Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-11 00:00:00

І. Суть позовної заяви 1.1. 12.10.2022 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , яким просить позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , у відношенні малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . 1.2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що після розірвання шлюбу син проживає із матір`ю. [PERSON] , як батько дитини, повністю самоусунулася від виховання дитини та не надає жодної посильної допомоги. Відповідач ніяким чином не піклується про сина, не проявляє заінтересованості в його подальшій долі, не цікавиться успіхами, станом здоров`я, не піклується про його фізичний і духовний розвиток, не виявляє бажання спілкуватися, бачитися та приймати участь у його вихованні. На даний час місцезнаходження відповідача позивачці не відомо. Позбавлення батьківських прав відповідача вважає способом захисту прав та інтересів дитини, направленим на позитивний результат у її долі. ІІ.\~Процедура\~та\~позиції сторін 2.1. Відповідно до протоколу автоматичного розподілу справ між суддями від 12.10.2022 року, справа №946/6919/22 передана на розгляд судді Бальжик О.І. 2.2. Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 10.11.2022 відкрито провадження у справі. 2.3. Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 13.02.2023 року залучено орган опіки та піклування Малиновської районної адміністрації виконавчого комітету Одеської міської ради в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору. 2.4. У судовому засіданні позивачка позов підтримала та наполягала на його задоволенні на підставі викладених у ньому доводів. Додатково зазначила, що в останнє відповідач бачив сина, коли йому було вісім місяців. Відповідач має іншу сім`ю, зв`язок з дитиною не підтримує. Допомога на утримання з боку батька дитини становить 1\~000 гривень на шість місяців. Місцезнаходження [PERSON] та засоби зв`язку з ним їй не відомі, у зв`язку з чим, у неї виникають труднощі у реалізації прав дитини, в тому числі щодо реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання, виїзду за кордон тощо. [PERSON] називає батьком її нинішнього чоловіка, який має бажання усиновити дитину. 2.5. Відповідач, будучи своєчасно та належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, направивши представника з належним чином посвідченими повноваженнями. 2.6. Представник відповідача заперечувала проти задоволення позовної заяви. В обґрунтування заперечень пояснила, що відповідач регулярно переказує кошти на банківський рахунок позивачки для утримання дитини. Зі слів її довірителя, коли позивачка проживала у м. Котовськ, він неодноразово приїзжав, намагався зустрітися, але вона категорично заборонила спілкуватись з сином. Оскільки [PERSON] не хотів травмувати дитину, це завдавало перешкод бажанню відповідача бачитись з нею та проводити разом час. Внаслідок цього він не може повністю виконувати свої батьківські обов`язки, але незважаючи на ці перешкоди, намагається забезпечити дитину необхідними речами. Позивачка не зверталася ні до суду, ні до відповідача щодо способів виконання ним свого обов`язку щодо утримання дитини. Після розлучення сторони усно погодили, що дитина буде проживати разом з матір`ю. Крім того, позивачка просила відповідача не втручатися у духовний і емоційний стан розвитку дитини, оскільки вона проживає з іншим чоловіком, з яким створює сім`ю. \~ \~ \~ \~ Згідно з наданою позивачкою характеристикою зі школи, [PERSON] старанно та активно навчається в учбовому закладі, що ніяким чином не стосується виконання батьківських обов`язків батьком, відповідачем у справі. В свою чергу, характеристики від сусідів, які оцінюють позивача позитивно, також ніяким чином не відносяться до доказів, що доказують невиконання батьківських обов`язків батьком. Усі інші надані докази, такі як: довідки від лікарів, декларації, довідка про доходи та місце проживання, взагалі ніяким чином не відноситься до доказуванню невиконання батьківських обов`язків, а тим паче не доводить вину у діях батька. Також звернула увагу, що [PERSON] хворіє та наразі проходить МСЕК. 2.7. Представник третьої особи, будучи своєчасно та належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилася, звернувшись із заявою про розгляд справи у відсутність представника, не заперечувала проти задоволення позову. ІІІ. Фактичні обставини та докази на їх підтвердження 3.1. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в шлюбі, який рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 08 липня 2016 року розірвано, після розірвання шлюбу [PERSON] присвоєно прізвище « [PERSON] » (а.с.5). 3.2. У шлюбі у сторін народилася дитина [PERSON] , [INFO] (а.с.7). 3.3. 02 серпня 2022 року Подільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , а/з № 299, [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с.6). 