Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-25 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. В січні 2024 року [PERSON] , інтереси якої представляє адвокат Микитчин П.С., звернулася до суду з позовом до Рогатинської міської ради, в якому просить: - визнати за нею, як спадкоємцем за законом після смерті матері [PERSON] право власності на 2/3 частини домоволодіння, що розташоване за адресою: [ADDRESS] ; - визнати за нею, як членом колишнього колгоспного двору, право власності на 1/3 частину домоволодіння, що розташоване за адресою: [ADDRESS] . Позов обґрунтований тим, що станом на 15 квітня 1991 року позивачка, її бабуся [PERSON] і мати [PERSON] проживали у вказаному домоволодінні та були членами колгоспного двору. Спадкоємцем належної [PERSON] 1/3 частини домоволодіння була її дочка та відповідно мати позивачки [PERSON] . Вона є єдиним спадкоємцем в порядку спадкування за законом, яка має право на спадкування 2/3 частини домоволодіння після смерті матері [PERSON] . Спадщину прийняла, однак коли звернулася із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину на домоволодіння, нотаріус відмовив їй у зв`язку з відсутністю документа, який посвідчує право власності спадкодавця на вказане нерухоме майно. Просить визнати за нею право власності на домоволодіння в порядку спадкування та як члена колишнього колгоспного двору. Відповідач заперечень проти позову не подав. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 29 січня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження, справу призначено до підготовчого засідання. Позивачка [PERSON] у підготовче засідання не з`явилася, її представник адвокат Микитчин П.С. просить справу розглядати за їхньої відсутності, про що вказав у позовній заяві. Рогатинська міська рада Івано-Франківської області подала заяву про розгляд справи за відсутності їхнього представника, не заперечує щодо задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. У зв`язку з тим, що особи, які беруть участь у справі в підготовче засідання не з`явились, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Фактичні обставини, встановлені судом. За змістом частин 3 та 4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу. Згідно ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши письмові докази в підготовчому засіданні, суд ухвалює рішення про задоволення позову з огляду на таке. Згідно довідки Центру надання адміністративних послуг Рогатинської міської ради Івано-Франківської області від 08 січня 2024 року №3, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, які знаходяться за адресою: [ADDRESS] , станом на 15 квітня 1991 року належали до суспільної групи "колгоспний двір».У житловому будинку проживали: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , виданого 07 червня 2012 року Лучинецькою сільською радою Рогатинського району Івано-Франківської області. У зв`язку із смертю [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно, в тому числі на 1/3 частину вказаного домоволодіння. Відповідно до довідки, виданої Лучинецьким старостинським округом Рогатинської міської ради Івано-Франківської області 08 січня 2024 року №4, постійним місцем проживання [PERSON] було [ADDRESS] . На день її смерті разом із нею проживала її дочка [PERSON] . Заповіт від імені [PERSON] у Лучинецькій сільській раді не посвідчувався. Факт родинних відносин між спадкодавцем [PERSON] та спадкоємцем [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON] , де в графі мати зазначено - [PERSON] . Копією свідоцтва про укладення шлюбу [PERSON] із [PERSON] . Прізвище дружини після укладення шлюбу - [PERSON] . [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , виданого 20 січня 2023 року Рогатинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. У зв`язку із смертю [PERSON] відкрилася спадщина на 2/3 частини домоволодіння, що розташоване по [ADDRESS] , з яких 1/3 частину вона успадкувала після смерті своєї матері [PERSON] , як спадкоємець за законом першої черги. Відповідно до довідки, виданої Лучинецьким старостинським округом Рогатинської міської ради Івано-Франківської області 08 січня 2024 року №5, постійним місцем проживання [PERSON] було [ADDRESS] . На день її смерті разом із нею проживала її дочка [PERSON] . Заповіт від імені [PERSON] у Лучинецькій сільській раді та Лучинецькому старостинському окрузі не посвідчувався. Факт родинних відносин між спадкодавцем [PERSON] та спадкоємцем [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про народження позивачки, де в графі мати вказано [PERSON] та копією свідоцтва про одруження позивачки, в зв`язку із чим вона змінила прізвище на [PERSON] . Спадкоємець за законом першої черги - чоловік спадкодавця [PERSON] відмовився від прийняття спадщини на користь [PERSON] , що підтверджується копією заяви, поданою ним 02 червня 2023 року державному нотаріусу Рогатинської державної нотаріальної контори. Постановою державного нотаріуса Рогатинської державної нотаріальної контори Андрейків Т.В. від 18 січня 2024 року № 69/02-31 відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON] на домоволодіння, яке розташоване по [ADDRESS] через відсутність документів, що підтверджують право власності спадкодавця на вказане нерухоме майно. Згідно копії технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами, виданого на ім`я [PERSON] та копії довідки Івано-Франківського обласного бюро технічної інвентаризації від 25 вересня 2023 року № 558 встановлено, що до складу домоволодіння станом на 31 серпня 2023 року входили: житловий будинок загальною площею 43,7 кв.м., житловою площею 34,4 кв.м., стодола площею 17,0 кв.м., літна кухня площею 11,3 кв.м., стайня площею 18,9 кв.м., стайня-комора площею 22,8 кв.м., ворота площею 6,3 кв.м., огорожа площею 11,7 кв.м., огорожа площею 41,7 кв.м. Реєстрація права власності на домоволодіння в ОКП «Івано-Франківське ОБТІ» не проводилась. Згідно висновку про вартість об`єкта оцінки, вартість домоволодіння станом на 15 січня 2024 року становить 88 600,00 грн. Норми права, які застосував суд та мотиви їх застосування. Згідно ст.120 ЦК УРСР в редакції 1963 року, що поширюється на спірні правовідносини, колгоспний двір визначався, як сімейно - трудове об`єднання осіб, всі або частина яких були членами колгоспу, брали участь у суспільному виробництві колгоспу та спільно вели підсобне господарство. Майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. При цьому за змістом ч.2 ст.123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, які містяться в п. 6 Постанови № 20 від 22 грудня 1995 р. «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» положення ст.ст.17,18 Закону України «Про власність» щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 р.). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору. Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 р. не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Вказані обставини дають суду зробити висновок про те, що станом на 15 квітня 1991 року кожен із членів даного двору мали по 1/3 частині у вище вказаному житловому будинку, з господарськими будівлями та спорудами. Відповідно до ст.ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1 ст.1220, ч.1 ст.1270 ЦК України). За статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. (ч.2 ст.1223 ЦК України). За частиною 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ч.1 ст.1261 ЦК України). Згідно ч.2 ст.1275 ЦК України, якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за законом з тієї черги, яка має право на спадкування, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за законом тієї ж черги і розподіляється між ними порівну. Оскільки спадкоємець за законом першої черги [PERSON] відмовився від прийняття спадщини після смерті дружини , а тому позивачка є єдиним спадкоємцем за законом першої черги. Відповідно до ч.1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. За змістом частини першої статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Статтею 55 Конституції України гарантовано право кожного на захист своїх прав і свобод від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами. Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права. Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. На підставі наведеного, суд дійшов висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права чи інтереси інших осіб, оскільки з наявних у суду матеріалів справи інших спадкоємців, які мають право на спадкування немає, а також враховуючи те, що позивачка набула право власності на частину житлового будинку та приналежних будівель, як спадкоємець за законом після смерті матері та як член колишнього колгоспного двору, однак не може отримати правовстановлюючі документи на нерухоме майно, а тому це право підлягає захисту судом шляхом його визнання.

Outcome: approved