Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-22 00:00:00

22.02.2024 року [PERSON] звернулася до суду із заявою, у якій просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме: факт смерті (загибелі) військовослужбовця [PERSON] , [INFO] , громадянина України, який загинув [INFO] поблизу с. Богданівка, Бахмутського району Донецької області під час захисту Батьківщини та виконання обов`язків військової служби в зоні ведення бойових дій по відсічі збройної агресії російської федерації на території України у віці 45 років. В обґрунтування заяви зазначає, що відповідно до Указу Президента України №69/2022 від 24 лютого 2022 року «Про загальну мобілізацію» її чоловік, [PERSON] , [INFO] , був призваний [INFO] на військову службу до лав Збройних сил України. Службу проходив у військовій частині [NUMBER] з 17 травня 2022 року. За наказом командира військової частини [NUMBER] її чоловіка призначено на посаду старшого водія 3 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу [INFO] військової частини [NUMBER] . Весь час перебування чоловіка на службі підтримувала з ним зв`язок, але після 5 червня 2023 року він перервався. Заявнику нічого не було відомо про чоловіка, тому змушена була звертатися до [INFO] та до побратимів, щоб дізнатися будь-яку інформацію про нього. Майже одразу побратими її чоловіка, повідомили, що він загинув. 03 липня 2023 року від [INFO] заявнику надійшло сповіщення про те, що її чоловік [PERSON] , 05 червня 2023 року зник безвісти виконуючи бойове завдання із захисту Батьківщини, під час штурмових дій північніше населеного пункту Богданівка, Бахмутського району Донецької області, внаслідок артилерійського обстрілу противника. Встановлення даного факту заявнику необхідно для державної реєстрації смерті чоловіка в органах РАЦС та отримання свідоцтва про смерть, що в подальшому дасть змогу реалізувати права щодо оформлення спадщини та соціальні допомоги передбачені законодавством України. Ухвалою Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 22.02.2024 року відкрито провадження у даній справі та призначено справу до судового розгляду на 22.02.2024 року о 16 год. 00 хв. 22.02.2024 року за клопотанням представника заявника адвоката Смілянець А.А., заявленим в судовому засіданні, оголошено перерву до 14.00 год. 23.02.2024 року з метою виклику свідка. Заявник та представник заявника в судовому засіданні заяву підтримали у повному обсязі та просять суд її задовольнити. Заінтересовані особи [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні не заперечили щодо задоволення заяви. Представник заінтересованої особи - Гайворонського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Голованівському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надала до суду заяву в якій просила справу розглядати за відсутності представника відділу, проти заявлених вимог не заперечує. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показав, що являється військовослужбовцем військової частини [NUMBER] та перебуває на посаді командира саперного відділення. 05.06.2023 року військовослужбовцям даної частини був даний наказ зайти на Берхівське водосховище, яке знаходиться біля с. [ADDRESS], та зайняти на ньому позиції. На виконання бойового завдання вийшла група у складі 28 чоловік серед яких знаходився він та [PERSON] , на виконання завдання вони йшли поруч. Дійшовши до лісосмуги Берхівського водосховища по групі відкрили вогонь кулеметники противника та БМ-21 «Град», потім під`їхала ворожа БМП-3. По рації [PERSON] почув, що [PERSON] поранений. Через 20 хвилин по рації передали, що [PERSON] загинув. Обстріли були 2 - 2,5 години, після чого був відданий наказ на відхід. [PERSON] підповз до [PERSON] на відстань близько 3 метрів, закинув на нього «кішку» та посмикав, але будь-яких реакцій (ознак життя) не було. Далі група пішла на відхід, так як більшість були поранені та зазнали контузії. Забрати тіла загиблих не змогли, оскільки на їх позиції зайшов ворог. В подальшому тіла загиблих ворог замінував та вони залишились на окупованій території. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є дружиною [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а.с. 14). [PERSON] перебував на військовій службі у військовій частині [NUMBER] з 17.05.2022 року у званні старшого солдата, що підтверджується копією довідки від 20.07.2022 року №654 виданої військовою частиною [NUMBER] (а.с. 29) та копією витягу із наказу командира військової частини [NUMBER] (по стройовій частині) від 01.04.2023 року №91 (а.с. 30). Згідно копії сповіщення сім`ї № 36 надісланого [INFO] 03.07.2023 року №933/1 на адресу [PERSON] , її чоловік старший солдат [PERSON] , [INFO] , водій 3 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу [INFO] військової частини [NUMBER] , 05.06.2023 року зник безвісти виконуючи бойове завдання із захисту Батьківщини, під час штурмових дій північніше населеного пункту Богданівка, Бахмутського району Донецької області, внаслідок артилерійського обстрілу противника (а.с. 28). Відповідно до копії витягу із наказу командира військової частини [NUMBER] (з адміністративно-господарської діяльності) від 03.08.2023 року №1977 «Про призначення службового розслідування за фактом безвісті зниклих військовослужбовців [INFO] військової частини [NUMBER] » молодшому лейтенанту [PERSON] тимчасово виконуючому обов`язки заступника командира [INFO] військової частини [NUMBER] з морально-психологічного забезпечення, в термін до 03.09.2023 року наказано провести службове розслідування за фактом безвісного зникнення військовослужбовця 2 стрілецької роти [INFO] військової частини [NUMBER] (а.с. 32-33). З копії витягу із наказу командира військової частини [NUMBER] (з основної діяльності) від 08.08.2023 року № 1577 «Про результати службового розслідування за фактом безвісті зниклих військовослужбовців [INFO] військової частини [NUMBER] » вбачається, що під час проведення службового розслідування встановлено, що 05 червня 2023 року на виконання бойового розпорядження, особовий склад підрозділу [INFO] військової частини [NUMBER] у складі штурмової групи висунувся на проведення штурмових дій північніше населеного пункту [ADDRESS] з метою знищення ворога та зайняття бойових позицій, закріплення на даних позиціях з завданням утримання та недопущення просування ворога. Противник безперервно здійснював вогневі удари по штурмовій групі. Активне вогневе ураження наносив з артилерії та мінометів. 05.06.2023 року від командира [INFO] надійшла доповідь, що під час штурмових дій північніше населеного пункту [ADDRESS] внаслідок артилерійського обстрілу противника отримали різні поранення військовослужбовці [INFO], а також зникли безвісти, зокрема, старший солдат [PERSON] . Штурмовій групі провести пошукові заходи було неможливо так як багато військовослужбовців отримали поранення (бойове травмування) і потребували термінової евакуації. У зв`язку з постійними та активними обстрілами противника висунути додаткову евакуаційну групу з метою проведення пошукових дій щодо виявлення безвісти зниклих військовослужбовців було неможливо. Будь-яких ознак того, що зазначені військовослужбовці добровільно здалися в полон або залишили поле бою та відмовилися діяти зброєю, не має. Враховуючи інтенсивність обстрілів, свідки не виключають, що вони могли отримати важкі поранення, потрапити в полон або загинути. Причинами та умовами, що сприяли зникненню безвісти 05.06.2023 року старшого солдата [PERSON] є збройна агресія російської федерації, проведення наступальних дій північніше населеного пункту [ADDRESS]. Подія сталась під час виконання старшим солдатом [PERSON] обов`язків військової служби в зоні ведення бойових дій по відсічі збройної агресії російської федерації. За результатами службового розслідування старший солдат [PERSON] вважається таким, що зник безвісти 05.06.2023 року під час захисту Батьківщини та виконання обов`язків військової служби в зоні ведення бойових дій по відсічі збройної агресії російської федерації на території України (а.с. 40-43). У зв`язку зі збройною агресією рф проти України Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ затверджено Указ Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» згідно якого воєнний стан запроваджено з 5:30 год. 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. В подальшому строк дії воєнного стану на території України неодноразово продовжувався. На даний час строк дії воєнного стану в Україні продовжено до 13 травня 2024 року. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 49 ЦК України, державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Частиною першою статті 317 ЦПК України передбачено, що заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Частиною першою статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачено, що державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; або рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті (п. 8 ч.1 ст. 315 ЦПК України). Пунктом 13 постанови № 5 Пленуму Верховного Суду від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. При цьому слід мати на увазі, що встановлення з зазначених підстав факту смерті відрізняється від встановлення факту реєстрації смерті (яке полягає у з`ясуванні, насамперед, обставин не самої події смерті, а її реєстрації в органах реєстрації актів громадянського стану) та від оголошення особи померлою. Згідно положень викладених в листі-роз`ясненні Верховного Суду №985/0/208-21 від 22.04.2021 року, звертатися спочатку до будь-якого відділу державної реєстрації актів цивільного стану в межах території підконтрольній владі України та отримати письмову відмову, не є обов`язковим. Судом об`єктивно було встановлено, що громадянин [PERSON] , [INFO] , загинув під час виконання бойового завдання біля населеного пункту [ADDRESS]. Під час розгляду судом даної справи не встановлено будь-якого умисного порушення заявницею [PERSON] законодавства України після смерті її чоловіка у частині належного повідомлення компетентних органів про даний факт, його належного фіксування, реєстрації тощо. Неможливість отримання необхідних документів для реєстрації факту смерті чоловіка виникла у зв`язку із розташуванням населеного пункту [ADDRESS] у зоні активних бойових дій (його тимчасовою окупацією військами рф) у період дії на території України воєнного стану. Враховуючи факт неможливості реєстрації смерті [PERSON] у встановленому законом порядку і усунення цього порушення іншим шляхом, ніж судовим, не вбачається можливим, а також, оскільки заявник не може зареєструвати смерть свого чоловіка для проведення державної реєстрації смерті та отримання свідоцтва згідно чинного законодавства України, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви про встановлення факту смерті у судовому порядку, що також за правилами ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» є підставою для державної реєстрації смерті органом державної реєстрації актів цивільного стану.

Outcome: approved