Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-26 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Позов мотивує тим, що 12 лютого 2010 року, між нею та [PERSON] було укладено шлюб. У шлюбі у них народився син - [PERSON] , [INFO] , Розірвання шлюбу в адміністративному порядку державним органом РАЦСу є неможливим. Підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що спільне життя у позивача з відповідачем не склалося. У них відсутні будь-які спільні інтереси та взаєморозуміння одне з одним. Також у позивача з відповідачем кардинально різні погляди на сімейне життя та провадження спільного побуту. На підставі усього цього вони повністю втратили почуття любові та поваги один до одного, стали абсолютно чужими людьми. Спільного господарства з відповідачем не ведуть. Крім цього, вони неодноразово намагалися владнати конфлікти, але, на жаль, всі спроби врятувати сім`ю виявились марними. Вважають, що за таких обставин цей шлюб існувати не може. В результаті таких взаємовідносин, ведення між позивачем та відповідачем спільного господарства та сумісне проживання остаточно припинено. Подальше існування шлюбу шкодить їх інтересам, так як шлюб існує лише формально. Ухвалою від 02.02.2024 провадження в зазначеній справі відкрито, постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін на 27.02.2024. Копію ухвали з позовною заявою та додатками направлено відповідачу. Як вбачається з повернутої кореспонденції, яка направлялась на адресу відповідача, така ним не отримувалась. Відправлення повернуто за зворотною адресою, причина повернення: "адресат відсутній за вказаною адресою". Пунктом 2 ч. 7 ст.\~128\~ЦПК України визначено, що судова повістка фізичній особі направляється за адресою її місця проживання чи перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відтак, суд доходить висновку про належне вжиття всіх заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд даної справи, а тому суд, у відповідності до вимог п. 2 ч. 7 ст.\~128\~ЦПК України вважає відповідача належним чином повідомленим про дату, час, місце та порядок судового розгляду зазначеної справи. Відповідно до ч. 5\~ст. 279 ЦПК України\~суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Відповідачем ані клопотання про розгляд справи за участю сторін, ані відзиву на позовну заяву суду не надано. У відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов є підставним та підлягає задоволенню з огляду на таке. Статтею 51 Конституції України\~передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні положення містяться у частині 1\~статті 24 Сімейного кодексу України, якою передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Положеннями частин 3 та 4\~Сімейного кодексу України\~визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Отже, одним із принципів побудови сімейних та шлюбних відносин є принцип вільної згоди та добровільності їх існування. Шлюбні відносини тривають доти, доки існує бажання подружжя і надалі виконувати сімейні функції і надалі реалізовувати завдання сім`ї. Кожен з подружжя у будь-який час за наявності підстав, які унеможливлюють подальше шлюбне життя, має право висловити своє бажання розірвати шлюбні відносини. Реалізація цього права, яким наділений кожен з подружжя, повинна відбуватися з чіткім дотриманням матеріальних та процесуальних норм, для запобігання порушення інтересів іншого з подружжя або прав та інтересів дітей. Згідно з частиною 2\~статті 104 Сімейного кодексу України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] 12 лютого 2010 року уклала з [PERSON] шлюб, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану міста Дрогобича Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Львівської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 44 від 12.02.2010 р. та видано Свідоцтво про шлюб Серії [NUMBER] . У шлюбі у сторін народився син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією Свідоцтва про народження Серії [NUMBER] . Частиною 3\~статті 105 Сімейного кодексу України\~передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Позивачка скористалась даним правом та звернулась до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу, оскільки не має наміру зберігати шлюб з відповідачем. Як встановлено, причиною припинення шлюбно-сімейних відносин сім`ї сторін по справі являється те, що між подружжям втрачено почуття любові одне до одного. Сім`я розпалася та існує формально. Подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. При таких обставинах суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, внаслідок чого їхній шлюб слід розірвати. Після розірвання шлюбу прізвище відповідачки залишити без змін. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, так як позов задоволено, з відповідача в користь позивача слід стягнути сплачений нею судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved