Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-26 00:00:00

Виконавчий комітет Скороходівської селищної ради Полтавського району Полтавської області як орган опіки та піклування в інтересах дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] , в якому просив: - відібрати дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] без позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] ; - стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] у розмірі частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дітьми повноліття, на користь осіб або установ, в яких будуть утримуватись діти. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач [PERSON] проживає без реєстрації за адресою: [ADDRESS] , має шістьох дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . По відношенню до дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] відповідач є одинокою матір`ю, відомості про батька в документах записані, відповідно до ч. 2 ст. 135 Сімейного кодексу України. Сім`я [PERSON] перебуває на обліку та під соціальним супроводом комунальної установи «Центр надання соціальних послуг» Скороходівської селищної ради, з причин невиконання матір`ю батьківських обов`язків. Мати не виконує свої батьківські обов`язки з виховання та матеріального утримання дітей, не піклується про них, про їхній стан здоров`я, не створила дітям умов проживання, не приділяє уваги їх розвитку, не має сформованих навичок по догляду за дітьми, не веде домашнє господарство, кошти сімейного бюджету використовує нераціонально. Діти [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] з 01.08.2023 року за заявою матері були зараховані на навчання у Варварівську спеціальну школу Полтавської обласної ради на неповне державне утримання, до навчання не приступили, про що адміністрація школи повідомила листом від 18.09.2023 року №241 службу у справах дітей виконавчого комітету Скороходівської селищної ради. Позивач зазначає, що сім`я [PERSON] на обліку соціальних служб перебуває з 2016 року, останнім часом ситуація погіршилася, мати фахівцям комунальної установи «Центр надання соціальних послуг» Скороходівської селищної ради, неодноразово письмово обіцяла створити належні умови для проживання дітей, привести у належний санітарний стан житло, покращити своє матеріальне становище, створити необхідні умови для життя та розвитку дітей, проте без поважних причин, не виконала взятих на себе зобов`язань, не створила умови для дітей, не має постійного місця проживання, в будинку в якому сім`я проживає антисанітарні умови, постійно обробляється від клопів. Відповідно до повідомлень ОЗ «Скороходівський ЗЗСО І-ІІІ ступенів», Варварівської спеціальної школи, КУ «ЦНСП», сімейного лікаря, діти без поважних причин не відвідують заняття, не виконують домашні завдання, мати не цікавиться їх навчанням, не сприяє здобуттю ними освіти, не піклується про їх розвиток, стан здоров`я, діти не мають належних умов для життя та розвитку, не вчасно обстежуються сімейними лікарями та не в повному обсязі отримують медичну допомогу від профільних спеціалістів. Моніторинг умов проживання дітей вказує на постійне їх погіршення. Починаючи з 2016 року, відповідно до актів обстежень, у будинку, де проживає сім`я, порушені санітарно-гігієнічні норми, запас дров відсутній, запас продуктів харчування мінімально недостатній. Діти занедбані, брудні, рушники, постіль та одяг у дітей відсутні. Відсутня вбиральня, немає ніяких засобів для підтримання елементарної особистої гігієни дітьми (тазу, зубної пасти, щіток, мила). Мати офіційно працевлаштована, але працює сезонно, отримує державну допомогу сім`ям з дітьми (допомогу багатодітним, малозабезпеченим сім`ям). 28.09.2023 року Комісія з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Скороходівської селищної ради прийняла рішення про доцільність відібрання дітей без позбавлення батьківських прав матері [PERSON] . Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала заяву, в якій просила розгляд справи проводити за її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, про поважні причини своєї неявки суду не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи, розгляд справи за її відсутності чи заперечень проти позовних вимог від неї не надходило. Відповідно до\~ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлень про причини неявки або якщо зазначені причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача суд, відповідно до ст. 280 ЦПК України, ухвалив про заочний розгляд справи у відсутності відповідача. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з наведеного, а також положень ч. 3 ст. 211 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), суд вважає, за необхідне проводити розгляд справи на підставі наявних у суду матеріалів. Дослідивши матеріали справи та наявні у ній докази, судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтв про народження [PERSON] , серії [NUMBER] , [PERSON] , серії [NUMBER] , [PERSON] , серії [NUMBER] , [PERSON] , серії [NUMBER] та [PERSON] , серії [NUMBER] , матір`ю дітей є [PERSON] , (а.с.17-21). При цьому відомості про батька записані за заявою матері відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. З матеріалів справи вбачається, що починаючи з 2016 року родина [PERSON] перебуває на обліку та під соціальним супроводом Чутівського РЦСССДМ, як така, що опинилася в складних життєвих обставинах, а саме з причин не виконання матір`ю батьківських обов`язків. [PERSON] зареєстрована за адресою [ADDRESS] (а.с.119), але проживає разом з дітьми без реєстрації за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до актів обстеження умов проживання дітей, у будинку порушені санітарно-гігієнічні норми, запас дров відсутній, запас продуктів харчування мінімально недостатній, відсутні місця для навчання, одяг брудний, діти не відвідують школу, відсутні зошити та шкільне приладдя. Будинок опалюється дровами. Крім того, встановлено, що мати вживає алкогольні напої, працює сезонно, єдиним джерелом доходу є державні соціальні допомоги. При цьому фото таблицями, доданими до вищевказаних актів, підтверджуються обставини, вказані позивачем, які стосуються стану вищевказаного будинку та житлово-побутових умов, в яких проживає родина (а.с.69-74). Листами від 15.12.2016 року №01-09/552, Чутівський РЦСССДМ повідомляв Службу у справах дітей про розгляд справи родини [PERSON] на засіданні Комісії з питань захисту прав дитини, оскільки довготривала соціальна робота з родиною спеціалістів ЦСССДМ та інших суб`єктів соціальної роботи не дала бажаних результатів(а.с.37) Листами від 17.05.2021 року №02-01/186, від 26.08.2022 №01.01.-22/164, від 13.09.2022 №01.01.-22/189, від 08.09.2023 №01.01.-22/269 Комунальна установа «Центр надання соціальних послуг» Скороходівської селищної ради повідомляла Службу у справах дітей Скороходівської селищної ради, комісію з питань захисту прав дітей про розгляд справи родини [PERSON] на засіданні Комісії з питань захисту прав дитини, оскільки довготривала соціальна робота з родиною спеціалістів Комунальної установи «Центр надання соціальних послуг» та інших суб`єктів соціальної роботи не дала бажаних результатів. Просили вжити заходів з метою забезпечення прав дітей.(а.с.64, 85, 86, 101). Актами візиту від 11.10.2018 року (а.с.41) 04.10.2018 року (а.с.42) встановлено , що у хаті стоїть неприємний запах, брудно, не прибрано, немитий посуд, брудна підлога. Продукти харчування є у обмеженій кількості. Відсутні стільці у помешканні, діти їдять стоячи. Запас дров відсутній. Наймолодша дитина ходить в туалет на підлогу, на килим, шибки у вікнах забиті у галереї. Діти брудні, одяг брудний. У пояснювальній записці від 25.06.2018 року відповідач зобов`язувалась навести порядок, придбати дрова, випрасувати одяг, придбати стільці, посуд, постіль(а.с.44). У пояснювальній записці від 26.02.2019 року відповідач зобов`язувалась навести порядок, придбати дрова, випрасувати одяг, придбати стільці, посуд, постіль(а.с.43). Актом обстеження умов проживання від 27.03.2019 року родини [PERSON] (а.с.49) встановлено незадовільні умови проживання дітей(шестеро дітей та мати сплять на трьох ліжках, в приміщенні брудно, немитий посуд). Під час відвідування [PERSON] , перебувала у стані алкогольного сп`яніння(висновок №45 від 27.03.2019 а.с.56). Листом №9 від 30.01.2023 року на ім`я начальника служби у справах дітей виконкому Скороходівської ради Директор ОЗ «Скороходівська ЗЗСО I-III ступенів» зверталась із проханням вирішення питань проживання неповнолітніх [PERSON] (2а клас), [PERSON] (5а клас), [PERSON] (6а клас), [PERSON] (8б клас), [PERSON] (9а клас), оскільки діти систематично пропускають заняття, заяв , довідок на підтвердження причин відсутності мати не надає. Діти не забезпечені сезонним одягом та взуттям. До закладу освіти у зимовий період приходять в одязі не по сезону, часто хворіють. На даний час за інформацією, яка надійшла до закладу освіти, в усіх постільних речах, в одязі дітей розповсюджено кліщі. Подібна ситуація уже була в родині. Зараз мати [PERSON] , своєю бездіяльністю несе загрозу життю і здоров`ю дітей(а.