Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-12 00:00:00

Акціонерне товариство «УНІВЕРСАЛ БАНК» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути заборгованість, яка виникла внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх кредитних зобов`язань. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 03.04.2019 між АТ «Універсал Банк» та [PERSON] підписано Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг «Monobank». 03.04.2019 відповідач звернулась до позивача із вказаною заявою про відкриття поточного рахунку № [NUMBER] та встановлення кредитного ліміту на суму, вказану у Мобільному додатку. Своїм підписом відповідач повністю та безумовно прийняла пропозицію Банку та погоджується з тим, що анкета-заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають Договір про надання банківських послуг. Для надання послуг Банк видає клієнту картку (платіжну картку). Платіжною карткою Банк резервує поточний рахунок, номер якого розміщено в анкеті-заяві. Відкриття рахунку здійснюється після: підписання клієнтом анкети-заяви; активації платіжної картки шляхом її сканування через мобільний додаток «Monobank». Банк надає інформацію про кредитний ліміт платіжної картки до її активації за допомогою Мобільного додатку та/або контанктного центру банку. Позивач свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав у повному обсязі, зарезервувавши та відкривши поточний відповідачу рахунок № [NUMBER] , встановивши ліміт використання кредиту у розмірі 5000,00 грн. Після підписання заяви відповідач взяла на себе зобов`язання оплачувати послуги банку, що виникають в результаті використання платіжних карток, згідно Тарифів. Однак, відповідач не дотримується даних умов, а саме не здійснює повернення кредиту у терміни та на умовах, визначних Умовами, Правилами та Тарифами. У зв`язку з порушенням умов вищезазначеного договору у відповідача виникла заборгованість у розмірі 10213,76 грн., яка складається з загального залишку заборгованості за наданим кредитом (за тілом кредиту). [PERSON] подала до суду зустрічний позов до АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» про визнання недійсним договору про надання банківських послуг від 03.04.2019, укладеного між нею та банком. В обгрунтування зустрічного позову зазначила, що на дату укладення кредитного договору вона була неповнолітньою та не мала повної цивільної дієздатності для того, щоб укладати кредитні договори, а її батьки своєї згоди на укладення кредитного договору не надавали. Представник АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» подав до суду відзив на зустрічну позовну заяву, в якій просив відмовити у її задоволенні та, зокрема, зазначив наступне. 03.04.2019 [PERSON] було підписано Анкету-заяву до договору про надання банківських послуг. Згідно Умов і Правил, Анкета-заява до договору про надання банківських послуг «Monobank» - це звернення клієнта до Банку з проханням відкрити йому банківський рахунок та /або надання йому інших банківських послуг на умовах, визначених Договором. Підписана клієнтом Анкета-заява є підтвердженням укладення кредитного договору. Після підписання Анкети-заяви [PERSON] було зарезервовано та відкрито поточний рахунок № [NUMBER] , що підтверджується довідкою про наявність рахунку та випискою про рух коштів. Зокрема, з виписки вбачається, що з моменту підписання Анкети-заяви [PERSON] почала користуватись карткою, попередньо поповнюючи її власними коштами. Тобто після відкриття рахунку кредитних відносин між АТ «Універсал Банк» та [PERSON] не виникло. Звертають увагу суду, що після підписання Анкети-заяви та відкриття рахунку клієнт може користуватись виключно власними коштами та взагалі не встановлювати кредитний ліміт або встановлювати його через певний проміжок часу, так як це є правом у рамках отримання банківських послуг. Таким чином, на момент підписання Анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг кредитного договору між сторонами не було укладено. Тому неповнолітня [PERSON] , будучи неповнолітньою, мала відповідний рівень дієздатності для того, щоб самостійно 03.04.2019 укласти правочин з АТ «Універсал Банк». Тож дозволу батьків не було потрібно. Враховуючи дату народження [PERSON] - [INFO] та те, що вперше кредитний ліміт їй було встановлено 20.08.2020 у розмірі 1000 грн., очевидно, що встановлення кредитного ліміту та користування кредитними коштами, а отже і виникнення кредитних правовідносин між сторонами відбулось вже після досягнення [PERSON] повноліття. 19 вересня 2023 року судом постановлено ухвалу, якою позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків. 19 жовтня 2023 року судом постановлено ухвалу про прийняття позову до розгляду, відкриття провадження у справі та призначення справи до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. 27 листопада 2023 року судом постановлено ухвалу, якою поновлено [PERSON] пропущений процесуальний строк для подачі зустрічної позовної заяви; зустрічний позов [PERSON] до АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» про визнання договору про надання банківських послуг недійним прийняти до спільного розгляду з первісним позовом АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг; об`єднано в одне провадження вимоги за позовом [PERSON] до АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» про визнання договору про надання банківських послуг недійним та вимоги за позовом АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг; присвоєно об`єднаній цивільній справі єдиний номер 539/4341/23; здійснено перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче судове засідання. 21 грудня 2023 року судом постановлено ухвалу, якою підготовче провадження у зазначеній цивільній справі закрито та справу призначено до судового розгляду по суті. Представник АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» у судове засідання не з`явився, у відзиві на зустрічну позовну заяву просив задовольнити первісний позов та відмовити у задоволенні зустрічного позову, розглянути справу у його відсутність. [PERSON] у судове засідання не з`явилась, надала суду заяву, в якій вимоги зустрічного позову підтримала у повному обсязі, просила розглянути справу у її відсутність. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін на підставі доказів, які додані до справи. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 03.04.2019 [PERSON] звернулась до Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг. [PERSON] також своїм підписом повністю та безумовно прийняла пропозицію банку та погодилась з тим, що анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. [PERSON] підтвердила, що ознайомилась та отримала примірники у мобільному додатку вказаних документів, що складають договір та зобов`язалась виконувати його умови. Умовами і Правилами обслуговування в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» при наданні банківських послуг щодо продуктів «Мonobank» передбачено, що анкета-заява до Договору про надання банківських послуг «Мonobank» - письмове звернення клієнта до Банку з проханням відкрити йому банківський рахунок та/або надання йому інших банківських послуг на умовах, визначених Договором. Підписана клієнтом Анкета-заява є підтвердженням укладення Договору. Відповідно до п.п. 2.1. п. 2 Розділу І Умов і Правил Банк відкриває клієнту поточний рахунок, операції за яким здійснюються з використанням Платіжної картки та/або мобільного додатка, випускає та надає клієнту у користування Платіжну картку, а також забезпечує здійснення розрахунків за операціями, здійсненими з використанням Платіжної картки та/або мобільного додатка, згідно умов Договору в тому числі, платіжної системи MasterCard, та відповідно до вимог чинного законодавства України, в тому числі нормативно-правових актів Національного Банку України. В п.п. 2.3. п. 2 Розділу І Умов і Правил визначено, що своїм підписом на Анкеті-Заяві клієнт беззастережно підтверджує, що на момент укладення відповідного Договору він ознайомився з текстом розділів, пунктів, підпунктів цих Умов і правил обслуговування фізичних осіб в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» при наданні банківських послуг щодо надання карткових продуктів, Загальних умов випуску та обслуговування платіжних карток, Паспорту споживчого кредиту, Прогнозованого графіку щомісячних платежів та усіма умовами інших частин Договору, повністю зрозумів їхній зміст та погоджується з викладеним. Згідно п. 5.2.1 п. 5 Розділу II Умов і Правил клієнт зобов`язується погашати заборгованість та оплачувати послуги Банку в повному обсязі відповідно до Договору, в тому числі в разі пред`явлення претензій по зроблених операціях до моменту прийняття остаточного рішення щодо задоволення таких претензій. З довідок АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» від 08.08.2023 та 16.10.2023 вбачається, що 03.04.2019 [PERSON] в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» відкрито поточний рахунок № [NUMBER] у гривні шляхом підписання Анкети-заяви до договору. Розмір встановленого кредитного ліміту клієнта [PERSON] через мобільний застосунок за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 03.04.2019 за карткою № [NUMBER] (активна до 11/24) становить: 20.08.2020 - 1000,00 грн., 23.09.2020 - 5000,00 грн. З наданих позивачем відомостей про рух коштів по картці [PERSON] за період з 03.04.2019 по 16.10.2023 вбачається, що вона користувалась кредитними коштами та періодично вносила кошти в рахунок погашення заборгованості. Сума витрат за вказаний період складає 126444,95 грн., сума зарахувань - 118547,19 грн. Заборгованість станом на 16.10.2023 складає 12897,76 грн. Згідно розрахунку заборгованості за договором б/н від 03.04.2019, укладеного між АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» та [PERSON] , станом на 11.07.2023 [PERSON] має заборгованість у розмірі 10213,76 грн., яка складається із залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту). Відповідно до копії паспорту [PERSON] народилась [INFO] . Тобто на час виникнення договірних зобов`язань [PERSON] була неповнолітньою особою сімнадцяти років. Відповідно до ч.1 ст.15, ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту слід враховувати його ефективність, тобто, спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення та забезпечити поновлення порушеного права. Предметом спору у цій справі є стягнення заборгованості за договором, який одна з його сторін просить визнати недійсним. Обґрунтованість вимог про стягнення заборгованості підлягають з`ясуванню після вирішення спору про недійсність договору. Відповідно до ст.ст.16, 203, 215 ЦК України для визнання судом оспорюваного правочину недійсним необхідним є: пред`явлення позову однією із сторін правочину або іншою заінтересованою особою; наявність підстав для оспорення правочину; встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду. Таке розуміння визнання правочину недійсним, як способу захисту, є усталеним у судовій практиці. Недійсність правочину, договору, акту органу юридичної особи чи документу як приватно-правова категорія, покликана не допускати або присікати порушення цивільних прав та інтересів або ж їх відновлювати. По своїй суті ініціювання спору про недійсність правочину, договору, акту органу юридичної особи чи документу не для захисту цивільних прав та інтересів є недопустимим. Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 січня 2022 року в справі № 754/5554/16-ц (провадження № 61-5251св21) зазначено, що «тлумачення статей 215, 216 ЦК України свідчить, що для визнання судом оспорюваного правочину недійсним необхідним є: пред`явлення позову однією із сторін правочину або іншою заінтересованою особою; наявність підстав для оспорення правочину; встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду. Як наявність підстав для визнання оспорюваного правочину недійсним, так і порушення суб`єктивного цивільного права або інтересу особи, яка звернулася до суду, має встановлюватися саме на момент вчинення оспорюваного правочину». Згідно положень ст.32 ЦК України неповну цивільну дієздатність мають фізичної особи у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Частиною 1 ст.32 ЦК України встановлено, що крім правочинів, передбачених статтею 31 цього Кодексу, фізична особа у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років (неповнолітня особа) має право: 1) самостійно розпоряджатися своїм заробітком, стипендією або іншими доходами; 2) самостійно здійснювати права на результати інтелектуальної, творчої діяльності, що охороняються законом; 3) бути учасником (засновником) юридичних осіб, якщо це не заборонено законом або установчими документами юридичної особи; 4) самостійно укладати договір банківського вкладу (рахунку) та розпоряджатися вкладом, внесеним нею на своє ім`я (грошовими коштами на рахунку). Неповнолітня особа відповідно до ч.2 ст.32 ЦК України вчиняє правочини за згодою батьків (усиновлювачів) або піклувальників. На вчинення неповнолітньою особою правочину щодо нерухомого майна повинна бути письмова нотаріально посвідчена згода батьків (усиновлювачів) або піклувальника і дозвіл органу опіки та піклування. У ч.ч.1,2 ст.222 ЦК України передбачено, що правочин, який неповнолітня особа вчинила за межами її цивільної дієздатності без згоди батьків (усиновлювачів), піклувальника, може бути згодом схвалений ними у порядку, встановленому статтею 221 цього Кодексу. Правочин, вчинений неповнолітньою особою за межами її цивільної дієздатності без згоди батьків (усиновлювачів), піклувальників, може бути визнаний судом недійсним за позовом заінтересованої особи. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 липня 2019 року у справі № 607/4359/15-ц (провадження № 61-29442св18) зазначено, що: «відповідно до статті 222 ЦК України правочин, який неповнолітня особа вчинила за межами її цивільної дієздатності без згоди батьків (усиновлювачів), піклувальника може бути згодом схвалений ними у порядку, встановленому статтею 221 цього кодексу. Вказаний правочин може бути визнаний судом недійсним за позовом заінтересованої особи. Частиною першою статті 221 ЦК України передбачено, що правочин, вчинений неповнолітньою особою за межами її цивільної дієздатності без згоди батьків (усиновлювачів), піклувальника вважається схваленим, якщо ці особи, дізнавшись про його вчинення, протягом одного місяця не заявили претензії другій стороні. Батьки позивача, дізнавшись про вчинення угоди № 106 від 01 вересня 2007 року, протягом одного місяця не заявили претензії позивачу. Тобто, в силу приписів частини першої статті 221 ЦК України, вказаний правочин вважається ними схваленим». У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 квітня 2020 року в справі № 303/5942/17 (провадження № 61-43001св18) вказано, що: «тлумачення статті 222 ЦК України свідчить, що: правочин, який вчинений неповнолітньою особою за межами її цивільної дієздатності без згоди батьків (усиновлювачів) чи піклувальника, конструюється як оспорюваний; правочин, який вчинений неповнолітньою особою за межами її цивільної дієздатності без згоди батьків (усиновлювачів) чи піклувальника, може бути схвалений; схвалення правочину, вчиненого неповнолітньою особою за межами її цивільної дієздатності, має місце, якщо батьки (усиновлювачі) чи піклувальник дізнавшись про його вчинення, протягом одного місяця не заявили претензії другій стороні правочину. Тобто схвалення правочину припускається, якщо батьки (усиновлювачі) чи піклувальник, довідавшись про правочин, не заявили претензію іншій стороні; по своїй суті схвалення правочину виключає можливість задоволення позову про визнання правочину, вчиненого неповнолітньою особою за межами її цивільної дієздатності без згоди батьків (усиновлювачів) чи піклувальника, недійсним». Судом встановлено, що на час укладання оспорюваного договору з АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» [PERSON] було 17 років. Між тим, з довідки про розмір встановленого кредитного ліміту, виписки про рух коштів по картці вбачається, що вперше кредитний ліміт [PERSON] було встановлено 20.08.2020, і подальше кредитування відбувалося вже після досягнення нею повноліття. Враховуючи, що матеріали справи не містять даних про те, що батьки [PERSON] протягом одного місяця або до досягнення [INFO] [PERSON] повноліття в установленому ст.221 ЦК України порядку заявили претензії другій стороні правочину, а також, що на момент встановлення кредитного ліміту [PERSON] була повнолітньою, суд дійшов висновку про відсутність підстав для визнання недійсним договору про надання банківських послуг та відмову у задоволенні зустрічного позову. Отже, укладений між сторонами по справі договір підлягає виконанню. В силу ст. 526, ст. 530 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610, ст. 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, сплата неустойки. Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно з ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Положеннями ст. 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У зв`язку з порушенням [PERSON] своїх зобов`язань за договором про надання банківських послуг станом на 11.07.2023 виникла заборгованість в сумі 10213,76 грн., яка складається із загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту). Доказів виконання умов договору та погашення заборгованості повністю або частково [PERSON] суду не надала. Таким чином, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги за первісним позовом про стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позовні вимоги за первісним позовом задоволені у повному обсязі, а у задоволенні позовних вимог за зустрічним позовом відмовлено, з відповідача (позивача за зустрічним позовом) на користь позивача (відповідача за зустрічним позовом) підлягає стягненню сума понесених судових витрат в розмірі 2684,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved