Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Червонозаводського районного суду м. Харкова з позовними вимогами до [PERSON] , згідно з якими просив суд розірвати шлюб, укладений між ним та [PERSON] , зареєстрований виконавчим комітетом Куп`янськ-Вузловської селищної ради Харківської області, актовий запис №26. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач [PERSON] з 20.07.2012 перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою [PERSON] . Від шлюбу подружжя має двох синів [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння, різних поглядів на життя, що призвело до припинення фактичних шлюбних відносин з кінця лютого 2022 року. Подружжя не проживає разом, не веде спільний побут та сімейний бюджет. Бажання поновити сімейні стосунки сторони не бажають, на примирення позивач не згоден, скільки подальше спільне життя подружжя порушує інтереси позивача. Спори відносно майна, виховання та утримання спільних дітей відсутні. Діти після розірвання шлюбу будуть проживати з матір`ю. Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 08.12.2023 у справі відкрите провадження за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, Вища рада правосуддя рішенням від 20.04.2023 №399/0/15-23 Куп`янський міськрайонний суд Харківської області змінив територіальну підсудність судових справ на Червонозаводський районний суд м. Харкова. Позивач в судове засідання не з`явився, виклав у прохальній частині позову клопотання про розгляд справи без його участі, позов підтримав, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання повторно не з`явилася, про розгляд справи була повідомлена належним чином у відповідності до вимог ст. 128 ЦПК України, відзиву не надала, у зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу за її відсутності та ухвалити заочне рішення, відповідно до вимог ст.ст. 280-282 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України\~у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] 20.07.2012 укладений шлюб, зареєстрований виконавчим комітетом Куп`янськ-Вузловської селищної ради Харківської області, актовий запис №26, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу подружжя має двох малолітніх синів: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 27.12.2012 та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 17.01.2017. Шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться. За цей час сторони не дійшли згоди щодо примирення. За таких обставин суд вважає, що подальше сумісне життя сторін та збереження сім`ї неможливе. Шлюб між сторонами підлягає розірванню. Відповідно до ч. 3\~ст. 56 Сімейного кодексу України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до\~ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. На підставі ч.1\~ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що шлюб носить формальний характер, подружні стосунки між сторонами не підтримуються, проживають окремо, спільного господарства сторони не ведуть, спору щодо поділу спільного майна не існує. Загальна декларація прав людини у ч. 2 ст. 16 містить положення, за яким шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст.23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються. Отже, подальше існування сім`ї як добровільного союзу у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз - шлюб, не може мати місце, а також, приймаючи бажання та право одного з них розірвати шлюб, не може бути незаконно порушене або одного з подружжя не можливо насильно, без його волі змусити перебувати у таких зареєстрованих як шлюб відносинах. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що поміж сторонами відсутня згода щодо перебування у шлюбі, їхня сім`я розпалася та існує формально, а подальше спільне життя їхнього подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, а тому шлюб необхідно розірвати. На підставі викладеного та

Outcome: approved