Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-21 00:00:00

Представник позивачки звернувся до Першотравневого районного суду м. Чернівці із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилався на те, що [PERSON] з відповідачем перебуває у шлюбі, який між ними зареєстровано 16.01.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції. У шлюбі у них народився син - [PERSON] , [INFO] . Вказував, що спільне життя у них не склалося. З часом почуття любові, поваги та розуміння згасли і поступово стосунки погіршились, що призвело до остаточного припинення шлюбних відносин. Подружні стосунки між ними припинені ще з 2022 року, спільного господарства вони не ведуть та проживають окремо. Крім того зазначив, що після фактичного припинення шлюбних відносин між ними досягнуто згоди, що їхній син [PERSON] проживатиме з батьком та перебуватиме на його утриманні та вихованні, оскільки [PERSON] створює нову сім`ю та виїжджатиме за кордон. На підставі викладеного просив розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] .. Сина [PERSON] залишити проживати раз із батьком на його самостійному вихованні та утриманні. У судове засідання позивачка та її представник не з`явилися. Через канцелярію суду від них надійшли заяви про розгляд справи без їх участі. Позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився. Через канцелярію суду надав заяву у якій просив розглянути справу без його участі. Позов визнав в повному обсязі та не заперечував, щодо їх задоволення. Враховуючи те, що в судове засідання не з`явились всі особи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який між ними зареєстровано 16.01.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис №46, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] (а.с.25). У шлюбі у сторін народився син [PERSON] , [INFO] (а.с.8). Як встановлено, спільне життя сторін на склалось через різні погляди на сімейне життя, інтереси та несумісності характерів. Фактичні шлюбні відносини та ведення спільного господарства між ними припинено. Таким чином, суд вважає, що збереження їх сім`ї неможливе, оскільки сім`я сторін розпалася остаточно, на даний час їх шлюб носить формальний характер. Шлюбні відносини між ними фактично припинені. Враховуючи наведені вище обставини та фактичні взаємини сторін, суд приходить до висновку, що сім`я у сторін остаточно розпалась і зберегти її уже неможливо. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, спільне небажання сторін зберігати сім`ю, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати. Щодо вирішення питання про залишення проживати сина разом із батьком, суд зазначає наступне. У позовній заяві [PERSON] зазначила, що спору у сторін стосовно того з ким буде проживати дитина - відсутній, а тому просила залишити сина проживати разом із батьком на його самостійному вихованні та утриманні. Так Верховний Суд у складі колегії суддів третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 15.01.2020 року у справі №200/952/18, зазначив, що за загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно із вимогою про розірвання шлюбу. Крім того між батьками дитини укладено нотаріально посвідчений 29.12.2023 року приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Балан Р.Б. відповідно до якого батьки досягли згоди, що син [PERSON] буде проживати разом із батьком та перебуватиме на його утриманні (а.с.26). Виходячи з того, що із змісту заяв по суті наданих як позивачкою так і відповідачем жодного сумніву щодо відсутності спору з приводу того з ким буде проживати дитина, у суду не виникає, обидві сторони згідні з тим, що [PERSON] , [INFO] , після розірвання шлюбу залишається проживати разом і батьком та перебуватиме на його самостійному вихованні та утриманні, суд вважає, що дане питання можливо вирішити одночасно із вимогою про розірвання шлюбу.

Outcome: approved