Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області із заявою, в якій просить встановити факт його проживання із [PERSON] , на час відкриття спадщини. В обґрунтування заяви зазначив, що [INFO] \~ в с. Сердюківка Черкаської області померла його мати [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 2,66 га для ведення\~ товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 7123788000:02:002:0249 в адміністративних межах\~ Сердюківської сільської ради\~\~ Черкаського району Черкаської області. За життя [PERSON] склала заповіт, яким все своє майно заповіла йому, [PERSON] . Після смерті матері заявник не звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, оскільки проживав разом із матір`ю [PERSON] без реєстрації в [ADDRESS] . Встановлення наведеного факту необхідне для оформлення спадщини, встановити факт іншим способом неможливо. Заявник та представник заявника в судовому засіданні 07 лютого 2024 року заявлені вимоги підтримали в повному обсязі з підстав, зазначених у заяві. В подальшому розгляд справи\~ заявник та його представник просили проводити без їх участі. Представник заінтересованої особи виконавчого комітету Тернівської сільської ради - в судове засідання не з`явився. Сільський голова надав суду заяву в якій розгляд справи просив проводити без участі представника сільської ради, проти задоволення заяви не заперечував. Суд заслухавши пояснення учасників справи, пояснення свідків, дослідивши письмові докази приходить до наступного. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] в с. Сердюківка Черкаського району\~ Черкаської області [INFO] померла\~ [PERSON] . Згідно державного акту\~ на право власності\~ на земельну ділянку серії ЧР №054230 померлій належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,66 га, яка розташована в межах Сердюківської сільської ради Смілянського району Черкаської області. Як вбачається з заповіту посвідченого Островською В.В. секретарем Сердюківської сільської ради 20 червня 2000 року,\~ [PERSON] все своє майно заповіла [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 26 лютого 1960 року,\~ матір`ю\~ [PERSON] , [INFO] є [PERSON] . Згідно довідки виконавчого комітету Тернівської сільської ради №162 від 06 вересня 2023 року, [PERSON] \~ була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Разом із [PERSON] постійно проживав без реєстрації з 2013 року по 24 лютого 2018 року [PERSON] . Аналогічна інформація зазначена також в акті про факт проживання особи без реєстрації від 06 вересня 2023 року. Допитані в судовому засіданні 07 лютого 2024 року свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили суду, що [PERSON] \~ дійсно з 2013 року проживав разом з матір`ю\~ [PERSON] по [ADDRESS] . Проживав за вказаною адресою до смерті, а саме до [INFO] та і після смерті. Відповідно до довідки\~ завідувача Смілянської державної нотаріальної контори від 13 лютого 2024 року після смерті [PERSON] до Смілянської державної нотаріальної контори з заявами про прийняття/відмову від прийняття спадщини ніхто не звертався, спадкова справа в Смілянській державній нотаріальній конторі не заводилась. Відповідно до положень ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 нього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до абз. 3 п. 3 роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст. 29, ч. 2 ст. 1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця. Частиною 1 статті 1296 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Згідно з пп. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем. Як випливає із п.3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення. Суд зазначає, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Пунктом 5 частини 2 статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування", виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому розглядаються заяви про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Пунктом 23 зазначеної постанови встановлено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Тобто, для підтвердження прийняття спадщини має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця за законом чи заповітом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. З урахуванням досліджених судом документів, а також показів свідка, судом встановлено, що [PERSON] дійсно до дня смерті матері [PERSON] проживав без реєстрації разом з нею у будинку [ADDRESS] . Оскільки в позасудовому порядку заявник позбавлений можливості встановити наведений факт, а встановлення даного факту має для нього юридичне значення, суд вважає за можливе задоволити його заяву в повному обсязі. Відповідно до ч.7 ст.294 ЦПК України при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі наведеного,

Outcome: approved