Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-20 00:00:00

28.02.2023 [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про виділ у натурі позивачу 1/2 частки земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером 5322281900:00:001:0616, загальною площею 6,62 га, що розташована на території Козлівщинської сільської ради Полтавського району Полтавської області, припинивши при такому виділі право спільної часткової власності, та про виділ у натурі [PERSON] 1/2 частки земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за кадастровим номером 5322281900:00:001:0616, загальною площею 6,62 га, що розташована на території Козлівщинської сільської ради Полтавського району Полтавської області, припинивши при такому виділі право спільної часткової власності, мотивуючи тим, що вона й [PERSON] є співвласниками земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за кадастровим номером 5322281900:00:001:0616, загальною площею 6,62 га, дана земельна ділянка знаходиться у користуванні ТОВ «Агрофірма «Маяк», з яким укладено договір про надання права користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис). Після того, як позивач набула права власності на зазначену земельну ділянку, вона не може знайти компромісу з іншим співвласником та землекористувачем щодо характеру розпорядження майном, що призводить до систематичних конфліктів, непорозумінь. Внаслідок неможливості реалізувати свої майнові права належним чином, а також з метою уникнення конфліктів правового характеру з іншим співвласником важливим для неї є поділ земельної ділянки (а.с. 4 - 7). Ухвалою Котелевського районного суду Полтавської області від 03.03.2023 позовну заяву залишено без руху (а.с. 39, 40). Провадження у справі відкрито ухвалою Котелевського районного суду Полтавської області від 30.03.2023 за правилами загального позовного провадження (а.с. 48). 17.04.2023 третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ТОВ «Агрофірма «Маяк», подала до суду письмові пояснення на позовну заяву (а.с. 56 - 97). Ухвалою Котелевського районного суду Полтавської області від 26.04.2023 задоволено клопотання позивачки про призначення судової земельно-технічної експертизи. Провадження у справі на час проведення експертизи зупинено (а.с. 109 - 110). Провадження у справі поновлено на підставі ухвали Котелевського районного суду Полтавської області від 29.08.2023 (а.с. 139). 20.10.2023 до суду надійшло спільне клопотання позивачки та її представника адвоката Борзовця О.В., який діє на підставі ордера серії ВІ №1093105 від 25.04.2023 (а.с. 99), про уточнення позовних вимог (а.с. 149-152). Ухвалою Котелевського районного суду Полтавської області від 25.10.2023 заява про уточнення позовних вимог залишена без руху (а.с. 165 - 168). 10.11.2023 третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Маяк», подала до суду пояснення на заяву про уточнення позовних вимог, в якому просить повністю відмовити [PERSON] у задоволенні позовних вимог й зазначила, що ТОВ «Агрофірма «Маяк» належним чином виконує взяті обов`язки, згідно з умовами договору про надання права користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) від 13.05.2016, у тому числі щодо оплати за користування земельною ділянкою, за період дії договору землевласники щорічно отримують плату за користування земельною ділянкою, будь-яких листів щодо порушення взятих зобов`язань до товариства не надходило. Звертають увагу суду, що позивачем не надано доказів щодо підтвердження систематичних конфліктів та непорозумінь по виконанню договірних зобов`язань з боку землекористувача ТОВ «Агрофірма «Маяк». Статтею 79-1 ЗК України передбачено, що поділ, об`єднання земельної ділянки, що перебуває у користуванні, здійснюється за згодою землекористувача. Також, до позовної заяви долучені додатки, які не відповідають приписам ст. 95 та п. 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, а тому є неналежними доказами (а.с. 177 - 183). На виконання ухвали Котелевського районного суду Полтавської області від 25.10.2023, до суду 22.11.2023 надійшла заява позивачки про зміну предмета позову, надіслана до суду поштою 17.11.2023, а саме позивачка просить суд: 1) виділити в натурі [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) 1/2 частку земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером 5322281900:00:001:0616 загальною площею 6,62 га, що розташована на території Козлівщинської сільської ради Котелевського (нині Полтавського) району Полтавської області, належну їй на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 27.07.2018 державним нотаріусом Першої полтавської державної нотаріальної контори Рой Т.В., відповідно до варіанту розподілу №1 висновку експерта №СЕ-19/117-23/7264-3Т від 18.08.2023, а саме: співвласнику [ADDRESS] (показано жовтим кольором). Загальна площа 3,31 га, що відповідає його частині (6,62х1/2) з межами: А-Д довжина межі становить 79,43 м; Д-Е довжина межі становить 415,44 м (305,81+109,63); Е-Ж довжина межі становить 79,48 м; Ж-А довжина межі становить 418,01 м (138,55+279,46), припинивши при такому виділі право спільної часткової власності; 2) виділити в натурі [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) 1/2 частку земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером 5322281900:00:001:0616 загальною площею 6,62 га, що розташована на території Козлівщинської сільської ради Котелевського (нині Полтавського) району Полтавської області, належну йому на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 09.12.2011 державним нотаріусом Котелевської державної нотаріальної контори Ковпаком В.І., відповідно до варіанту розподілу №1 висновку експерта №СЕ-19/117-23/7264-3Т від 18.08.2023, а саме: співвласнику [ADDRESS] (показано зеленим кольором). Загальна площа 3,31 га, що відповідає його частині (6,62х1/2) з межами: Д-Б довжина межі становить 61,59 м; Б-В довжина межі становить 18,33 м; В-Г довжина межі становить 412,85 м (332,32+80,53); Г-Е довжина межі становить 79,98 м; Е-Д довжина межі становить 415,44 м (305,81+109,63); припинивши при такому виділі право спільної часткової власності. Також просить стягти з відповідача понесені позивачем судові витрати (а.с. 185 - 192). Ухвалою Котелевського районного суду Полтавської області від 27.11.2023 прийнято до розгляду заяву позивача [PERSON] про зміну предмету позову у справі № 535/297/23 (а.с. 197 - 199). 22.01.2024 року ухвалою Котелевського районного суду Полтавської області закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с. 215, 216). Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового розгляду повідомлена належним чином, відповідно до ч. 5 ст. 130 ЦПК України (а.с. 220, 222, 225), про причини неявки суд не повідомила. Представник позивача адвокат Борзовець Олександр Володимирович, який діє на підставі ордера на надання правничої (правової) допомоги серії ВІ №1028851 від 11.10.2023 (а.с. 229), у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином (а.с. 219, 222, 225), 21.02.2024 подав клопотання про розгляд справи без участі позивача й представника позивача, позов підтримав у повному обсязі (а.с. 227). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином (а.с. 226), про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву та клопотання про відкладення розгляду справи до суду не подавав. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Маяк» у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового розгляду повідомлена належним чином (а.с. 223). Представник третьої особи Литвиненко Аліна Анатоліївна, яка діє на підставі довіреності №2 (а.с. 210), подала до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позовних вимог заперечує в повному обсязі (а.с. 224). Згідно з ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. З огляду на вказані обставини та приписи процесуального закону, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи на підставі наявних у суду матеріалів за відсутності сторін та їх представників, які повідомлені про дату, час та місце судового розгляду належним чином та подали заяви про розгляд справи без їхньої участі. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно з ч. 6 ст. 259 ЦПК України у виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи. Відповідно до положень ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05.09.2022 у справі №1519/2-5034/11 зазначено, що згідно з ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. З урахуванням розумності положення ч. 5 ст. 268 ЦПК України слід розуміти таким чином: у разі ухвалення судового рішення за відсутності учасників справи, суд повинен зазначати датою ухвалення ту дату, на яку було призначено розгляд справи, та вказувати у резолютивній частині дату складення повного судового рішення. Проте у разі зазначення судом датою ухвалення судового рішення дати складення повного судового рішення, внаслідок чого дата судового засідання та дата ухвалення судового рішення не співпадатимуть, це не є порушенням прав сторін. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що у задоволенні позову необхідно відмовити повністю, з наступних підстав. Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.07.2018, посвідченого державним нотаріусом Першої полтавської державної нотаріальної контори Рой Т.В., виконуючої обов`язки завідувача Котелевської державної нотаріальної контори, спадкоємцем майна [PERSON] , яка померла [INFO] , є її донька [PERSON] , [INFO] , спадщина складається із 1/2 (однієї другої) частки земельної ділянки в цілому площею 6,6200 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5322281900:00:001:0616, яка розташована на території Козлівщинської сільської ради Котелевського району Полтавської області (а.с. 10). Право власності позивача на зазначений об`єкт нерухомості зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності (а.с. 11). Згідно з Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 10.05.2016, на праві приватної спільної часткової власності із розміром частки 1/2 земельної ділянки площею 6,62 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5322281900:00:001:0616, яка розташована на території Козлівщинської сільської ради Котелевського району Полтавської області, зареєстровано за [PERSON] , на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 09.12.2011 (а.с. 17, 19). Спірна земельна ділянка перебуває у користуванні на праві емфітевзису, що підтверджується договором про надання права користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) від 13.05.2016 (а.с. 59 - 61). Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 19.05.2016 №59374451, державну реєстрацію договору про надання права користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) від 13.05.2016 здійснено приватним нотаріусом Котелевського районного нотаріального округу Полтавської області Лапочкою Р.О., правокористувач Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Маяк», код ЄДРПОУ 32460293 (а.с. 62). Позивач [PERSON] зверталася 23.12.2022 до ТОВ «Агрофірма «Маяк» з листом-повідомленням про відмову в поновленні договору про надання права користування чужою земельною ділянкою для с/г потреб (емфітевзис), укладеного 13.05.2016 (а.с. 63). 18.01.2023 ТОВ «Агрофірма «Маяк» надало відповідь на вищевказаний лист, вказавши про пролонгацію договору на термін 7 (сім) років до 13.05.2030, яку було направлено рекомендованим повідомленням (а.с. 64). Відповідно до експертного висновку №СЕ-19/117-23/7264-ЗТ, проведеного 18.08.2023 головним судовим експертом відділу будівельних, земельних досліджень та оціночної діяльності Полтавського НДЕКЦ МВС України Черкун В.Б. (свідоцтво судового експерта №17017-11, видане ЕКК МВС 07.06.2021) запропоновано два варіанти поділу земельної ділянки з кадастровим номером 5322281900:00:001:0616, загальною площею 6,62 га, що розташована на території Козлівщинської сільської ради Котелевського (Полтавського) району Полтавської області, з цільовим призначенням для ведення сільськогосподарського виробництва, між співвласниками земельної ділянки [PERSON] та [PERSON] відповідно до розміру часток (додаток 3) (а.с. 123-136). Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном визначено у статті 317 ЦК України. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно з ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Частинами першою-третьою статті 358 ЦК України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди у судовому порядку. Договір про спільну часткову власність на земельну ділянку укладається в письмовій формі і посвідчується нотаріально. Учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки вимагати відповідної компенсації. Учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки (ст. 88 Земельного кодексу України). Відповідно до ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Згідно зі ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Виділ частки зі спільного майна це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частки в праві спільної власності й припинення для цієї особи права на частку у спільному майні. Тлумачення частини другої статті 367 ЦК України свідчить, що поділ спільного майна відрізняється від виділу частки співвласника або припинення його права на частку у спільному майні однією суттєвою ознакою у разі поділу майна право спільної часткової власності на нього припиняється. У постанові від 22.08.2023 у справі №128/2735/20 Верховний Суд сформував висновок про те, що поняття «поділ» та «виділ» не є тотожними. При поділі майно, що знаходиться в спільній частковій власності, поділяється між усіма співвласниками, і правовідносини спільної часткової власності припиняються. При виділі частки правовідносини спільної часткової власності, як правило, зберігаються, а припиняються лише для співвласника, частка якого виділяється. Винятком з цього правила є ситуація, коли майно належить на праві спільної часткової власності двом співвласникам, тоді має місце поділ спільного майна. Тобто, поділ спільного майна відрізняється від виділу частки співвласника або припинення його права на частку в спільному майні однією суттєвою ознакою у разі поділу майна право спільної часткової власності на нього припиняється. Вимоги позивачки у розумінні статті 364 ЦК України не є виділом в натурі частки із майна, яке перебуває у спільній частковій власності кількох осіб. В обох випадках виділ частки із майна чи поділ майна законом передбачено укладення договору в письмовій формі, який підлягає нотаріальному посвідченню. Позивачкою не надано до суду доказів того, що вона зверталася до відповідача з пропозицією укласти договір про поділ майна й нотаріально його посвідчити, що відповідач відмовився укласти такий договір, як і не надано суду доказів звернення до нотаріуса й відмови вчинити нотаріальну дію щодо посвідчення правочину про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності. Крім того, [PERSON] зазначає у позовній заяві про неможливість знайти компроміс із співвласником і землекористувачем щодо характеру розпорядження майном, які призводять до систематичних конфліктів, непорозумінь, однак не надає доказів вказаних фактів, як і не надано суду доказу недосягнення згоди володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, із співвласником з урахуванням вимог ст. 88 Земельного кодексу України. Абзац 2 ч. 6 ст. 79-1 Земельного кодексу України передбачає, що поділ земельної ділянки, що перебуває у користуванні, здійснюється за згодою землекористувача. Справжність підпису на такій згоді засвідчується нотаріально. У матеріалах справи відсутні докази нотаріального погодження землекористувачем ТОВ «Агрофірма «Маяк» питання щодо поділу земельної ділянки з кадастровим номером 5322281900:00:001:0616, загальною площею 6,62 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України). Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково. Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду. Відсутність порушеного, невизнаного або оспореного відповідачем приватного (цивільного) права (інтересу) позивача є самостійною підставою для відмови в позові. Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18.09.2023 у справа № 582/18/21). При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 4 ст. 263 ЦПК України). Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 12 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 3 ст. 12 ЦПК України, ч. 1, ч. 6 ст. 81 ЦПК України). Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст. 80 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог [PERSON] про виділ у натурі земельної ділянки, необхідно відмовити. Оскільки позовні вимоги [PERSON] задоволенню не підлягають у повному обсязі, а відповідач не заявив про понесення ним судових витрат по справі, розподіл судових витрат не проводиться.

Outcome: dismissed