Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-25 00:00:00

До Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява [PERSON] до ПрАТ «Страхова компанія «Оранта-Січ», [PERSON] про відшкодування шкоди, неохопленої страховим відшкодуванням. В обґрунтування позовних вимог зазначено наступне. 15 грудня 2021 року, о 15 годині 15 хвилин, у м. Запоріжжя, по вул. Республіканській, буд. 90 відбулась дорожньо-транспортна пригода між автомобілем «Daewoo Lanos», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] та автомобілем «Renault Megane», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «Renault Megane», реєстраційний номер [NUMBER] , власником якого є позивач, отримав механічні пошкодження та останньому спричинено матеріальну шкоду позивачу. Постановою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 14 лютого 2022 року по справі №332/20/22 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення. Відповідно до звіту № 06 від 12 січня 2022 року вартість відновлювальних робіт склала 236 143 грн. 83 коп., вартість втрати товарного вигляду дорівнює 13 603 грн. 92 коп. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент ДТП була застрахована в ПрАТ «СК «Оранта-Січ», у зв`язку з чим позивач звернувся до страховика із заявою про виплату страхового відшкодування. На момент подання позовної заяви страхове відшкодування у розмірі 130 000 грн. виплачено позивачу не було, у зв`язку з чим просить стягнути з страховика суму страхового відшкодування. Оскільки страхове відшкодування не покриває загальної суми завданих збитків, позивач просить стягнути з винної у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди особи, суму, неохоплену страховим відшкодуванням у розмірі 108 743 грн. 83 коп. та шкоду пов`язану з втратою товарної вартості транспортного засобу у розмірі 13 603 грн. 92 коп., витрати на проведення експертної оцінки розміру матеріального збитку у сумі 3600 грн. та послуги евакуатора у розмірі 1000 грн. та витрати зі сплати судового збору. Відзив ПрАТ «СК «Оранта-Січ». На адресу суду надійшов відзив та додаткові пояснення від представника ПрАТ «СК «Оранта-Січ», в якому останній просив залишити без задоволення позовні вимоги, зазначив, що страховиком в повному обсязі сплачено страхове відшкодування на рахунок позивача. Заява про закриття провадження у справі в частині вимог до відповідача. 27 жовтня 2022 року представником позивача подано заяву, в якій останній просив закрити провадження у справі в частині позовних вимог до ПрАТ «СК «Оранта-Січ», у зв`язку з їх задоволенням. Уточнена позовна заява. Позивачем [PERSON] 15 травня 2023 року подано уточнену позовну заяву, якою збільшено розмір позовних вимог. Позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] суму неохоплену страховим відшкодуванням у розмірі 289 359 грн. 52 коп., шкоду, пов`язану з втратою товарної вартості транспортного засобу у розмірі 14 742 грн. 77 коп., витрати на проведення експертної оцінки розміру матеріального збитку у сумі 8600 грн. та послуги евакуатора у розмірі 1000 грн. Відзив на позовну заяву від відповідача [PERSON] не надходив. Процесуальні дії у справі. Суд своєю ухвалою від 07 липня 2022 року прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі, призначив розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Суд своєю ухвалою від 09 січня 2023 року закрив провадження у справі в частині вимог до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Оранта Січ» у зв`язку з відмовою позивача від позову в частині вимог до відповідача. 09 січня 2023 року підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду. 19 травня 2023 року судом залишено без задоволення заяву позивача про забезпечення позову. Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 26 лютого 2024 року відмовлено у прийнятті уточненої позовної заяви та повернуто позивачу. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовну заяву підтримав, просив її задовольнити. Відповідач [PERSON] , в судові засідання призначені на 01 листопада 2023 року, 04 грудня 2023 року та 26 лютого 2024 року, повідомлений своєчасно та належним чином, не прибув, причини його неявки суду не відомі. Оскільки суд не має відомостей про причини неявки відповідача, повідомленого належним чином, враховуючи відсутність відзиву, що позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд ухвалив на підставі ст. 280 ЦПК України розглянути справу заочно. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Установлені судом фактичні обставини у справі. 15 грудня 2021 року, о 15 годині 15 хвилин, у м. Запоріжжя, по вул. Республіканській, буд. 90 відбулась дорожньо-транспортна пригода, між автомобілем «Daewoo Lanos», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] та автомобілем «Renault Megane», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Постановою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 14 лютого 2022 року по справі №332/20/22 [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу «Renault Megane», реєстраційний номер [NUMBER] , власником зазначеного авто є [PERSON] . Відповідно до звіту № 06 від 12 січня 2022 року складеного судовим експертом Шаховим О.В., вартість матеріального збитку, завданого власникові автомобіля «Renault Megane», реєстраційний номер [NUMBER] у результаті дорожньо-транспортної пригоди склала 238 743 грн. 89 коп., втрата товарної вартості автомобіля дорівнює 13 603 грн. 92 коп. Відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР/5938345, відповідальність власника автомобіля «Daewoo Lanos», реєстраційний номер [NUMBER] , [PERSON] була застрахована у ПрАТ «СК Оранта-Січ». Ліміт відповідальності страховика за шкоду заподіяну майну, відповідно до зазначеного страхового полісу, складає 130 000 грн., розмір франшизи 2600 грн. Відповідно до платіжних доручень №527 від 08 вересня 2022 року на суму 30 000 грн., № 1272 від 08 вересня 2022 року на суму 30 000 грн., № 1322 від 15 вересня 2022 року на суму 30 000 грн. та №540 від 16 вересня 2022 року на суму 37 400 грн., ПрАТ «СК Оранта-Січ» сплачено на рахунок [PERSON] суму страхового відшкодування у загальній сумі 127 400 грн. Докази відшкодування винуватцем дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] завданої шкоди неохоплену страховим відшкодуванням матеріали справи не містять. Позиція суду та нормативно - правове обґрунтування Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі. У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.ст. 81, 76 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими, електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Щодо вимог позивача про стягнення шкоди неохопленої страховим відшкодуванням. Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Згідно зі статтею 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Таке деліктне зобов`язання виникає з факту завдання шкоди й припиняється належним виконанням у момент відшкодування потерпілому шкоди в повному обсязі особою, яка її завдала. Сторонами деліктного зобов`язання класично виступають потерпілий (кредитор) і особа, яка завдала шкоди (боржник). За змістом Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (ст. ст. 9, 22 - 31, 35, 36) настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП майну третьої особи. Приписи ст. 29 та п. 32.7 ст. 32 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачають, що у зв`язку з пошкодженням т/з відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом Т/З з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Пунктами 1.6 та 8.2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої наказом МЮ України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 р. N 142/5/2 092, визначено, що відновлювальний ремонт передбачає здійснення комплексу операцій через заміну складових частин або відновлення справності/роботоздатності Т/З за формулою визначення вартості ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу Т/З. Відповідно до ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Страховий акт (аварійний сертифікат) складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком. А так як деліктні відносини поєдналися із відносинами обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування став страховик завдавача шкоди. Такий страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у порядку, передбаченому цим Законом. І після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. Відповідно до ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 990 ЦК України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). У відповідності до п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП майну третьої особи. Згідно зі ст. 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу (далі - т/з) відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом т/з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Судом, дослідивши надані позивачем докази, встановлено, що у результаті дорожньо-транспортної пригоди позивачу, у зв`язку з протиправними діями відповідача, завдано матеріальних збитків у розмірі 236 143 грн. 83 коп., 13 603 грн. 92 коп. та понесені у зв`язку з цим витрати на проведення експертної оцінки та послуги евакуатора у розмірі 4600 грн., що підтверджується належними і допустимими доказами. На рахунок позивача, страховиком сплачено 127 400 грн. страхового відшкодування та сторонами зазначений факт не оскаржується, а тому сума завданих збитків які неохоплені страховим відшкодуванням складає 126 947, 75 грн. За змістом статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Завдання потерпілому шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, унаслідок дорожньо-транспортної пригоди породжує деліктне зобов`язання, в якому праву потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується відповідний обов`язок боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас така дорожньо-транспортна пригода слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника, яким у договірному зобов`язанні є страховик. Зазначені зобов`язання не виключають одне одного. Деліктне зобов`язання - первісне, основне зобов`язання, в якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди. Натомість страхове відшкодування - виплата, яка здійснюється страховиком відповідно до умов договору, виключно в межах страхової суми та в разі, якщо подія, в результаті якої завдана шкода, буде кваліфікована як страховий випадок. При цьому, потерпілий стороною договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не є, але наділяється правами за договором: на його користь, як третьої особи, страховик зобов`язаний виконати обов`язок зі здійснення страхового відшкодування. Під час застосування наведених норм права підлягає врахуванню правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18), який зводиться до наступного. Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика. Аналогічний правовий висновок висловлено Верховним Судом у постановах від 14 лютого 2018 року у справі № 754/1114/15-ц (провадження № 61-1156св 18), від 21 лютого 2020 року у справі № 755/5374/18 (провадження № 61-14827св19), від 22 квітня 2020 року у справі № 756/2632/17 (провадження № 61-12032св19), від 15 жовтня 2020 року у справі № 755/7666/19 (провадження № 61-10010св20), від 11 серпня 2021 року у справі № 554/8473/19 (провадження № 61-14373св20). Таким чином, оскільки сплаченої страховиком суми недостатньо для відшкодування завданих збитків, суд вважає, що в позивача наявне право на таке відшкодування за рахунок винної у завданні шкоди особи, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Розподіл судових витрат. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судом встановлено, що під час розгляду справи в суді позивачем понесені витрати у вигляді судового збору за подання позову до суду в сумі 1269,48 грн. оскільки його вимоги задоволено в повному обсязі, тому з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved