Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-27 00:00:00

Позивач [PERSON] , в інтересах якої діє представник - адвокат Єрмоленко Оксана Олександрівна звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, в обґрунтування якого зазначила, що з 18.10.2003 року перебувє в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №871. Від шлюбу вона з відповідачем має малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Позивач в своїй заяві зазначила про те, що у них з відповідачем відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, на даний час спільне господарство не ведуть, проживають окремо, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, що в кінцевому результаті призвело до припинення шлюбних відносин. Також позивач вважає, що подальше спільне проживання з відповідачем неможливе, подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам. Просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. Крім цього, зазначає, що їхній спільний з відповідачем малолітній син [PERSON] , [INFO] , проживає разом з позивачем, домовленості з відповідачем щодо матеріального забезпечення їхньої дитини сторони не досягли, водночас, відповідач є особою працездатного віку, його стан дозволяє йому сплачувати аліменти у розмірі, необхідному для гармонійного розвитку його дитини, добровільно аліменти на утримання сина відповідач не сплачує, тому просить суд, з урахуванням зменшених позовних вимог, стягнути з [PERSON] аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 3500,00 грн. з індексацією відповідно до закону, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, від представника позивача до суду надійшла заява, у якій вона просила розглянути справу без її участі та участі позивача, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити (а.с. 26). Відповідач в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, згідно письмової заяви просить розглядати справу без його участі, позов визнає, не заперечує проти стягнення з нього аліментів на користь позивача в розмірі 3500 грн. щомісячно (а.с. 27). Фіксування судового засідання за допомогою технічного засобу фіксації не здійснюється відповідно до ч. 4 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити з огляду на наступне. Судом встановлено, що з 18.10.2003 сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованого відділом реєстрації актів громадянського стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №871, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб від 18.10.2003 серії [NUMBER] (а.с. 10). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 05.05.2012 серії [NUMBER] (а.с. 9). В своєму позові [PERSON] зазначила, що у них з відповідачем відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, на даний час спільне господарство не ведуть, проживають окремо, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, що в кінцевому результаті призвело до припинення шлюбних відносин. Також позивач вважає, що подальше спільне проживання з відповідачем неможливе. Шлюб між сторонами фактично припинив існування, подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим, суперечить їхнім інтересам. Також із тексту позовної заяви вбачається, що відповідач не є інвалідом, є фізично здоровим чоловіком, аліменти нікому не платить, стягнення по документам з нього не проводиться, інших неповнолітніх дітей, непрацездатних осіб відповідач не має, а тому має можливість сплачувати аліменти на утримання дітей. Відповідно до ст.ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз чоловіка і жінки, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 105 СК України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст. 110 СК України. На підставі вищевикладеного, приймаючи до уваги, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб існує формально, суд приходить до висновку, що шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Позивачка не просить змінювати прізвище на дошлюбне, а тому суд вважає за необхідне залишити їй прізвище набуте після укладення шлюбу. З огляду на викладене суд вважає, що позовна заява в частині розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Щодо вимог про стягнення аліментів, суд дійшов таких висновків. Як встановлено судом, у позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] , у зареєстрованому шлюбі, народився син - [PERSON] , [INFO] (а.с. 9). Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Докази того, що на утриманні відповідача знаходяться інші діти та непрацездатні члени сім`ї, а також докази щодо неспроможності сплачувати кошти на утримання дітей, відповідачем, суду не представлено. Докази, які свідчать про наявність підстав для звільнення від обов`язку утримувати дітей в матеріалах справи відсутні. Таким чином, враховуючи зазначені вище докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 3500 грн., щомісячно, починаючи з 13.12.2023 і до досягнення дитиною повноліття, підлягають задоволенню. Щодо вимог позивача про стягнення аліментів з урахуванням індексації, суд зазначає наступне. Частиною 2 ст. 184 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Індексація це компенсація знецінення грошей внаслідок інфляції. Індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі. Індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, проводиться за рахунок коштів платника аліментів, індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, здійснюється підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями, які проводять відповідні відрахування аліментів із доходу платника аліментів. Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, здійснюється з місяця, в якому призначено аліменти. У разі проведення державним, приватним виконавцем індексації розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, обчислення індексу споживчих цін здійснюється наростаючим підсумком, починаючи з наступного року з місяця, що відповідає місяцю встановлення розміру аліментів. Індексація грошових доходів проводиться відповідно до «Порядку проведення індексації грошових доходів населення» (далі - Порядок), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 (із змінами). Відповідно до п. 2 Порядку індексації підлягає, зокрема, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі. Відповідно до положення п. 6 Порядку індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, проводиться підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами - підприємцями, які проводять відповідні відрахування аліментів з доходу їх платника. З викладеного слідує, що індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, провинна проводитись відповідно до вищевказаного законодавства органом виконавчої служби або підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами - підприємцями, які провадять відповідні відрахування аліментів із доходу платника аліментів. Таким чином, обов`язок проведення індексації розміру аліментів, який визначений судом у твердій грошовій сумі, прямо передбачений законом, а саме положеннями ст. 184 СК України, що зобов`язує відповідні органи та підприємства проводити таку індексацію автоматично, тобто, без додаткового судового рішення. За таких обставин, позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до ст. 141 ЦПК України. За позовну вимогу позивач сплатила судовий збір у розмірі 1073,60 грн (а.с. 13). Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, за позовну вимогу про розірвання шлюбу з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1073,60 грн. Водночас, за позовну вимогу про стягнення аліментів позивач була звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Частиною 5 ст. 142 ЦПК України передбачено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли. Таким чином, за позовну вимогу про стягнення аліментів з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1073,60 грн. На підставі ст.ст. 24, 56, 105, 110, 112, 115 Сімейного Кодексу України, та

Outcome: partial