3.4. Мати дитини - [PERSON] , [INFO] , зареєстрована разом із малолітнім сином за адресою: [ADDRESS] , фактично проживають за адресою: [ADDRESS] (а.с.8). 3.5. За змістом висновку органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації виконавчого комітету Одеської міської ради за вих.№2007/01-20 від 31.07.2023 року, згідно з актом обстеження умов проживання малолітнього [PERSON] від 17.07.2023 року , складеного службою у справах дітей Одеської міської ради, для дитини створені належні умови для виховання та розвитку. [PERSON] відповідально ставиться до виховання, розвитку та здоров`я дитини. Згідно з інформацією КНП «Дитяча міська поліклініка № 5» Одеської міської ради від 29.05.2023 року за вих. № 258, малолітній [PERSON] , [INFO] , знаходиться на обліку в КНП «ДМП № 5» ОМР з 2021 року і по теперішній час. Дитина здорова, на обліку у лікарів-спеціалістів не знаходиться. В дитячу поліклініку разом з дитиною за медичною, консультативно-діагностичною та профілактичною допомогою звертається мати, [PERSON] . Мати дотримується рекомендацій лікарів щодо профілактики та лікування дитини. Декларація укладена з лікарем-педіатром [PERSON] . Як вбачається з довідки та характеристики Одеської загальноосвітньої школи № 20 Одеської міської ради від 04.04.2023 року за вих. № 231, [PERSON] , [INFO] , навчається у 3-А класі з другого класу. [PERSON] зарекомендував себе як старанний, дисциплінований, працелюбний, доброзичливий учень. Має навчальні досягнення достатнього рівня. Виявляє логічне та творче мислення. З лютого 2022 року навчається дистанційно. Вчасно виходить на уроки, сумлінно виконує домашнє завдання. Мати приділяє належну увагу вихованню сина. Систематично підтримує зв`язок з класним керівником. Відвідує онлайн батьківські збори. Згідно з характеристиками сусідів: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , мати малолітнього, [PERSON] , з чоловіком [PERSON] характеризуються позитивно. Добре виховують Івана. Дитина охайна, чемна. Відповідно до довідки про наявність заборгованості зі сплати аліментів, складеної Приморським відділом державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси) від 01.05.2023 року, заборгованість по стягненню аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] становить 180 164,00 грн. У період з 01 січня 2018 року по 01 травня 2023 року [PERSON] від [PERSON] аліменти не отримувала. Батько дитини - [PERSON] , [INFO] , ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, з дитиною не спілкується, від виховання сина самоусунувся, за місцем проживання сина не відвідує, не піклується про фізичний і духовний розвиток [PERSON] , не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, станом здоров`я не цікавиться, де приділяє уваги розвитку особистості, талантів, розумових і фізичних здібностей, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, матеріальної допомоги не надає. Відповідно до інформації виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області від 05.06.2023 № 01/12-600, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за юридичною адресою: [ADDRESS] , Ізмаїльське відділення КУ «Одеський центр обліку бездомних громадян». У газеті «Вечірня Одеса» від 01.06.2023 року № 43-44 (11283-11284), розміщено оголошення про розшук [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з позбавленням його батьківських прав, відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , але на оголошення батько не відгукнувся. Відповідно до листа Ізмаїльського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області від 29.05.2023 року № 65/3-вх.3554, [PERSON] , [INFO] , до адміністративної та кримінальної відповідальності, відповідно до вимог ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству», не притягався. Був притягнутий до адміністративної відповідальності 11 травня 2023 року за ч.1 ст.122 КУпАП, накладено стягнення у вигляді штрафу. Відповідно до інформації державної установи «Ізмаїльський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України від 31.05.2023 № 6/10/3327/46, [PERSON] , [INFO] , в установі не утримується та не утримувався раніше. Відповідно до інформації державної установи «Одеський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України від 06.06.2023 № 5/6-9681, [PERSON] , [INFO] , раніше в установі не утримувався та станом на 02 червня 2023 року не утримується. Згідно з інформацією Ізмаїльського районного територіального центру (комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України від 05.06.2023 №4/2906, [PERSON] , [INFO] , Ізмаїльським РТЦК та СП не був призваний за мобілізацією. На підставі вищевикладеного, орган опіки та піклування дійшов висновку, яким визнано за доцільне та в інтересах дитини позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] (а.с.88-91). ІV. Оцінка та висновки суду 4.1. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові докази, суд дійшов такого висновку. 