Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-12 00:00:00

28 березня 2023 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшов позов [PERSON] до Комунального некомерційного підприємства «Одеський Регіональний Клінічний Пропухлинний Центр» Одеської обласної ради про визнання протиправним наказу та стягнення грошових коштів за вимушено пропущені дня в період відсторонення від виконання посадових обов`язків. В обґрунтування позову зазначено, що 06.07.2021 року наказом генерального директора комунального некомерційного підприємства «Одеський обласний онкологічний диспансер» Одеської обласної ради» № 166-к [PERSON] прийнято на посаду заступника генерального директора. З 12.07.2021 року [PERSON] працює на посаді заступника генерального директора з фінансово-економічних питань та інноваційного розвитку комунального некомерційного підприємства «Одеський обласний онкологічний диспансер» Одеської обласної ради». 03.06.2022 року рішенням Одеської обласної ради № 431-VIII комунальному некомерційному підприємству «Одеський обласний онкологічний диспансер» Одеської обласної ради» змінено назву на комунальне некомерційне підприємство «Одеський регіональний клінічний протипухлинний центр» Одеської обласної ради» (далі КНП «ОРКПЦ «ООР»). 23.12.2022 року розпорядженням Одеської обласної ради № 823/2022-ОР призначено проведення службового розслідування та 25.01.2023 року наказом в.о. генерального директора комунального некомерційного підприємства «Одеський регіональний клінічний протипухлинний центр» Одеської обласної ради» № 50-к по особовому складу працівників [PERSON] , заступника генерального директора з фінансово-економічних питань та інноваційного розвитку КНП «ОРКПЦ» ООР», відсторонено від виконання обов`язків на посаді з 25.01.2023 року на час проведення службового розслідування з припиненням нарахування та виплати заробітної платні на час відсторонення від роботи. 25.01.2023 року [PERSON] ознайомлений з оскаржуваним наказом, про що свідчить відповідна помітка. 30.01.2023 року розпорядженням в.о. генерального директора КНП «ОРКПЦ» ООР» № 02 [PERSON] обмежено доступ на територію та до приміщень вказаного підприємства. 22.03.2023 року на особисто електронну пошту [PERSON] отримано наказ в.о. генерального директора КНП «ОРКПЦ» ООР» № 285/23-к, яким скасовано наказ № 50-к від 25.01.2023 року. Звертаючись до суду, Позивач вважав, що наказ в.о. генерального директора КНП «ОРКПЦ «ООР» № 50-к від 25.01.2023 по особовому складу про відсторонення [PERSON] від виконання обов`язків на посаді з 25.01.2023 на час проведення службового розслідування з припиненням нарахування та виплати заробітної платні на час відсторонення від роботи, а також розпорядження в.о. генерального директора КНП «ОРКПЦ» ООР» № 02 від 30.01.2023 про обмеження доступу на територію та приміщень КНП «ОРКПЦ» ООР» є такими, що прийняті з порушенням вимог трудового законодавства, оскільки він не міг бути відстороненим від виконання посадових обов`язків через те, що розпорядження, на яке посилається в.о. генерального директора КНП «ОРКПЦ» ООР», як на підставу відсторонення, про проведення службового розслідування було прийнято щодо іншої особи. Вказане свідчить про протиправність прийняття оскаржуваного наказу. Також зазначив, що наказ в.о. генерального директора КНП «ОРКПЦ «ООР» № 50-к від 25.01.2023 року по особовому складу про відсторонення його від виконання обов`язків на посаді з 25.01.2023 є протиправним ще й на тій підставі, що в розпорядженні, на яке посилається в.о. генерального директора КНП «ОРКПЦ» ООР», як на підставу відсторонення, про проведення службового розслідування не було нічого зазначено щодо [PERSON] (або ж формулюванням «інших посадових осіб»), а будь-яких інших даних, що свідчили б про підстави для притягнення до відповідальності [PERSON] , надано не було. У зв`язку з вищевикладеним, просив визнати противоправним наказ Комунального некомерційного підприємства «Одеський регіональний клінічний протипухлинний центр» Одеської обласної ради» № 50-к від 25.01.2023 по особовому складу про відсторонення [PERSON] від виконання обов`язків на посаді з 25.01.2023 року на час проведення службового розслідування з припиненням нарахування та виплати заробітної платні на час відсторонення від роботи; Зобов`язати Комунальне некомерційне підприємство «Одеський регіональний клінічний протипухлинний центр» Одеської обласної ради» відшкодувати на його користь 342 347 гривень 20 коп. за вимушено пропущені робочі дні в період його відсторонення від виконання посадових обов`язків. Ухвалою суду від 29 березня 2023 року відкрито провадження по справі, встановлено спрощений порядок розгляду справи. 10 травня 2023 року від представника Відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, у відповідності до якого правовою підставою для прийняття наказу від 25.01.2023 року № 50-к про відсторонення [PERSON] від виконання обов`язків на посаді є Порядок проведення службового розслідування, що затверджений постановою КМУ від 13.06.2000 року № 950 та п.п. 7.1 п.7 Правил внутрішнього трудового розпорядку КНП «ОРКПЦ» ООР», згідно якого при ініціюванні питання проведення службового розслідування, за рішенням генерального директора, працівник Підприємства може бути відсторонений від роботи. Фактичними підставами для прийняття оскаржуваного наказу від 25.01.2023 року № 50-к про відсторонення [PERSON] від виконання обов`язків на посаді є накази в.о. генерального директора КНП «ОРКПЦ» ООР» від 23.01.2023 року № 42, від 23.01.2023 року № 44, від 24.01.2023 року № 45 щодо проведення службових розслідувань стосовно низки обставин, які могли свідчити про порушення працівниками КНП «ОРКПЦ» ООР» вимог законодавства. Зазначені обставини було з`ясовано під час проведення службового розслідування стосовно керівника КНП «ОРКПЦ» ООР», яке проводилося на підстави розпорядження Одеської обласної ради від 23.12.2022 року № 823/2022-ОР. Оскільки заступники генерального директора КНП «ОРКПЦ» ООР» призначаються на посаду та звільняються генеральним директором КНП «ОРКПЦ» ООР», рішення щодо відсторонення зазначених осіб приймаються саме генеральним директором КНП «ОРКПЦ» ООР», як суб`єктом дисциплінарної влади. Стосовно наведеного у позовній заяві розрахунку середнього заробітку за час вимушеного прогулу зазначають, що під час відсторонення від роботи з 25.01.2023 року (відповідно до наказу в.о. генерального директора КНП «ОРКПЦ» ООР» від 25.01.2023 року № 50-к) по 21.03.2023 року (відповідно до наказу в.о. генерального директора КНП «ОРКПЦ» ООР» від 21.03.2023 р. № 285/23-к) [PERSON] , у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності нараховувалася як за рахунок КНП «ОРКПЦ» ООР», так і за рахунок Пенсійного фонду України допомога по тимчасовій працездатності, як компенсація втрати заробітної плати. Тривалість тимчасової втрати [PERSON] працездатності за вказаний період складає 30 календарних днів. Окрім цього, позивачем на підтвердження розміру середнього заробітку за час вимушеного прогулу надано довідку про заробітну плату. Проте, відповідно до п. 4 розділу IІІ Порядку обчислення середньої заробітної плати при обчисленні розміру середньої заробітної плати враховуються не всі нараховані суми заробітної плати. Сума середньої заробітної плати [PERSON] є меншою за його заробітну плату за відповідний період, що підтверджується довідкою про середню заробітну плату (дохід). 13 червня 2023 року від представника Позивача до суду надійшла відповідь на відзив. 19 червня 2023 року від представника Відповідача до суду надійшла заперечення на відповідь на відзив. 23 червня 2023 року від представника Позивача до суду надійшла заява про уточнення позовних вимог, у відповідності до якої просив визнати противоправним наказ Комунального некомерційного підприємства «Одеський регіональний клінічний протипухлинний центр» Одеської обласної ради» № 50-к від 25.01.2023 року по особовому складу про відсторонення [PERSON] від виконання обов`язків на посаді з 25.01.2023 року на час проведення службового розслідування з припиненням нарахування та виплати заробітної платні на час відсторонення від роботи; Зобов`язати Комунальне некомерційне підприємство «Одеський регіональний клінічний протипухлинний центр» Одеської обласної ради» відшкодувати на користь [PERSON] 289\~056, 30 гривень за вимушено пропущені робочі дні в період його відсторонення від виконання посадових обов`язків. В судовому засіданні 27 липня 2023 року учасники справи надали свої пояснення стосовно обставин справи. 29 вересня 2023 року представником позивача надіслано пояснення відносно обрахування суми середньо заробітної плати [PERSON] для розрахунку суми відшкодування за вимушено пропущені робочі дня в період відсторонення. 12 грудня 2023 року представником позивача було надано пояснення відносно необхідності відшкодування суми відшкодування за вимушено пропущені робочі дня в період відсторонення з врахуванням лише тих листків непрацездатності позивача, які вже були оплачені. 12 грудня 2023 року представником відповідача надіслано пояснення якими вказано, за які саме листи непрацездатності [PERSON] , що були відкриті в період відсторонення, були оплачені роботодавцем. 01 лютого 2024 року представником відповідача надано докази проведення розрахунку за листи непрацездатності [PERSON] . В судовому засіданні 13 лютого 2024 року представник Позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник Відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] працював на посаді заступника генерального директора фінансово-економічних питань та інноваційного розвитку комунального некомерційного підприємства «Одеський регіональний клінічний протипухлинний центр» Одеської обласної ради». 23 грудня 2022 року розпорядженням Одеської обласної ради № 823/2022-ОР призначено проведення службового розслідування та 25 січня 2023 року наказом в.о. генерального директора комунального некомерційного підприємства «Одеський регіональний клінічний протипухлинний центр» Одеської обласної ради» № 50-к по особовому складу працівників [PERSON] , заступника генерального директора з фінансово-економічних питань та інноваційного розвитку КНП «ОРКПЦ» ООР», відсторонено від виконання обов`язків на посаді з 25.01.2023 року на час проведення службового розслідування з припиненням нарахування та виплати заробітної платні на час відсторонення від роботи. Як вбачається з матеріалів справи та не заперечувалось учасниками справи, причина відсторонення було розпочате Одеською обласною радою службове розслідування стосовно можливого порушення з боку генерального директора КНП «ОРКПЦ» ООР» та інших посадових осіб Підприємства чинного законодавства. 30.01.2023 року розпорядженням в.о. генерального директора КНП «ОРКПЦ» ООР» № 02 [PERSON] обмежено доступ на територію та до приміщень вказаного підприємства. 22.03.2023 року [PERSON] отримано наказ в.о. генерального директора КНП «ОРКПЦ» ООР» № 285/23-к, яким скасовано наказ № 50-к від 25.01.2023 року. Звертаючись до суду, Позивач вважав, що наказ в.о. генерального директора КНП «ОРКПЦ «ООР» № 50-к від 25.01.2023 року по особовому складу про відсторонення [PERSON] від виконання обов`язків на посаді з 25.01.2023 року на час проведення службового розслідування з припиненням нарахування та виплати заробітної платні на час відсторонення від роботи, а також розпорядження в.о. генерального директора КНП «ОРКПЦ» ООР» № 02 від 30.01.2023 року про обмеження доступу на територію та приміщень КНП «ОРКПЦ» ООР» є такими, що прийняті з порушенням вимог трудового законодавства, оскільки, [PERSON] не міг бути відстороненим від виконання посадових обов`язків через те, що розпорядження, на яке посилається в.о. генерального директора КНП «ОРКПЦ» ООР», як на підставу відсторонення, про проведення службового розслідування було прийнято щодо іншої особи. Кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується (ст. 43 Конституції України). Зміст права на працю, закріпленого положеннями частин першої і другої\~статті 43 Конституції України, крім вільного вибору праці, включає також відповідні гарантії реалізації цього права. Вільний вибір передбачає різноманітність умов праці, проте сталими (обов`язковими) є гарантії захисту працівника від незаконного звільнення за будь-яких умов праці. Незалежно від підстав виникнення трудових правовідносин держава зобов`язана створювати ефективні організаційно-правові механізми для реалізації трудових правовідносин на рівні закону, а відсутність таких механізмів нівелює сутність конституційних прав і свобод працівника. Не може бути дискримінації у реалізації працівниками трудових прав. Порушення їх рівності у трудових правах та гарантіях є недопустимим, а будь-яке обмеження повинне мати об`єктивне та розумне обґрунтування і здійснюватись з урахуванням та дотриманням приписів\~Конституції України\~та міжнародних правових актів (абзаци перший і п`ятий підпункту 2.2 пункту 2, абзац дванадцятий пункту 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України (Другий сенат) у справі за конституційною скаргою [PERSON] щодо відповідності\~Конституції України\~(конституційності) положень частини третьої статті 40 Кодексу законів про працю України від 4 вересня 2019 року № 6-р(II)/2019). Трудові відносини в Україні врегульовані\~ Кодексу законів про працю України. Однією із гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений у статті 5-1 Кодексу законів про працю правовий захист від необґрунтованої відмови у прийняття на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи. Відсторонення працівників від роботи роботодавцем допускається у разі: появи на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння; відмови або ухилення від обов`язкових медичних оглядів, навчання, інструктажу і перевірки знань з охорони праці та протипожежної охорони; в інших випадках, передбачених законодавством (ст. 46 КЗпП України). Підстави відсторонення від роботи власником або уповноваженим органом визначені статтею 46 КЗпП України. Відсторонення від роботи це тимчасове позбавлення працівника, який перебуває у трудових відносинах із підприємством, можливості реального здійснення ним права на працю на підставі виявленого власником чи уповноваженим органом факту, через який він має право усунути або зобов`язаний усунути працівника від роботи. Відсторонення від роботи можливе лише у випадках, що передбачені законодавством. Про це оголошується наказом або розпорядженням керівника підприємства, установи чи організації, і про це працівник повинен бути повідомлений. Термін відсторонення встановлюється до усунення причин, що його зумовили. Працівник має право оскаржити наказ про відсторонення від роботи у встановленому законом порядку. Таким чином, відсторонення особи від роботи можливе за наявності передбачених законодавством обставин. Разом з тим за змістом\~статті 46 КЗпП України\~допускається відсторонення працівника або у випадках, перелічених у статті, або в інших випадках, які повинні бути також передбачені певним нормативним документом. Дана правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 01 квітня 2020 року у справі № 761/12073/18 (провадження № 61-13444св19) та від 23 січня 2019 року у справі № 755/6458/15-ц (провадження № 61-18651св18). Таким чином, перелік підстав для відсторонення працівника від роботи, який визначений статтею 46 Кодексу, не є виключним; положення цієї статті передбачають можливість його розширення, проте лише актами законодавства України. Право на працю та право заробляти працею на життя, яке гарантоване\~статтею 43 Конституції, включено до\~розділу ІІ Конституції\~і належить до основних прав і свобод людини та громадянина. Пунктом 1\~статті 92 Конституції України\~встановлено, що права і свободи громадянина, гарантії цих прав і свобод, основні обов`язки громадянина визначаються виключно законами України. Відсторонення від роботи є втручанням у право людини на працю та право заробляти працею на життя шляхом його обмеження, а тому, в силу положень пункту 1\~статті 92 Конституції України, таке втручання дозволено виключно законами України, а не локальними актами підприємства. Як вбачається з оскаржуваного наказу, правовою підставою для відсторонення [PERSON] від виконання посадових обов`язків є розпочате Одеською обласною радою службове розслідування стосовно можливого порушення з боку генерального директора КНП «ОРКПЦ» та інших посадових осіб Підприємства чинного законодавства, а саме: неналежного виконання посадовими особами своїх посадових обов`язків, що призвело до людських жертв (смерті громадян [PERSON] [PERSON] ), обставин зазначених у зверненні громадянки [PERSON] , доповідній записці начальника юридичного управління апарату Одеської обласної державної адміністрації, інших обставин, що стали підставою прийняття розпорядження № 823/22-ОР від 23.12.2022 року «Про проведення службового розслідування», беручи до уваги ту обставину, що [PERSON] за період. Що охоплює службове розслідування, перебував на посаді заступника генерального директора з фінансово-економічних питань та інноваційного розвитку. Та

Outcome: partial