Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-19 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому позивач просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, який зареєстровано 06.03.1983 органами РАЦС Дзержинського району м. Харкова, актовий запис №522, посилаючись на те, що спільне життя у них не склалося через різні погляди на життя, сімейні обов`язки, що призвело до втрати взаєморозуміння, почуття любові та поваги один до одного, подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам, наполягала на його розірванні. Ухвалою судді Московського районного суду м. Харкова від 20.10.2023 справу передано за підсудністю до Київського районного суду м. Харкова. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.12.2023 справу розподілено в провадження судді Губської Я.В. Ухвалою судді Київського районного суду м. Харків від 18.12.2023 відкрито спрощене провадження та призначено судове засідання, витребувано у позивача оригінал свідоцтва про шлюб. В судове засідання позивач не з`явився, направила до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити та розглянути справу без їх участі, зазначила, що проти заочного розгляду справи не заперечує, надала оригінал свідоцтва про шлюб. Відповідач повторно в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином завчасно про час та місце розгляду справи, ніяких заяв до суду не подавав. Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином завчасно повідомлений про дату, місце і час судового засідання, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача згідно ч.4 ст.223 ЦПК України та, зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, задовольняє позов, вважаючи його обґрунтованим, і при цьому виходить з наступного. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , було укладено шлюб 06.03.1983, зареєстрований Палацом одружень «Дзержинський» м. Харкова , актовий запис №522. (а.с.5) Від шлюбу неповнолітніх дітей сторони не мають. Сторони спільного господарства не ведуть, примирення не бажають. Їх сім`я розпалась остаточно і поновлена бути не може.. Відомостей на спростування наведеного протягом розгляду справи до суду не надано. За змістом положень ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлене, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином,\~ враховуючи конкретні обставини справи, стосунки які склалися у подружжя, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження родини стали неможливими та суперечить\~ інтересам\~ подружжя, що має\~ вагоме значення, в зв`язку з чим позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

Outcome: approved