Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-20 00:00:00

Адвокат Гулян Я.В., яка діє від імені та в інтересах позивача [PERSON] , звернулася до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області з вищезазначеним позовом, відповідно до якого просить суд зняти арешт з 1/2 частини житлового будинку по [ADDRESS] , що належить [PERSON] , накладений постановою відділу ДВС Олександрійського МРУЮ від 18.02.2016 року у виконавчому провадженні [NUMBER], номер запису обтяження 13407276 (спеціальний розділ). В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина, що складається з житлового будинку по [ADDRESS] частка якого належала матері позивача на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 04.09.2010року, та 1/2, як спадщина, що прийнята, але не оформлена нею після смерті брата позивача та сина - [PERSON] , який помер [INFO] . Відповідно до ст.1261 ЦК України позивач є спадкоємцем першої черги за законом. Крім того, згідно заповіту від 12.07.2011 року вона також є і спадкоємцем за заповітом після смерті своєї матері. Спадщину позивач прийняла, оскільки протягом шестимісячного строку від дня відкриття спадщини, звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Інших спадкоємців, крім неї, немає. Однак, при оформленні спадщини нотаріусом виявлено, що на 1/2 частці житлового будинку, належній [PERSON] , спадщину після якого прийнято [PERSON] наявний арешт, що перешкоджає видачі свідоцтва про право на спадщину. У зв`язку з цим приватним нотаріусом Олександрійського районного нотаріального округу Кібальнік О.Ф. надано позивачу відповідний лист від 21.09.2023 р. з роз`ясненнями. Як вбачається з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, арешт на 1/2 частку будинку, належну [PERSON] , накладено на підставі постанови про арешт майна боржника, винесеної відділом ДВС Олександрійського МРУЮ від 18.02.2016р. На відповідний адвокатський запит Олександрійським відділом державної виконавчої служби надано відповідь за № 103967 від 27.09.2023р., з якої вбачається, що арешт було накладено в межах виконавчого провадження [NUMBER] з примусового виконання виконавчого листа №2-1089 від 02.07.2002р. про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] [INFO] та доньки [PERSON] , [INFO] . При цьому, виконавче провадження було закінчено на підставі п.3 ч.1 ст.39 ЗУ «Про виконавче провадження», однак підстави, передбачені ст.59 ЗУ «Про виконавче провадження», для зняття арешту були відсутні, у зв`язку з чим рекомендовано звернутись до суду. Подальша чинність арешту обмежує права позивача в отриманні свідоцтва про право на спадщину та вільно користуватись і розпоряджатись майном, і дає підстави для звернення до суду з позовом про зняття арешту з вказаного нерухомого майна. Позивач та її представник в судове засідання не з`явились, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі та участі позивача, на позовних вимогах наполягають та просять їх задовольнити. Третя особа свого представника в судове засідання не направила, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджується довідкою про доставку електронного документа, причини неявки представника не повідомила, заперечення на позов від неї на адресу суду не надходили. При цьому, в судове засідання, призначене на 25.01.2024 року о 10 год 00 хв, третьою особою було подано клопотання про розгляд справи без участі її представника. Відповідач [PERSON] двічі в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином шляхом направлення судових повісток на адресу місця її проживання, зареєстровану в установленому порядку, однак поштові відправлення повернулись на адресу суду з відміткою про невручення у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою. Причини неявки [PERSON] не повідомила, будь-яких заяв та клопотань не подала, відзив на позов від неї на адресу суду не надходив. Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. 21.02.2023 року на підставі наявних у справі доказів, відповідно вимог ст. ст. 280, 281 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №347691529 від 22.09.2023 року 1/2 частка житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право на спадщину від 04.09.2010 року, посвідченого Світловодською міською державної нотаріальною конторою за р№2896, належала [PERSON] , а інша 1/2 частка вказаного житлового будинку на підставі свідоцтва про право на спадщину від 04.09.2010 року, посвідченого Світловодською міською державної нотаріальною конторою за р№2894 - [PERSON] . При цьому, згідно вказаної інформаційної довідки, постановою відділу ДВС Олександрійського МРУЮ від 18.02.2016 року на 1/2 частку житлового будинку, яка належала [PERSON] , накладено арешт з забороною її відчуження. Відповідно до копії свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , [PERSON] [INFO] помер. Згідно з відповіддю, наданою Олександрійським відділом ДВС в Олександрійському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) 27.09.2023 року №103967, на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження [NUMBER] з примусового виконання виконавчого листа №2-1089 від 02.07.2002 року, виданого Олександрійським міським судом Кіровоградської області про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , та дочки [PERSON] , [INFO] . 18.02.2016 року старшим державним виконавцем Бевз Л.В. було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження у зв`язку з наявною заборгованістю в сумі 31 260,75 грн. 25.06.2018 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження відповідно до п.3 ч.1 ст.39 ЗУ «Про виконавче провадження». Відповідно до відповіді, наданої приватним нотаріусом Олександрійського районного нотаріального округу Кібальник О.