Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, у якому просить визнати за нею право власності на будинковолодіння, яке складається із житлового будинку з надвірними спорудами на земельній ділянці прощею 0,10 га (кадастровий номер 71222585800:02:001:0145) по [ADDRESS] . Позовна заява мотивована тим, що між нею та відповідачем [PERSON] було досягнуто домовленості про купівлю-продаж будинковолодіння, яке складається із житлового будинку з надвірними спорудами на земельній ділянці площею 0,10 га. по [ADDRESS] за ціною 85 000 грн. На виконання даної домовленості нею 20 серпня 2016 року було сплачено відповідачу обумовлену суму грошей, про що відповідач власноручно написав розписку. При цьому відповідач передав їй у власність вищевказане будинковолодіння, а вона, в свою чергу, вселилася в цей будинок, де і постійно проживає по даний час. Проте, при здійсненні купівлі-продажу вказаного будинковолодіння, з вини відповідача не було своєчасно здійснено нотаріального оформлення вказаного правочину. Так, згідно правовстановлюючих документів (технічного паспорту на житловий будинок [ADDRESS] від 20 липня 2013 року та Свідоцтва про право на спадщину за законом від 04 вересня 2013 року) власником даного будинковолодіння числиться [PERSON] , яка померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Дарницьким районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві. Згідно нотаріально-посвідченої довіреності від 19 серпня 2013 року ВТК № 133488, в межах строку її дії відповідач [PERSON] діяв в інтересах довірителя [PERSON] . Відсутність нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу житлового будинку стала тією обставиною, що унеможливила оформлення права власності після смерті [PERSON] в нотаріальному порядку. З огляду на те, що власник будинковолодіння - [PERSON] померла, а строк дії довіреності від 19 серпня 2013 року ВТК № 133488 закінчився 19 серпня 2018 року, тому вирішити питання про нотаріальне посвідчення договору купівлі- продажу неможливо, внаслідок цього вона позбавлена можливості оформити право на вказаний житловий будинок (будинковолодіння). Отже, в позасудовому порядку вирішити дане питання неможливо, оскільки власник будинковолодіння, довіритель [PERSON] померла, а чинним законодавством не передбачено іншого порядку визнання правочину дійсним, не інакше як в судовому. Позивач та її представник просили розглянути позов без їхньої участі, позов підтримали у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, звернувся із заявою про розгляд справи у відсутність їхнього представника, позов визнав та надав письмові пояснення про те, що 20.08.2016 р. між ним та позивачкою укладено договір купівлі-продажу будинку [ADDRESS] , від позивачки він отримав 85000 гривень як оплату за будинок. Він не зміг оформити нотаріально посвідчений договір внаслідок перенесеного інсульту та просить розглянути справу без його участі. Підпис на поясненні [PERSON] старостою Петриківського старостинського округу та гербовою печаткою. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, звернувся із заявою про розгляд справи у відсутність їхнього представника, не заперечили проти задоволення позову. У відповідності до ст. 247 ч.2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, так як були підстави для проведення розгляду справи без участі сторін. Під час судового засідання були вивчені наступні докази по справі : - копія паспорту, коду позивача (а.с.4-5) -копія паспорту, коду відповідача (а.с.6-7) -копія технічного паспорту на житловий будинок (а.с.7-9) -копія витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с.10-12) -копія довіреності (а.с.13) -копія свідоцтва про смерть [PERSON] (а.с.14) -копія розписки [PERSON] від 20.08.2016 (а.с.15) -договір про надання правової (правничої) допомоги від 24.08.2023 (а.с.16) -квитанція про сплату судового збору (а.с.17-18) -довідка виконавчого комітету Набутівської сільської ради від 29.08.2023 №939 (а.с.21) -довідка Корсунь-Шевченківської державної нотаріальної контори від 22.09.2023 №593/01-16 (а.с.35-36) -копія спадкової справи №121/2017 від 18.09.2017, яка заведена після смерті [PERSON] (а.с.48-58) -довіреність (а.с.59) -позовна заява уточнена (а.с.81-83) -копія свідоцтва про право на спадщину за законом від 04.09.2013 року , згідно якого спадкоємцем майна [PERSON] , який помер [INFO] є його дружина [PERSON] , [INFO] , спадщина, на яку видано свідоцтво складається з житлового будинку з надвірними спорудами, що по [ADDRESS] (а.с.93) -копія витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі (а.с.94) -копія витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.95). Відповідно до ч. ч. 1 та 2 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Права володіння, користування та розпоряджання своїм майном належать власникові (ч. 1 ст. 317 ЦК України). Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ч. 1 ст. 319 ЦК України). Частиною 1 ст. 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. У частині першій статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно із частиною першою статті 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 657 ЦК України, договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває у податковій заставі. Згідно ст. 209 ЦК України, правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін. Частина 3 ст. 640 ЦК України визначає, що договір, який підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення. У відповідності до ч. 1 ст. 220 ЦК України, у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Проте, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним (ч. 2, ст. 220 ЦК України). У постанові Верховного Суду України від 06.09.2017 року у справі № 754/2339/16- ц зроблено висновок, що «однією з умов застосування частини другої статті 220 ЦК України та визнання правочину дійсним в судовому порядку є встановлення судом факту безповоротного ухилення однієї із сторін від нотаріального посвідчення правочину та втрата стороною можливості з будь-яких причин нотаріально посвідчити правочин». У п. 5 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 р. «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», роз`яснено, що вирішуючи питання про правомірність набуття права власності, суд має враховувати, що воно набувається на підставах, які не заборонені законом, зокрема на підставі правочинів. При цьому діє презумпція правомірності набуття права власності на певне майно, яка означає, що право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ст. 328 ЦК України). З огляду викладеного, позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] 20 серпня 2016 року фактично уклали договір купівлі продажу нерухомого майна, що підтверджується власноручною розпискою останнього. Оскільки позивач, як покупець та [PERSON] , як продавець, який діяв на підставі нотаріально-посвідченої довіреності (в інтересах померлої [PERSON] ) фактично виконали умови договору купівлі-продажу житлового будинку, а саме: позивачем здійснено оплату за придбане майно грошовими коштами, а відповідач передав вказане будинковолодіння та ухиляється від нотаріального оформлення даної угоди, а тому позивач на підставі ст. 49 Закону України «Про власність» набула право власності на вказане майно та правомірно володіє ним. Ураховуючи вище викладене, суд приходить до висновку про задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved