сертифікатів на право на земельну частку (пай), які виявили бажання одержати належну їм земельну частку (пай) в натурі (на місцевості), подають до відповідної сільської, селищної, міської ради заяву про виділення їм земельної частки (паю) в натурі (на місцевості). Згідно з ч.1 ст.5 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» сільські, селищні, міські ради в межах їх повноважень щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості): розглядають заяви власників земельних часток (паїв) щодо виділення їм в натурі (на місцевості) земельних ділянок; приймають рішення щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості); уточняють списки осіб, які мають право на земельну частку (пай); надають землевпорядним організаціям уточнені списки осіб, які мають право на земельну частку (пай); розглядають та погоджують проекти землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) тощо. Відповідно до ч.2 ст.7 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» у проекті землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) визначаються місце розташування земельних ділянок, їх межі та площі сільськогосподарських угідь, що підлягають розподілу між власниками земельних часток (паїв), а також земельних ділянок, що передаються у комунальну власність, їх цільове призначення, обмеження в їх використанні. Згідно з ч.1, ч.3 ст.9 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» розподіл земельних ділянок у межах одного сільськогосподарського підприємства між власниками земельних часток (паїв), які подали заяви про виділення належних їм земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості), проводиться відповідною сільською, селищною, міською радою за місцем розташування земельних ділянок на зборах власників земельних часток (паїв) згідно з проектом землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв). Результат розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) у межах одного сільськогосподарського підприємства оформляється відповідним протоколом, що підписується власниками земельних часток (паїв), які взяли участь у їх розподілі. До протоколу про розподіл земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) додаються проект землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв), список осіб, які взяли участь у їх розподілі. б. норми процесуального права. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.2 ст.76 ЦПК України дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до ч.2 ст.89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно з ч.1 ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. 6. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. Зі змісту довідки Шумської міської ради Тернопільської області №300 від 3 вересня 2020 року (а.с.211 т.1) вбачається, що на час відкриття спадщини [PERSON] проживала разом з [PERSON] в домоволодінні по [ADDRESS] . Ця обставина свідчить про те, що позивач прийняв спадщину, що відкрилась після смерті [PERSON] , та на підставі ч.5 ст.1268 ЦК України набув право власності на земельну ділянку площею 0,9318 га з кадастровим номером 3220883200:03:002:0172 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Гірської сільської ради Бориспільського району. Допитаний в судовому засіданні у якості свідка ФОП [PERSON] повідомив суду, що він здійснював виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) [PERSON] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Гірської сільської ради Бориспільського району приблизно в 2019-2020 році. Однак він точно не пам`ятає обставини виготовлення технічної документації із землеустрою, зокрема, хто давав йому сертифікат на право на земельну частку (пай) та схему поділу земель колективної власності на земельні частки. В технічній документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) [PERSON] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Гірської сільської ради Бориспільського району (а.с.143-175 т.2) міститься заява відповідача (а.с.150 т.2), в якій [PERSON] просила виділити в її власність земельну ділянку за рахунок паю під № [NUMBER] . Однак в списку громадян-власників сертифікатів, яким надавались в натурі земельні ділянки згідно схеми поділу земель колективної власності на земельні частки (а.с.48-50 т.1), що є складовою технічної документації зі складання державних актів на право приватної власності на землю власникам земельних часток (паїв) в межах Гірської сільської ради Бориспільського району (а.с.44-76 т.1), вбачається, що під №30 значиться не відповідач, а зовсім інша [PERSON] , спадкоємицею якої була [PERSON] . Право означеної [PERSON] на земельну частку (пай) підтверджувалось відповідним сертифікатом серії КВ №0247066 від 18 листопада 1997 року (а.с.19 т.1), тоді як [PERSON] , яка є відповідачем в цій цивільній справі, успадкувала право на іншу земельну частку (пай), право на яку підтверджувалось сертифікатом серії КВ №0247065, виданим на ім`я [PERSON] (а.с.119 т.2). Зокрема, в технічній документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) [PERSON] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Гірської сільської ради Бориспільського району (а.с.143-175 т.2) помилково міститься сертифікат на право на земельну частку (пай) серії КВ №0247066, виданий 18 листопада 1997 року на ім`я [PERSON] , а не сертифікат на право на земельну частку (пай) серії КВ №0247065, виданий 18 листопада 1997 року на ім`я [PERSON] . Вказана особа взагалі відсутня в списку громадян-власників сертифікатів, яким надавались в натурі земельні ділянки згідно схеми поділу земель колективної власності на земельні частки (а.с.48-50 т.1). Аналіз наведених обставин свідчить про те, що приватизація земельної ділянки площею 0,9318 га з кадастровим номером 3220883200:03:002:2794 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Гірської сільської ради Бориспільського району, була проведена з порушенням Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)». Набуття відповідачем права власності на вказану земельну ділянку унеможливлює здійснення [PERSON] права власності на успадковану нею земельною ділянкою. З огляду на це суд висновує, що з метою захисту права власності позивача на землю належить визнати незаконним та скасувати рішення Гірської сільської ради №1874-93-VІІ від 4 вересня 2020 року, а також скасувати державну реєстрацію за [PERSON] права власності на земельну ділянку площею 0,9318 га з кадастровим номером 3220883200:03:002:2794 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Гірської сільської ради Бориспільського району. Водночас, визнання недійсним рішення органу місцевого самоврядування не ґрунтується на ч.1 ст.393 ЦК України. Крім того, відсутня потреба у додатковому визнанні недійсним рішення Гірської сільської ради №1874-93-VІІ від 4 вересня 2020 року, що і так підлягає скасуванню як незаконне. Тому у задоволенні позову в частині вказаної вимоги [PERSON] слід відмовити. Суд звертає також увагу на те, що в порядку спадкування [PERSON] набула право власності на земельну ділянку площею 0,9318 га з кадастровим номером 3220883200:03:002:0172 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Гірської сільської ради Бориспільського району. Однак зі змісту інформаційної довідки з Державного земельного кадастру від 16 серпня 2023 року (а.с.125 т.2) вбачається, що земельна ділянка з вказаним кадастровим номером вже зареєстрована за [PERSON] . Це свідчить про те, що за позовною вимогою про визнання права власності на вказану земельну ділянку повинна відповідати не [PERSON] , а [PERSON] . Ця обставина є підставою для відмови у задоволенні позову в частині означеної позовної вимоги. Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 7 жовтня 2020 року у справі №705/3876/18 (провадження №61-697св20), зі змісту якої вбачається, що встановлення судом відсутності у відповідача обов`язку відповідати за позовом є беззаперечною підставою для ухвалення судового рішення про відмову у позові. В такому випадку суд зобов`язаний вказати особу, яка повинна відповідати за позовом - тобто, належного відповідача. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі №523/9076/16-ц. З огляду на це суд висновує про відсутність підстав для визнання за [PERSON] права власності на земельну ділянку площею 0,9318 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Гірської сільської ради Бориспільського району. Тому у задоволенні позову в частині цієї вимоги належить відмовити також. 7. Розподіл судових витрат. Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. [PERSON] сплатила судовий збір в розмірі 3220 гривень 80 копійок. Ця обставина підтверджується квитанцією від 16 лютого 2023 року (а.с.12 т.1). Пред`явлений нею позов задоволений частково, а саме задоволені дві позовні вимоги з трьох. З огляду на це суд висновує про те, що з [PERSON] на користь позивача слід стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 2147 гривень 20 копійок (3220,80 : 3 х 2). [PERSON] витратила грошові кошти в розмірі 5000 гривень 00 копійок на оплату професійної правничої допомоги. Ці обставини підтверджується договором-доручення від 15 серпня 2023 року (а.с.211 т.2), детальним описом виконаної роботи, надання послуг від 15 серпня 2023 року (а.с.213 т.2), актом приймання-передачі наданих послуг від 18 серпня 2023 року (а.с.214 т.2), рахунком-фактурою від 18 серпня 2023 року (а.с.215 т.2) та банківським підтвердженням (а.с.216 т.2). Встановлено, що одна позовна вимога залишилась незадоволеною. З огляду на це суд висновує про те, що з позивача на користь [PERSON] належить стягнути витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1666 гривень 67 копійок (5000 :3).

Outcome: partial