с.90). 01 вересня 2023 року відбулося обстеження умов проживання родини [PERSON] , що зафіксовано відповідним Актом. Комісією встановлено, що запас продуктів відсутній, погребу немає, посуд відсутній, туалету немає. На подвір`ї знаходяться будівлі, які перебувають в аварійному стані. В одній з них лежить гора невипраних, вживаних речей, які були надані у вигляді гуманітарної допомоги та могли б слугувати дітям і надалі. Городня ділянка не використовується за призначенням, заросла бур`яном. Умови проживання незадовільні, санітарно-гігієнічні норми не дотримуються. Немає постільної білизни, ковдр, рушників, засобів особистої гігієни. Для виховання, навчання та розвитку дітей не створено жодних умов. Відсутні канцелярські прилади. Одяг та взуття лише сезонні, в мінімальній кількості. Відсутні робочі місця для навчання дітей. Немає окремих місць для сну, обіднього столу. Станом на 01.09.2023 року діти не пройшли щорічний обов`язковий медичний огляд. Мати [PERSON] усно попереджена про адміністративну відповідальність щодо невиконання батьківських обов`язків, їй дано 2 тижні на усунення недоліків.(а.с.91) 18.09.2023 року листом за №241 адміністрація Варварівської спеціалізованої школи на адресу КУ «Центр надання соціальних послуг» Скороходівської селищної ради повідомляла, що [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] не приступили до навчання на протязі 10 робочих днів(а.с.107) у зв`язку з чим служба у справах дітей направила відповідний лист від 19.09.2023 №10-29/126 на адресу СПД №2 ВП №3 Полтавського РУП ГУ НП в Полтавській області(а.с.108) з метою притягнення до відповідальності за невиконання батьківських обов`язків за ст.184 КУпАП. Згідно рішення виконавчого комітету Скороходівської селищної ради Полтавського району Полтавської області №110 від 28.09.2023 року затверджено висновок про доцільність відібрання дітей без позбавлення батьківських прав матері [PERSON] (а.с.110-112). 14.12.2023 року листом за №03-04/246 на ім`я начальника служби у справах дітей виконкому Скороходівської селищної ради директор ОЗ «Скороходівський заклад загальної середньої освіти I-III ступенів» повідомляв, що учениця 1-б класу [PERSON] , учень 3-а класу [PERSON] ,, учениця 7-а класу [PERSON] , учениця 9-б класу [PERSON] за період перебування в закладі освіти з 12.10.2023 мають велику кількість пропусків без поважних причин. На звернення класних керівників мати, [PERSON] не надала жодних медичних довідок про стан здоров`я дітей чи письмових пояснень про відсутність дітей. Листом від 07.02.2024 року №03-04/44 за підписом директора та класного керівника ОЗ «Скороходівського ліцею» проінформовано, що [PERSON] , яка навчається у 1-б класі у першому семестрі пропустила 37 днів, у другому 12 днів. Довідки з лікарні лише за 2 дні. Інші дні пропущені без поважної причини. На уроках дитина неуважна і пасивна. Немає мотивації до навчання. Рівень розвитку пам`яті, уваги, мовлення - початковий. Загальний рівень розвитку пізнавальної сфери початковий. Мати не цікавиться успіхами дитини. Не реагує на зауваження та пропозиції вчителя. Батьківських зборів не відвідує. Листом від 07.02.2024 року №03-04/48 за підписом директора та класного керівника ОЗ «Скороходівського ліцею» проінформовано, що [PERSON] навчається у 3-а класу з 12.10.2023 року. За цей період має 32 дні неявки без поважних причин. Мама на зв`язок з класним керівником не виходить, на телефонні дзвінки не відповідає. Назар має початковий рівень навчальних досягнень. Букви забуває, склади складає лише за допомогою вчителя. Прогресу в навчанні немає, та як має багато пропусків. Мама до навчального закладу не з`являється, батьківські збори не відвідує. Листом від 07.02.2024 року №03-04/45 за підписом директора та класного керівника ОЗ «Скороходівського ліцею» проінформовано, що [PERSON] навчається в шостому класі. За навчання виявив себе переважно низький рівень навчальних досягнень. Денис не систематично відвідує школу зовсім не приєднується до онлайн уроків. Було пропущено 27 навчальних днів за перший семестр без поважних причин. Мама не підтримує зв`язки зі школою та класним керівником, не відвідує батьківські збори. Листом від 07.02.2024 року №03-04/46 за підписом директора та класного керівника ОЗ «Скороходівського ліцею» проінформовано, що [PERSON] навчається у школі з 12.10.2023 року. Має навчальні досягнення середнього рівня. Навчається не в повну міру своїх можливостей. Заняття відвідує несистематично, має багато пропусків у навчанні за 2023 н.