Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-19 00:00:00

У грудні 2023 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про визначення додаткового строку тривалістю три місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті її чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] . Позовні вимоги мотивовано тим, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина, що складу якої входить 1/2 частини квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] . На час смерті [PERSON] був зареєстрований та постійно проживав у [ADDRESS] , один. За життя [PERSON] заповіту не складав, тому спадкування після його смерті здійснюється за законом. Позивач є дружиною [PERSON] . Відповідно до ст. 1261 ЦК України вона є спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] . Окрім неї, спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] є їх спільний з померлим син [PERSON] . Але він спадщину не прийняв та не проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, на спадщину не претендує. Спору між позивачем та її сином щодо прийняття спадщини після смерті [PERSON] немає, син не заперечує проти визначення позивачеві додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач пропустила визначений законом шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , який повинен був сплинути [INFO]. Позивач уважає, що строк, установлений для прийняття спадщини, пропущений нею із поважних причин. Позивач указує, що безпосередньо після смерті чоловіка вона в усному порядку звернулася до Носівської державної нотаріальної контори з приводу вступу у спадок після смерті чоловіка. Їй було роз`яснено, що постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 164 зупинено строк на прийняття спадщини, поки діє воєнний стан. Тому вона не поспішала подавати заяву про прийняття спадщини, оскільки вважала, що строк для прийняття спадщини зупинений. Однак, пізніше вона дізналася про постанову КЦС ВС, у якій зроблено висновок, що пункт 3 постанови КМУ від 28 лютого 2022 року № 164 суперечить статтям 1270, 1272 ЦК України, а тому не підлягає застосуванню (постанова КЦС ВС від 25 січня 2023 року у справі № 676/47/21). Тому позивач, помилково вважаючи, що строки на прийняття спадщини зупинені, і вона може звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після закінчення воєнного стану, пропустила строк на подання заяви про прийняття спадщини. Позивач зауважила, що пропуск нею строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті чоловіка [PERSON] є незначним за тривалістю, а інші спадкоємці, які бажають прийняти спадщину або її прийняли, відсутні. Позивач просила суд визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Ухвалою судді від 08 грудня 2023 року відкрито провадження в цивільній справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 24 січня 2024 року. Протокольною ухвалою суду від 24 січня 2024 року підготовче судове засідання відкладено до 20 лютого 2024 року. У підготовче судове засідання 20 лютого 2024 року позивач не з`явилася, до початку судового засідання подала до суду заяву, у якій указала, що вона підтримує позовні вимоги в повному обсязі, просить їх задовольнити, розгляд справи проводити без її участі (а. с. 28). Представник відповідача Носівської територіальної громади в особі Носівської міської ради Чернігівської області в підготовче судове засідання не з`явилася, але до початку судового засідання подала до суду заяву, у якій указала, що Носівська міська рада визнає позовні вимоги, не заперечує проти їх задоволення та просить розглянути цивільну справу без участі свого представника (а. с. 29). Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явився, проте подав до суду заяву, у якій повідомив, що на прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті його батька [PERSON] , він не претендує, проти задоволення позову не заперечує, просить судове засідання проводити за його відсутності, заява засвідчена т. в. о. командира ВЧ [NUMBER] (а. с. 37). Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Суд проводить підготовче судове засідання за відсутності учасників справи та відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України вважає за можливе за його результатами ухвалити рішення, оскільки відповідачем визнано позов. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши й дослідивши матеріали справи, суд робить нижченаведений висновок. [INFO] в с. Дослідне Ніжинського району Чернігівської області помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а. с. 8). Після його смерті відкрилася спадщина на 1/2 частини квартири, розташованої по [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 29 жовтня 2004 року (а. с. 10) та копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 5250967 від 29 жовтня 2004 року (а. с. 11). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За життя [PERSON] заповіту не складав, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) (а. с. 36). Отже, спадкування після його смерті здійснюється за законом. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. [PERSON] є дружиною померлого [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а. с. 7). Отже, [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] . Крім неї, спадкоємцем першої черги за законом є син померлого [PERSON] , який залучений третьою особою у справі. Судом встановлено, що на день своєї смерті [PERSON] був зареєстрований по [ADDRESS] один, що підтверджується довідкою Носівської міської ради Чернігівської області від 22 вересня 2023 року № 1061/1 (а. с. 9). Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти спадщину. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Частиною 1 ст. 1270 ЦК України встановлено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Із інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) (а. с. 35) слідує, що спадкова справа до майна померлого [INFO] [PERSON] не заводилася. Отже, позивачем пропущено встановлений законодавством шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті її чоловіка. Згідно з ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. У абз. 6 п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» встановлено, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У листі ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснено, що відповідно до змісту ст. 1272 ЦК позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається: 1) у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори; 2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви. Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, встановленому ст. 1269 ЦК, та набути право на спадщину відповідно до ч. 5 ст. 1268, статей 1296-1299 ЦК. Вирішення судом спору щодо визнання права власності в порядку спадкування може відбуватися лише після прийняття спадщини. Належними відповідачами у спорах про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є спадкоємці, які прийняли спадщину, або територіальні громади в особі органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Надаючи оцінку доводам позивача про те, що вона пропустила визначений законом шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , оскільки помилково вважала, що постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 164 строк на прийняття спадщини зупинено, поки діє воєнний стан, суд ураховує, що Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану і Україні» (зі змінами), затвердженим Законом України №2102-ІХ від 24.02.2022, в Україні введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 р. до 05 год. 30 хв. 23 серпня 2022 року, який станом на 20 лютого 2024 року триває. І, дійсно, згідно з пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 164 перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупинявся на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини. 09 травня 2023 року вказаний пункт був виключений з постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 164 на підставі постанови КМУ № 469 від 09 травня 2023 року. Отже, [PERSON] , як пересічний громадянин, виходила з того, що строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] зупинений та закінчується 20 вересня 2023 року. Однак, суд зазначає, що основним актом цивільного законодавства України є Цивільний кодекс України. Актами цивільного законодавства є також інші закони України, які приймаються відповідно до Конституції України та цього Кодексу (далі закон). Актами цивільного законодавства України є також постанови Кабінету Міністрів України. Якщо постанова КМУ суперечить положенням цього Кодексу або іншому закону, застосовуються відповідні положення цього Кодексу або іншого закону (ч. 4 ст. 4 ЦК України). Правила щодо строку на прийняття спадщини (початок перебігу, наслідки спливу) регулюються Цивільним кодексом України, який прийнятий Верховною Радою України і є основним актом цивільного законодавства України. Строк на прийняття спадщини по своїй сутності є присічним (статті 1270, 1272 ЦК), оскільки його сплив призводить до того, що спадкоємець вважається таким, який не прийняв спадщину. Тобто сплив строку «присікає» право на прийняття спадщини. Проте в законі, вочевидь з урахуванням сутності права на прийняття спадщини як майнового, передбачена можливість: за згодою самих спадкоємців, що прийняли спадщину, подати заяву про прийняття спадщини (ч. 2 ст. 1272 ЦК України); для спадкоємця звернутися з позовною вимогою та за наявності поважної причини суд визначає додатковий строк на прийняття спадщини (ч. 3 ст. 1272 ЦК України); законодавець як у ст. 1270 ЦК України, так і в інших нормах ЦК України, не передбачає допустимості існування такої конструкції як «зупинення перебігу строку на прийняття спадщини» та можливості в постанові КМУ визначати інші правила щодо строку на прийняття спадщини. Пункт 3 постанови КМУ від 28 лютого 2022 року № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) суперечить статтям 1270, 1272 ЦК України, а тому не підлягає застосуванню. Аналогічна правова позиція викладена у постанові КЦС ВС від 25 січня 2023 року по справі №676/47/21. Отже, суд робить висновок, що [PERSON] сумлінно помилялася щодо тривалості строку подання заяви про прийняття спадщини. Положеннями ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини, як джерело права. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ілхан проти Туреччини» від 27 червня 2000 року при вирішенні питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Із правової позиції Верховного Суду у справі ВС/КЦС № 681/203/17-ц від 17 жовтня 2018 року, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності. Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. Крім того, відповідно до постанови ВС/КЦС № 681/203/17-ц від 17 жовтня 2018 року незначний часовий проміжок між закінченням строку прийняття спадщини та подачею позовної заяви про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є підставою для задоволення таких вимог. При вирішенні позову суд ураховує доводи позивача про те, що вона пропустила строк на подання заяви про прийняття спадщини, оскільки помилково вважала, що строки на прийняття спадщини зупинені до закінчення воєнного стану. Також суд ураховує, що часовий проміжок між закінченням строку прийняття спадщини після смерті [PERSON] та подачею [PERSON] позовної заяви про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є незначним. Крім того, суд ураховує, що Носівська територіальна громада в особі Носівської міської ради Чернігівської області є належним відповідачем у вказаній справі, оскільки має право на спадкове майно (у розумінні ст. 1277 ЦК України, відумерлість спадщини), інші спадкоємці, які претендують на спадщину, відсутні, син померлого [PERSON] , який залучений третьою особою у даній справі, спадщину не прийняв та на спадкове майно не претендує, представником відповідача визнано позов, що, у свою чергу, підтверджує те, що вимоги позову і визнання їх відповідачем не суперечать закону та не порушують жодним чином права інших осіб, і не направлені на захист інтересів таких інших осіб. І тому, проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд уважає за необхідне визнати причини пропуску позивачем строку для подачі заяви про прийняття спадщини поважними та визначити позивачеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини тривалістю три місяці. Задовольняючи позов, суд ураховує, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. Факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування, тому, з урахуванням наведеного, суд робить висновок, що позов підлягає задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved