Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-19 00:00:00

Позивач 19.01.2024 звернувся до суду з зазначеним позовом у якому просить стягнути з відповідача на його користь нараховану, але не виплачену заробітну плату у розмірі 45379,87 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 14.02.2020 по 22.08.2023 перебував у трудових відносинах з відповідачем, звільнився за власним бажанням на підставі ст.38 КЗпП. На час звільнення у відповідача перед ним утворилася заборгованість з виплати заробітної плати на загальну суму 45379,87 грн, яку відповідач в добровільному порядку не сплачує. У зв`язку з зазначеним змушений звернутися до суду з вимогою про стягнення на його користь з відповідача заборгованості з виплати заробітної плати. Ухвалою суду від 22.01.2024 позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, слухання справи призначено на 10:00 20.02.2024, без повідомлення (виклику) сторін, відповідачу встановлено строк на подання відзиву. Станом на 20.02.2024 клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін до суду не надходило. Відповідач повідомлений про час та місце розгляду справи, надав до суду відзив у якому зазначає, що заборгованість за квітень у розмірі 877,82 грн стягненню не підлягає, оскільки є страховими коштами та є допомогою у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, яка підлягає оплаті за рахунок Пенсійного фонду України, просить врахувати що на момент надання відзиву зазначені кошти були перераховані позивачу. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] перебував у трудових відносинах з АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання - ІНЖИНІРИНГ» з 14.02.2020 по 22.08.2023, що підтверджується копією трудової книжки (а.с.3). Між сторонами склалися трудові правовідносини, що регулюються КЗпП України та ЗУ «Про оплату праці». Згідно ст. 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Відповідно до ч. 1 ст. 115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. У відповідності до ч. 1 ст. 21 ЗУ «Про оплату праці», працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. У разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку (ч.1 ст.117 КЗпП України). Судом встановлено, що в день звільнення позивача АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання - ІНЖИНІРИНГ» не виплатило належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у ст.116 КЗпП України. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як вбачається з доданого до позову розрахунку заборгованості (а.с.8) заборгованість відповідача перед позивачем за період липень-серпень 2022 року, червень-серпень 2023 року становить 44502,05 грн., а також заборгованість ФСС за квітень 2023 року у розмірі 877,82 грн. Відповідачем до відзиву долучено докази часткового погашення заборгованості, а саме виплачено заборгованість за квітень 2023 року у розмірі 877,82 грн. Відповідно до вимог ст. ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. Враховуючи зазначене, часткове погашення заборгованості відповідачем, з АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання - ІНЖИНІРИНГ» на користь позивача підлягає стягненню заборгованість із заробітної плати у розмірі 44502,05 грн. Оскільки позивачі у справах про стягнення заробітної плати відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнені від сплати судового збору, на підставі ч. 1 статті 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 грн. за вимогу про стягнення заробітної плати.

Outcome: approved