4.2. За змістом ст.27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. \~ 4.3. Статтею 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток. 4.4. Відповідно до частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. 4.5. Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків щодо виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. 4.6. Позбавлення батьківських прав є виключним заходом, який тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). 4.7. Зважаючи, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. 4.8. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. 4.9. Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої\~постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року № 789-ХІІ\~передбачено, що держави учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить інтересам дитини. 4.10. Відповідно до частини першої\~статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»\~суди застосовують при розгляді справ\~Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод\~та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. 4.11. Практика Європейського суду з прав людини (справа «Хант проти України» від 7 грудня 2006 року) свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Факт оскарження відповідачем заяви про позбавлення батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини. Позбавлення батьківських прав має бути виправдане інтересами дитини, і тоді інтереси повинні мати переважний характер над інтересами батьків, між інтересами дитини та інтересами батьків має існувати справедлива рівновага. Також у своїй практиці, зокрема у справі «М.С. проти України» Європейський суд з прав людини наголосив, що на сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі в міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосуються дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення. При цьому ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним. 4.12. Позивачка наголошує на тому, що відповідач не зустрічається та не спілкується з сином, не цікавиться його розвитком, не приїжджає до дитини, не надає допомоги на його утримання. 4.13. Проте, врахування конкретних обставини розглядуваної справи, а саме наявність у позивачки іншої сім`ї, проживання сторін різних населених пунктах, а також аналіз процесуальної поведінки відповідача (категорично заперечує проти позбавлення його батьківських прав, звернувся до адвоката для відстоювання правової позиції), свідчить про те, що батько не визнає позов, бажає зберегти зв`язок із дитиною, а справа має для нього важливе значення. 4.14. Особистісні непорозуміння між батьками не можуть бути підставою для позбавлення батьківських прав, оскільки у рішеннях, що стосуються дітей, забезпечення їх найкращих інтересів повинне мати першочергове значення і переважати над інтересами батьків. Вказана позиція узгоджується з висновками Верховного Суду у постанові від 6 жовтня 2021 року у справі №320/5094/19 (провадження №61-7357св21). Аналогічний правовий висновок зроблено в постанові Верховного Суду від 29 квітня 2020 року у справі №522/10703/18 (провадження № 61-4014св20). 4.15. Суд не може погодитися з висновком висновку органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації виконавчого комітету Одеської міської ради за вих.№2007/01-20 від 31.07.2023 року, згідно якого було визнано за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , оскільки вони мають рекомендаційний характер та не є обов`язковими для суду (частини 5, 6\~статті 19 СК України). Крім того, вказаний висновок не містить в собі відомостей щодо наявності виключних обставин, підтверджених відповідними доказами, які б свідчили про свідоме нехтування [PERSON] своїми обов`язками, та які б були законною підставою для застосування такого крайнього заходу впливу, як позбавлення його батьківських прав. Подібний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 16 лютого 2022 року, справа № 742/710/19. Аналогічний правовий висновок зроблено в постанові Верховного Суду від 15 квітня 2021 року у справі № 243/13191/19-ц (провадження № 61-2237св21). 4.16. Також, не надано жодного доказу щодо обставин, які негативно характеризують відповідача, зокрема, притягнення до кримінальної відповідальності, перебування на обліку у зв`язку із вживанням алкогольних або наркотичних засобів, ведення аморального способу життя та інше. 4.17. Отже, з наданих позивачкою доказів не вбачається наявність підстав передбачених\~ст.164 СК України, а тому застосування до відповідача такого виняткового заходу як позбавлення батьківських прав суд вважає недоцільним. 4.18.\~Прецедентна практика Європейського суду з прав людини вказує на те, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати мотивування своїх рішень, хоч це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення.\~ 4.19. Суд вважає за можливе не давати оцінку іншим доводам сторін, оскільки вони на висновки не впливають. 4.20. За таких обставин, суд дійшов до висновку про те, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed