Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-25 00:00:00

В провадженні Дарницького районного суду м. Києва перебувала цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Баранець Алла Миколаївна про визнання недійсним договору довічного утримання та скасування запису про державну реєстрацію права власності. Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 06 лютого 2024 року позов [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Баранець Алла Миколаївна про визнання недійсним договору довічного утримання та скасування запису про державну реєстрацію права власності задоволено, зокрема визнано договір довічного утримання, укладений 28.11.2018 року між [PERSON] та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баранець Аллою Миколаївною і зареєстрований у реєстрі за №1172, недійсним. Скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 44296370, прийняте приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баранець Аллою Миколаївною 28.11.2018 року щодо реєстрації за [PERSON] права власності на квартиру [ADDRESS] у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (номер запису про право власності - 29151606) та розподіллено судові витрати. 21 лютого 2024 року представник позивача [PERSON] - [PERSON] після ухвалення вказаного судового рішення звернувся до суду з заявою про винесення додаткового рішення по даній цивільній справі, щодо стягнення судових витрат у розмірі 49 041,30 грн. за проведення експертних досліджень та витрати на правничу допомогу. За положеннями ч. 4 ст. 270 ЦПК України, у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Зважаючи на відсутність необхідності у виклику сторін для вирішення даного питання, суд вважає за можливе проводити розгляд без виклику учасників справи. Дослідивши матеріали справи, суддяприходить до висновку про необхідність ухвалення додаткового рішення у справі з огляду на наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Як вбачається з вказаної норми права, вона містить вичерпний перелік підстав винесення додаткового рішення після проголошення рішення суду. Частиною 1 ст. 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Враховуючи вищевикладене, дослідивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що оскільки питання про судові витрати в частині витрат за проведення експертного дослідження, не було вирішено при ухваленні рішення, тому слід ухвалити додаткове рішення про стягнення з відповідачів на користь позивача судових витрат у розмірі 49 041,30 грн. При цьому, в описовій та прохальній частині заяви про ухвалення додаткового рішення, заявником не вказано цифрового визначення розміру витрат, які були понесені позивачем на правничу допомогу, а відтак у прийнятті додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу, слід відмовити На підставі викладеного,

Outcome: partial