Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-20 00:00:00

Заявниця звернулася до суду з вказаною заявою та просить суд встановити факт належності [PERSON] , померлому [INFO] Державного акту на право приватної власності на землю, серії VI-ОД № 008924, виданого 06.01.1993 року Прилиманською сільською Радою народних депутатів, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 494 на земельну ділянку, площею 0,06 гектарів, що розташована на території Прилиманської сільської ради Одеського району (колишній Овідіопольський) Одеської області, СК «Автомобіліст», ділянка № [NUMBER] , та надана для ведення садівництва, який виданий на ім`я [PERSON] . Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] помер чоловік заявниці [PERSON] . Після смерті її чоловіка залишилась спадщина, а саме земельна ділянка, площею 0,06 га, що розташована на території Прилиманської сільської ради Одеського району (колишній Овідіопольський) Одеської області, СК «Автомобіліст», ділянка № [NUMBER] та надана для ведення садівництва, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю, серії VI-ОД № 008924, виданим 06.01.1993 року Прилиманською сільською Радою народних депутатів, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 494. З метою прийняття спадщини заявниця звернулася до державного нотаріуса Біляївської державної нотаріальної контори Одеської області, яким під час вивчення документів було виявлено, що є розбіжності у написанні імені її чоловіка, а саме: в державному акті вказано « [PERSON] », а в свідоцтві про смерть « [PERSON] », про що надано відповідний лист. В примірнику Державного акту на право приватної власності на землю, що знаходиться у заявниці, зроблене виправлення з імені « [PERSON] » та « [PERSON] », та проставлена печатка Прилиманського сільського голови [PERSON] з зазначенням «виправленому вірити». Проте архівним відділом сектору архівної роботи їй надана копія Державного акту, в якому відсутні виправлення власника земельної ділянки та зазначено, що він належить [PERSON] та надано копію рішення № 13 від 26.01.1995 року виконкому Прилиманської сільської Ради народних депутатів «Про безоплатну передачу в приватну власність раніше виділеної в постійне користування земельної ділянки садово-городнього господарства « [INFO] », в якому в списку під № 43 зазначений російською « [PERSON] ». Встановлення факту належності правовстановлюючого документу необхідно заявниці для отримання спадщини після смерті чоловіка, у зв`язку з чим звернулась до суду з вказаною заявою. До судового засідання заявниця не з`явилася, але надала до суду заяву, в якій просила розгляд справи провести без її участі, на заявлених вимогах наполягала та просила задовольнити (а.с. 71). Заінтересована особа [PERSON] до судового засідання не з`явився, але надав до суду заяву, в якій просив розгляд справи провести без його участі, заяву визнає та не заперечує проти її задоволення (а.с. 72). Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд дійшов наступного висновку. Як встановлено в судовому засіданні, [INFO] помер чоловік заявниці [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 10.01.2005 року (а.с. 7). [PERSON] , на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ОД № 008924 зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 494 від 06.01.1993 року, виданого на підставі рішення виконкому Прилиманської сільської Ради народних депутатів Овідіопольського району Одеської області № 13 від 26.01.1995 року, належить земельна ділянка площею 0,06 га, що розташована на території Прилиманської сільської ради, СК «Автомобіліст», діл. № 84 (а.с. 11). Заявниця звернулася до Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області щодо прийняття спадщини, у зв`язку з чим була заведена спадкова справа № 266/2005 року (а.с. 46-68), однак листом № 3109/02-14 від 17.10.2023 року заявниці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки є розбіжності в написанні імені [PERSON] , який помер [INFO] , а саме у державному акті ім`я чоловіка заявниці записано « [PERSON] », згідно свідоцтва про смерть виданого на підставі паспорту, ім`я чоловіка записане як « [PERSON] » (а.с. 10). Відповідно до наданої заявницею копії вказаного державного акту вбачається, що у ньому містяться виправлення, а саме у графі «прізвище, ім`я, по батькові» ім`я « [PERSON] » закреслене, натомість виправлене на ім`я « [PERSON] » та міститься напис «Виправленому на [PERSON] та « [PERSON] » вірити», що засвідчується підписом Прилиманського сільського голови Баранець В.В., та печаткою (а.с. 9 зворотна сторінка). За змістом частини першої статті 293 ЦПК України (далі ЦПК України) окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п. 6 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. На підставі ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З урахуванням викладеного, суд вважає, що заява [PERSON] законна, обґрунтована, знайшла своє підтвердження у судовому засіданні та підлягає задоволенню.

Outcome: approved