р.(жовтень 1 день; листопад 6 днів; грудень 16 днів) без поважних причин. Класний керівник неодноразово зверталась до мами [PERSON] в телефонному режимі для з`ясування причин відсутності дитини, в вайбер було надіслано повідомлення. На даний час ніяких довідок класному керівнику не надано. [PERSON] не повністю забезпечена одягом, взуттям. На онлайн уроки не приєднувалась. Матеріально-побутові у мови проживання дитини незадовільні. Мати не приділяє належну увагу вихованню. Частково підтримує зв`язок з класним керівником, систематично не відвідує батьківські збори. Листом від 07.02.2024 року №03-04/47 за підписом директора та класного керівника ОЗ «Скороходівського ліцею» проінформовано, що [PERSON] навчається у 9-б класі з першого класу. Володіє навчальним матеріалом на початковому рівні навчальних досягнень. По завершенню першого навчального семестру не атестована з семи навчальних предметів. Навчається не в повну міру своїх можливостей, потребує контролю . За період дистанційного навчання на онлайн уроки не підключалась. Дитину було вдруге зараховано до навчального закладу 12.10.2023 року. Відсутня в школі з 19.10.2023 по 28.12.2023, довідок про підтвердження відсутності учениці класний керівник не отримувала. Мати учениці [PERSON] не цікавиться навчанням та поведінкою дитини, не відвідує класні та загальношкільні батьківські збори. На дзвінки від класного керівника не завжди відповідає. Директор ОЗ «Скороходівського ліцею» листом на адресу начальника служби у справах дітей виконкому Скороходівської селищної ради №03-04/69 від 15.02.2024 року повідомив, що учениця 1-б класу [PERSON] , учень 3-а класу [PERSON] ,, учень 6-а класу [PERSON] , учениця 7-а класу [PERSON] , учениця 9-б класу [PERSON] не відвідують заклад освіти з 05.02.2024 року по даний час. Мати, [PERSON] , не надала жодних медичних довідок про стан здоров`я дітей чи письмових пояснень про відсутність дітей. Класні керівники неодноразово телефонували, писали повідомлення, але на зв`язок мама не виходить. Станом на 15.02.2024 року діти в закладі освіти відсутні. Звертається з проханням допомогти у вирішенні ситуації. Суд зазначає, що відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. За змістом ч. ч. 1, 3 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Держава надає батькам або особам, які їх замінюють, допомогу у виконанні ними своїх обов`язків щодо виховання дітей, захищає права сім`ї, сприяє розвитку системи послуг з підтримки сімей з дітьми та мережі дитячих закладів. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про охорону дитинства» діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили. Під час вчинення дій, пов`язаних з розлученням дитини з одним або обома батьками, а також інших дій, що стосуються дитини, в порядку, встановленому законом, судом заслуховується думка та побажання дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. У частині першій статті 9 Конвенції про права дитини\~від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII, передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. У справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) від 16 липня 2015 року Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (параграф 100). Статтею 171 СК України передбачено, що дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси. За приписами ч. 1 ст. 170 СК України, суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного із них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених п.п. 2-5 ч. 1 ст. 164 СК України, а саме - ухилення батьків від обов`язків по вихованню дитини; жорстоке поводження батьків із дитиною, батьки є хронічними алкоголіками або наркоманами, експлуатація дитини, примушування її до жебракування та бродяжництва, а також у інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. Якщо рішення мотивується необхідністю захистити дитину від небезпеки, має бути доведено, що така небезпека справді існує. При винесенні рішення про відібрання дитини від батьків може постати необхідність врахування цілої низки чинників. Потрібно з`ясувати, чи зазнаватиме дитина, якщо її залишать під опікою батьків, жорстокого поводження, чи страждатиме вона через відсутність піклування, через неповноцінне виховання та відсутність емоційної підтримки, або визначити, чи виправдовується встановлення державної опіки над дитиною станом її фізичного або психічного здоров`я. З іншого боку, сам той факт, що дитина може бути поміщена в середовище, більш сприятливе для її виховання, не виправдовує примусового відібрання її від батьків. Такий захід не можна також виправдовувати виключно посиланням на ненадійність ситуації, адже такі проблеми можна вирішити за допомогою менш радикальних засобів, не вдаючись до роз`єднання сім`ї, наприклад, забезпеченням цільової фінансової підтримки та соціальним консультуванням (справа ЄСПЛ «Савіни проти України», заява № 39948/06 від 18 грудня 2008 року, параграф 50). Судом встановлено, що мати [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до дітей а саме не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує необхідних та належних умов проживання, харчування, медичного догляду, лікування дітей, що негативно впливає на їхній фізичний розвиток, як складову виховання, не надає дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі, не створює належних умов для отримання ними освіти. Неналежна поведінка щодо дітей з боку матері тримає з 2016 року(майже вісім років). При цьому відповідач неодноразово письмово зобов`язувалася змінити своє ставлення до виховання і забезпечення дітей, але досі цього не зробила. Отже, тривале систематичне нехтування батьківськими обов`язками з боку відповідача загрожує фізичному та психологічному розвитку дітей. Суд зазначає, що на протязі розгляду даної справи в суді, системних та постійних заходів [PERSON] щодо покращення умов проживання, навчання та виховання дітей, вжито не було. В матеріалах справи наявні докази, не спростовані відповідачем, що умови проживання є небезпечними для життя та здоров`я дітей. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині відібрання дітей без позбавлення батьківських прав, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей суд зазначає наступне. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Ст.8 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до с. 23-1 Закону України «Про охорону дитинства» у разі, якщо повернення дитини до батьків, інших законних представників є неможливим чи суперечить її інтересам, органи опіки та піклування здійснюють заходи щодо надання дитині статусу дитини-сироти чи дитини, позбавленої батьківського піклування, захисту її житлових, майнових прав, влаштування в одну із форм виховання, яка найбільше відповідає найкращим інтересам дитини. Згідно ч. 4 ст. 170 СК України, при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. У відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Приписами ст. 182 Сімейного кодексу України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом .\~Якщо стягуються\~аліменти на\~двох і\~більше дітей,\~суд визначає\~єдину частку\~від заробітку\~(доходу)\~матері,\~батька на\~їх утримання,\~яка буде\~стягуватися до\~досягнення найстаршою\~дитиною повноліття. Якщо\~після досягнення\~повноліття найстаршою\~дитиною ніхто\~з батьків\~не звернувся\~до суду\~з позовом\~про визначення\~розміру аліментів\~на інших\~дітей,\~аліменти стягуються\~за вирахуванням\~тієї рівної\~частки,\~що припадала\~на дитину,\~яка досягла\~повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. У відповідності до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи, враховуючи, що суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог про відібрання дітей від матері без позбавлення батьківських прав, вважає, що наявні підстави для стягнення з дня пред`явлення даного позову із [PERSON] на користь осіб або установ, в яких будуть утримуватись діти, аліментів на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] у розмірі частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 19.10.2023 року і до досягнення дітьми повноліття, у зв`язку з чим, позовні вимоги в частині стягнення аліментів підлягають задоволенню. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах суми виплати за один місяць. Одночасно, суд роз`яснює, що відповідно до приписів ст. 196 Сімейного кодексу України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень\~ст. 141 ЦПК України. За частиною шостою вищевказаної статті, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи, що позивача звільнено від сплати судового збору, а суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір за подання до суду позовної заяви, яка подана юридичною особою (3028,00х 2 = 6056) гривень.

Outcome: approved