Ф. 21.09.2023 року №135/02-14, у зв`язку з наявністю арешту, накладеного на нерухоме майно - 1/2 частку житлового будинку з відповідною часткою господарсько-побутових будівель, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , належну [PERSON] , померлому [INFO] , спадщину якого прийняла [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкоємцем якої відповідно до заповіту є [PERSON] , видача свідоцтва про право на спадщину відповідно до пп.4.17 п.4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затримується до зняття арешту. Згідно з свідоцтва серія [NUMBER] , [PERSON] [INFO] померла. Відповідно до копії свідоцтва серія [NUMBER] , про народження [PERSON] , [INFO] , його матір`ю є [PERSON] . Як свідчить довідка Квартального комітету №3 Олександрійської міської ради від 31.08.2021 року №814, яка наявна в матеріалах спадкової справи №33/2021, заведеної після смерті [PERSON] , [PERSON] , який помер [INFO] , до дня своєї смерті постійно проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Разом з ним за вказаною була зареєстрована також його мати - [PERSON] , 1934 року народження. Згідно наявної в матеріалах спадкової справи №33/2021, заведеної після смерті [PERSON] , довідки Квартального комітету №3 Олександрійської міської ради від 30.08.2021 року №817, [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , з 14.01.1964 року і до дня своєї смерті постійно проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Інших зареєстрованих осіб за вказаною адресою немає. Відповідно до копії заповіту від 12.07.2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Олександрійського міського нотаріального округу Стенюхіною І.В., [PERSON] заповідала все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що їй належало на день її смерті, а також все те, на що вона за законом мала право, заповідала [PERSON] , [INFO] . Згідно з копією свідоцтва серія [NUMBER] про народження [PERSON] , [INFO] , її матір`ю є [PERSON] . Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] [PERSON] 25.07.1981 року уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на [PERSON] . Отже, судом встановлено, що позивач є спадкоємицею усього майна, яке належало на день смерті її матері [PERSON] , в тому числі житлового будинку по [ADDRESS] частка якого належала матері на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 04.09.2010 року та на частку житлового будинку яку остання фактично прийняла відповідно до ч.2 ст.1268 ЦК України після смерті сина, [PERSON] , однак не оформила її. При цьому, позивач реалізувати своє право власності у повній мірі не може у зв`язку з арештом, накладеним на 1/2 частку вказаного житлового будинку, яка належала її братові [PERSON] до того, як була фактично прийнята у спадщину матір`ю позивача. Також суд звертає увагу, що відповідно до вимог ч.4 ст.1268 ЦК України на час відкриття спадщини, тобо станом на 18.07.2016 року, неповнолітні діти: син [PERSON] , [INFO] , та дочка [PERSON] , [INFO] , вважаються такими, що прийняли спадщину після смерті [PERSON] , крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Відповідно до листа В.о. завідувача Першої олександрійської державної нотаріальної контори Кіровоградської області Ліб В. від 29 січня 2024 року за ви.№131/01-16 спадкова справа шодо померлого [INFO] [PERSON] , станом на 29 січня 2024 року в Першій олександрійській державній нотаріальній конторі згідно книг обліку і реєстрації спадкових справ 2016-2024 року та Алфавітних книг обліку спадкових справ 2016-2024 року не заводились. Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Вимоги позивача, що ґрунтуються на його праві на спадщину на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Така позиція викладена в постанові Верховного Суду України № 6-26цс13 від 15 травня 2013 року, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов`язковою для суду. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. На сьогодні позивач, яка прийняла спадщину, має намір оформити свідоцтво про право на спадщину, проте через наявність арешту на спадкове майно, позбавлена можливості це зробити. Таким чином, накладений арешт на спадкове майно порушує право спадкоємця, позивача у справі, на отримання свідоцтва про спадщину. Згідно з відповіддю, наданою Олександрійським відділом ДВС в Олександрійському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) 27.09.2023 року №103967, виконавче провадження [NUMBER] з примусового виконання виконавчого листа №2-1089 від 02.07.2002 року, виданого Олександрійським міським судом Кіровоградської області про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , та дочки [PERSON] , [INFO] , закінчене відповідно до п.3 ч.1 ст.39 ЗУ «Про виконавче провадження». Згідно п.3 ч.1 ст.39 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі, зокрема, припинення юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва, смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника. Для вирішення питання про зняття арешту з нерухомого майна боржника [PERSON] рекомендовано звернутися до суду. Виходячи з викладеного вище, на час звернення з заявою до суду за наявності арешту (обтяження) накладеного на майно, порушується право позивача на отримання спадщини, внаслідок чого вона позбавлена змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися спадковим майном, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття арешту з майна, а тому позов слід задовольнити. Враховуючи те, що позивач не наполягала на стягненні судових витрат з відповідача, судові витрати слід залишити по фактично понесеним. На підставі викладеного та

Outcome: approved