Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-14 00:00:00

Виклад позиції позивача. 15.01.2024 року адвокат Головенко Є.В., що діє в інтересах [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, мотивуючи її тим, що з відповідачем по даній справі позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 10 травня 2023 року. Від спільного подружнього життя у сторін народилася дитина [PERSON] , [INFO] , який проживає із позивачем. Враховуючи стрімке на даний час зростання в Україні цін на продукти харчування, одяг, а також інше, що необхідне для нормального догляду, розвитку та виховання дитини, позивачу вкрай важко одній матеріально утримувати спільну з відповідачем малолітню дитину. На сьогоднішній день відповідач не бажає добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в добровільному порядку. Позивач вважає, що відповідач має можливість здійснювати один із своїх батьківських обов`язків по відношенню до дитини, а саме надавати матеріальну допомогу на її утримання, але чомусь цього не робить. [PERSON] здоровий та молодий чоловік, інших утриманців в нього немає. Внаслідок цього, просить стягнути з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] (РНОКПП [NUMBER] ), аліменти на утримання неповнолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] , в розмірі однієї чверті заробітку (доходу) боржника, але не меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення з позовом до суду і до досягнення дитиною повноліття. Виклад позиції відповідача. 17.01.2024 року ухвалою судді Немирівського районного суду прийнято позовну заяву та вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Одночасно з цим, в порядку ст.ст. 128, 190 ЦПК України судом, на адресу відповідача надіслано судову повістку-повідомлення, копію ухвали про відкриття провадження у справі, копію позовної заяви та доданих до неї документів та здійснено виклик до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Судом вжиті належні заходи для повідомлення відповідача про розгляд справи та реалізації ним права судового захисту своїх прав та інтересів. Відповідно до ч. 2 ст. 191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Заяви, клопотання позивача, відповідача 15.02.2024 року від представника позивача, адвоката Головенко Є.В. на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Від позивача та відповідача інших заяв та клопотань по справі не надходило. Процесуальні дії у справі Ухвалою судді Немирівського районного суду Вінницької області від 17.01.2024 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд цивільної справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Відповідно до п.4 ч. 6 ст. 19, п.1 ч.1 ст. 274 ЦПК України суд розглядає за правилами спрощеного провадження без виклику сторін малозначні справи. Для цілей цього кодексу, малозначними справами є справи про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства).. За приписами ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. У зв`язку з наведеним вище, суд ухвалив розглядати справу в порядку письмового провадження, без проведення судового засідання (ч.13 ст.7 ЦПК України). Перешкод для здійснення розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження та вирішення справи і ухвалення судового рішення за наявними матеріалами судом не встановлено. За вказаних обставин, за приписами ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази Як вбачається із свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] народився [INFO] в м. Вінниця, Вінницької області, про що 11 березня 2020 року складено відповідний актовий запис № 840. Його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.5) Заочним рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 10 травня 2023 року, що набрало законної сили 10.06.2023 року, розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с.6) Відповідно до витягу № 109 про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с.7) Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом (пункт 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»). Положеннями частини третьої статті 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у СК України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Положеннями статті 27 Конвенції ООН про права дитини визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового та духовного розвитку. Сюди входить належне харчування, житло, одяг. Батьки несуть відповідальність за забезпечення належного життєвого рівня дитини. Держава має вживати необхідних заходів щодо надання допомоги батькам у здійсненні цього права. За змістом статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Частиною першою статті 183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно ч.1, 5, 6, 7 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Висновки суду Судом встановлено, що відповідач не виконує своїх обов`язків по утриманню дитини [PERSON] . Визначаючись щодо розміру та способу стягнення аліментів, суд враховує обов`язок батьків утримувати дитину до її повноліття, розмір гарантованого законодавством України прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, те, що відповідач здорова, працездатна особа та має можливість надавати матеріальну допомогу, а діти потребують такої допомоги. Суд бере до уваги, що відповідач відомостей, які б могли перешкоджати йому утримувати дитину, суду не надав. Інших доказів матеріали справи не містять. Розподіл судових витрат У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Отже, при подачі позовної заяви [PERSON] була звільнена від сплати судового збору за вимогу про стягнення аліментів на утримання дітей. Відповідно до п. 35 Пленуму Верховного Суду України від 17.10.2014 № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, якщо його також не звільнено від сплати цих витрат. Таким чином, суд вважає необхідним стягнути із [PERSON] на користь держави судовий збір за вимогу про стягнення аліментів у розмірі 1211 грн. 20 коп. Згідно з вимогами частин першої-п`ятої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Крім того, згідно з пунктом пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, позивачем надано договір про надання правничої допомоги від 03 листопада 2023 року та платіжну інструкцію № 0.0.3285131620.1. Внаслідок цього, із відповідача на користь позивача підлягають стягнення витрати, пов`язані із правничою допомогою адвоката а сумі 2600 (дві тисячі шістсот) гривень 00 копійок.

Outcome: approved