Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-12 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] в якому просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 всіх доходів відповідача щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 05.12..2008 між нею та відповідачем зареєстровано шлюб. Від шлюбу у них є син [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося. На даний час подано до суду позов про розірвання шлюбу. Відповідач перераховує кошти позивачу на утримання сина у розмірі 5000 грн, однак ці кошти він скидає частинами, нерегулярно, вона ніколи не знає в якій саме сумі і коли буде перераховано на утримання сина, а тому існує ймовірність того, що відповідач припинить матеріально забезпечувати дитину. Вказує, що син навчається в школі, відвідує заняття з англійської мови, заняття з карате, навчання в ІT, буде в подальшому відвідувати заняття з польської мови. Відтак вважає, що з відповідача на її користь слід стягувати аліменти на утримання сина в розмірі 1/3 всіх доходів відповідача щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Відтак просить позов задовольнити. Ухвалою судді від 11.09.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив такі задовольнити. Відповідач та представник відповідача у судовому засіданні заперечили, щодо вимоги про стягнення аліментів у розмірі 1/3 частини всіх доходів відповідача щомісячно, просили стягувати з нього на утримання сина аліменти у розмірі 1/4 частини від доходів із мотивів викладених у відзиві на позовну заяву. Вказав, що має на утриманні матір похилого віку. Заслухавши представника позивача, відповідача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити частково з таких підстав. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Згідно із ч.2 ст.150 Сімейного кодексу України (надалі - СК України) батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Вказаний обов`язок щодо утримання дитини покладений на обох батьків та є однаковим для них. Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. З приписів зазначених правових норм вбачається, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, отже і витрати на утримання дитини (забезпечення умов життя) також мають бути однаковими. Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Окрім цього, відповідно до ст.182 цього Кодексу при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно зі ст. ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому, суд також враховує законодавчі положення, зокрема те, що згідно з ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років становить з 01 січня 2024 року 3196 грн. Відповідно до акту ТзОВ "Управляюча компанія "Комфорт" №152 від 21.08.2023 року вбачається, що син сторін [PERSON] проживає без реєстрації за адресою: [ADDRESS] разом із матір`ю. Згідно довідки про доходи від 25.09.2023 року вбачається, що відповідач працював у ТзОВ "Юріком" з 01.01.2017 року по теперішній час, його дохід з 01.01.2021 по 30.08.2023 року склав 31500 грн. Відповідно до пенсійного посвідчення № [NUMBER] у відповідача є на утриманні матір [PERSON] . При визначенні розміру аліментів суд виходить з розумності та достатності розміру стягуваних аліментів, необхідних для задоволення потреб позивача на утримання неповнолітньої дитини, встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, стану здоров`я позивача, стану здоров`я відповідача, матеріального становища сторін, а також з урахуванням тієї обставини, що обов`язок утримувати дітей лежить на обох батьках. Крім того, суд виходить також із захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, збереження того рівня життя, які вона б мала тоді, коли утримувалася обома батьками. Одночасно, згідно з положеннями ст. 185 СК України передбачено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. З огляду на вищевикладене, та беручи до уваги доводи позивача щодо спірних витрат на розвиток дитини, суд зазначає, що заявлені вимоги позивача мають ознаки додаткових витратах на дитину, а тому підлягають окремому доведенню в провадженні з іншим предметом спору. Виходячи із вищенаведеного, суд дійшов переконання, що позовну вимогу про стягнення аліментів слід задовольнити частково, що з відповідача на користь позивача на утримання дитини необхідно стягувати аліменти у 1/4 частці від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 04 вересня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття. Такий розмір відповідатиме інтересам дитини, буде необхідним та достатнім для забезпечення її гармонійного розвитку і не порушуватиме права кожної із сторін. Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, слід зазначити наступне. Оскільки позивач при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору на підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір», враховуючи вимоги ст.141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню 1073, 60 грн судового збору. На підставі статей 141, 180, 181, 182, 183, 184, 191 Сімейного кодексу України та

Outcome: partial