Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-22 00:00:00

\~ \~ \~ \~28.07.2023 року судом зареєстровано позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, яку мотивовано тим, що з 2015 року позивач перебувала у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем, вони проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу. [INFO] у сторін народилась спільна донька [PERSON] . \~ \~ \~ \~Фактичні шлюбні відносини з відповідачем припинені і з кінця липня 2018 року позивач з донькою проживають окремо від відповідача. Дитина повністю знаходиться на утриманні матері, зареєстрована за місцем реєстрації її проживання. \~ \~ \~ \~На підставі рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 03.10.2019 року № 127/21006/19 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 31.07.2019 року і до досягнення дитиною повноліття. \~ \~ \~ \~Постановою державного виконавця від 28.11.2019 року було відкрито виконавче провадження № 60732032 з виконання виконавчого листа № 127/21006/19, виданого Вінницьким міським судом Вінницької області 19.11.2019 року про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання доньки [PERSON] . \~ \~ \~ \~Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів у виконавчому провадженні № 60732032, заборгованість [PERSON] за виконавчим листом № 127/21006/19 з липня 2019 року по червень 2023 року становить 148\~360,81 грн. Оскільки відповідач ухиляється від сплати аліментів, на підставі ст. 196 СК України він зобов`язаний сплатити пеню, яка за період з серпня 2019 року по травень 2023 року складає 937\~206 грн. \~ \~ \~ \~Зазначаючи правовою підставою ст. 196 Сімейного кодексу України і враховуючи те, що пеня не може перевищувати розмір заборгованості по аліментам, позивач [PERSON] просила суд стягнути з відповідача на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в сумі 148\~360, 81 грн. Ухвалою суду від 11.08.2023 року було відкрито спрощене позовне провадження у справі № 127/22633/23 за позовом [PERSON] . В судовому засіданні представник позивача адвокат Коцурак Т.Ю. позовну заяву підтримала відповідно до викладених обставин. Суду пояснила, що відповідач неналежно виконував свій обов`язок щодо утримання дитини, не надавав їй матеріальної допомоги, з 2019 року не сплачував аліменти взагалі, хоча знав про рішення суду. В листопаді 2019 року рішення було пред`явлене до примусового виконання. Постановою суду від 07.12.2023 року [PERSON] був притягнутий до відповідальності за ч. 1 ст. 183-1 КУпАП. Оскільки з вини відповідача виникла заборгованість по сплаті аліментів в сумі 148\~360,81 грн., представник [PERSON] просила суд стягнути з відповідача на користь позивача неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в сумі 148\~360,81 грн., що відповідає розміру заборгованості по аліментам. Представник відповідача адвокат Шевчук В.О. позов не визнав. Суду пояснив, що відповідач розуміє обов`язок сплачувати аліменти і бажає погасити борг, але має мінливі, тимчасові заробітки. На обліку в Центрі зайнятості він не перебуває. Враховуючи майновий стан відповідача просив зменшити розмір пені по аліментам. Також зазначив, що інших утриманців, нерухомого майна у власності відповідач не має, стан здоров`я відповідача задовільний. Просив врахувати, що введений карантин з 2019 року і воєнні дії з 2022 року, відсутність доходу, стали підставою для неможливості сплати аліментів, проте вже 19.07.2023 року відповідач погасив аліменти на суму 9\~510,12 грн. у ВП № 60732032 за виконавчим листом № 127/21006/19. Вважає, що вини відповідача в тому, що з 2019 року утворилась заборгованість зі сплати аліментів, немає. Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками доньки [PERSON] , [INFO] . Сторони в зареєстрованому шлюбі не перебували, їх спільне життя не склалось і з 2018 року відповідач проживає окремо від доньки [PERSON] та її матері. Донька [PERSON] зареєстрована та проживає разом із матір`ю [PERSON] , що підтверджено довідкою, виданою ОСББ «Подолянка-1». На підставі рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 03.10.2019 року № 127/21006/19 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 31.07.2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Рішення набуло чинності, був виписаний та виданий виконавчий лист, який був пред`явлений позивачем до примусового виконання. \~ \~ \~ \~Постановою державного виконавця від 28.11.2019 року було відкрито виконавче провадження № 60732032 з виконання виконавчого листа № 127/21006/19, виданого Вінницьким міським судом Вінницької області 19.11.2029 року про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання доньки [PERSON] . \~ \~ \~ \~З 12.09.2019 року [PERSON] знятий з місця реєстрації за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з вибуттям до нового місця проживання в м. Вінниці, однак, станом на 09.08.2023 року своє місце проживання не зареєстрував. Згідно інформації про рух коштів за рахунком, яким користується відповідач, 19.07.2023 року перераховано 9\~510, 12 грн. у ВП № 60732032 за виконавчим листом № 127/21006/19. \~ \~ \~ \~Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 07.12.2023 року № 127/36016/23 [PERSON] було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді 120 год суспільно-корисних робіт. \~ \~ \~ \~Згідно розрахунків заборгованості зі сплати аліментів у виконавчому провадженні № 60732032 за період з липня 2019 року по червень 2023 року заборгованість становить 148\~360, 81 грн. Згідно розрахунку позивача, пеня за прострочення сплати аліментів на утримання дитини за період з серпня 2019 року по травень 2023 року складає 937\~206 грн. Порядок обчислення заборгованості і розмір заборгованості не оспорений сторонами. Станом на день розгляду справи заборгованість по аліментам і пеня залишаються не погашеними. З дня надходження даної справи до провадження суду 28.07.2023 року жодної сплати аліментів відповідач не здійснив. Правовідносини між сторонами виникли з приводу обов`язку батька утримувати дитину та його виконання, тому при вирішенні спору суд застосовує відповідні норми СК України. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Згідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Частиною 1 статті 196 СК України визначено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Статтею 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Для застосування зазначеної вище санкції до платника аліментів необхідним є існування одночасно таких умов: - наявність заборгованості зі сплати аліментів, встановлених рішенням суду або за домовленістю між батьками згідно з частиною першою\~статті 189 СК України; - винні дії особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти, що призвели до виникнення заборгованості. Верховний Суд в постанові від 14 грудня 2020 року у справі № 661/905/19 вказав, що тлумачення ст. 8 СК України та ч. 1 ст. 9 ЦК України дозволяє зробити висновок, що положення ЦК України субсидіарно застосовуються для регулювання сімейних відносин. Стягнення пені, передбаченої абз. 1 ч. 1 ст. 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти. У СК України не передбачені випадки, коли вина платника аліментів виключається. У такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. У постанові Верховного Суду від 18 січня 2021 року в справі №636/3546/17 (провадження № 61-19793св19) зроблено такий правовий висновок: «… відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України. Обов`язок доведення відсутності вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів покладається на боржника». Ухиленням від сплати аліментів слід вважати дії або бездіяльність винної особи, спрямовані на невиконання рішення суду про стягнення з неї на користь стягувача визначеної суми аліментів. Вони можуть виразитись як у прямій відмові від сплати встановлених судом аліментів, так і в інших діях (бездіяльності), які фактично унеможливлюють виконання вказаного обов`язку (приховуванні заробітку (доходу), що підлягає обліку при відрахуванні аліментів, зміні місця роботи чи місця проживання з неподанням відповідної заяви про необхідність стягування аліментів тощо). На платника аліментів не покладена така відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин. У даній справі аліменти були стягнуті заочним рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 03.10.2019 року. В листопаді 2019 року позивач пред`явила виконавчий лист до примусового виконання. Доказів того, що відповідач не знав про рішення і про свій обов`язок сплати аліментів, а також доказів відсутності вини у виникненні заборгованості відповідач не надав. Відтак, суд дійшов висновку, що заборгованість зі сплати аліментів з липня 2019 року по червень 2023 року в розмірі 148\~360,81 грн. утворилась з вини платника аліментів [PERSON] . Посилання на те, що в результаті тривалого карантину, а потім введення воєнного стану, відповідачу [PERSON] було важко знайти роботу, не спростовує презумпції вини у виникненні заборгованості, що є підставою для застосування відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 196 СК України. Таким чином, оскільки відповідач не довів, що вжив всіх залежних від нього заходів для належного виконання обов`язку по утриманню дитини і погашення заборгованості по сплаті аліментів, суд дійшов висновку, що позов слід задоволити та стягнути з відповідача на користь позивача неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання [PERSON] , [INFO] , за період з серпня 2019 року до травня 2023 року включно в сумі 148\~360, 81 грн., що відповідає розміру заборгованості по аліментам. На підставі ст. 141 ЦПК України, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір за ставками 2023 року в розмірі 1\~073,60 грн.

Outcome: approved