Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-19 00:00:00

12.06.2023 р. представник позивача [PERSON] звернувся до суду в інтересах [PERSON] з позовом до відповідачки [PERSON] про визнання батьківства, в якому просив визнати громадянина України [PERSON] , [INFO] батьком [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , внести відповідні зміни до актових записів про народження дітей, зазначивши його батьком та змінити прізвище дітям з « [INFO] » на « [INFO] ». Ухвалою суду від 12.06.2023 року відкрито провадження по справі, справа призначена до розгляду у підготовчому судовому засіданні. Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 31 серпня 2023 року призначено проведення молекулярно-генетичної (ДНК) експертизи, виконання якої було доручено експертам Запорізького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України (м.Запоріжжя, вул.Аваліані,19-а), провадження по справі зупинено. 21.11.2023 року до Хортицького районного суду м.Запоріжжя надійшло повідомлення судового експерта Запорізького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України Тетяни Сєвальнєвої про неможливість проведення судової експертизи від 15.11.2023 року у зв`язку з неявкою [PERSON] з доньками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] до експертної установи. Ухвалою суду від 21.11.2023 року провадження по справі відновлено. Ухвалою суду від 29 січня 2024 року підготовче судове провадження закрито. Справа призначена до розгляду. У судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримав, суду пояснив, що з відповідачкою перебував у фактичних шлюбних відносинах з 2018 року по січень 2022 року. Вони мешкали однією родиною, з його батьками, без реєстрації шлюбу. Ні він, ні відповідачка у зареєстрованому шлюбі з іншими особами також не перебували. Від шлюбних відносин народилися дві доньки - [PERSON] та [PERSON] . Ім`я донькам він обирав особисто. Відповідачка забажала, щоб вона мала статус матері-одиночки, тому заяву до РАЦСу щодо реєстрації дітей він не подавав. [PERSON] лише зазначила ім`я та по-батькові його, а прізвище батька -« [PERSON] ». У січні 2022 року він спав, дружина чомусь викликала своїх батьків, зібрала свої речі та речі доньок та переїхала до своїх батьків. З цього часу спілкуватися з ним вона не бажає. За соціальними сторінками в мережі Інтернет він спостерігає за її життям по виставлених світлинах та відеороликах, з яких вбачається, що вона неналежно виконує свої обов`язки: діти брудні, одягнуті неохайно, плачуть, тощо. Він намагався найти зв`язок через матір відповідачки, надсилав дітям посилки, поздоровляв з днем народженням, але відповідачка не дає йому можливості бачитися з дітьми. Він дуже любить своїх дітей, вважає за необхідне приймати активну участь в їхньому житті, виховувати їх, піклуватися за них. Просить позов задовольнити, визнати його батьком дітей, внести відповідні зміни до актових записів та видати нові свідоцтва про народження дітей. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Представник третьої особи у судовому засіданні зазначив, що задоволення пазову цілком відповідає інтересам дітей, підстави для відмови відсутні. За згодою позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам статті 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України). На підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вислухавши пояснення позивача, свідка [PERSON] , яка пояснила суду, що у 2018 році її син привів до них додому відповідачку, з якою перебував у шлюбних відносинах до січня 2022 року, від яких вони мають двох доньок- [PERSON] та [PERSON] ; у січні 2022 року між сторонами виникли непорозуміння, відповідачка почала віддалятися від її сина, одного дня зібрала свої речі та речі доньок та переїхала до своїх батьків, не бажає спілкуватися з сином, перешкоджає його спілкуванню з доньками, яких він дуже любить та бажає приймати активну участь у їхньому житті; а також доводи представника третьої особи , дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду. Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права з дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Частиною четвертою статті 10 ЦПК України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29). У судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] з грудня 2018 року по січень 2022 року перебували у фактичних шлюбних відносинах, проживали разом однією сім`єю за адресою [ADDRESS] , в будинку, який є власністю матері позивача [PERSON] , вели спільне господарство. У зареєстрованому шлюбі сторони не перебували. Від шлюбних відносин у сторін [INFO] народилась дитина [PERSON] . Як вбачається з відомостей Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження, до актового запису № 305 від 15 квітня 2020 року відомості щодо батька « [PERSON] » зазначені зі слів матері відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. [INFO] у позивача та відповідача народилась дитина [PERSON] . Як вбачається з відомостей Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження, до актового запису № 583 від 27 липня 2021 року відомості щодо батька « [PERSON] » зазначені зі слів матері відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. Позивач вважає обох дітей рідними доньками, під час спільного проживання ставився до них дбайливо та уважно, купував їм необхідні речі, предмети гігієни, дитячі іграшки та обладнання, одяг, проводив час з дітьми, грав з ними в дитячі ігри та читав казки. В кінці січня 2022 року відповідач покинула будинок позивача разом з двома доньками та повідомила про закінчення стосунків між ними. З того часу позивач не бачив дітей та не спілкувався з ними. Позивач пропонував відповідачу звернутися до органу державної реєстрації актів цивільного стану для внесення змін у свідоцтво про народження дітей, а саме - вказати його батьком, але відповідач відмовила. Також позивачу відомо, що відповідач отримує соціальні виплати по догляду за дітьми як одинока мати. Той факт, що [PERSON] та [PERSON] є дітьми сторін [PERSON] підтверджують спільні світлини, зроблені під час спільного проживання та покази допитаного свідка [PERSON] .. Частина перша статті 32 Конституції України закріплює, що ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України. Згідно з частиною третьою статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до ст. 125 Сімейного кодексу України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду. Згідно ст. 128 Сімейного кодексу України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст. 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої ст. 135 цього Кодексу. Відповідно до частини першої ст. 135 Сімейного кодексу України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні, у таких справах позови осіб, зазначених у частині третій ст. 128 Сімейного кодексу України приймаються до судового розгляду, якщо, зокрема дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері (частина перша ст. 135 Сімейного кодексу України). Пунктом 9 вказаної постанови визначено, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них. Ухилення сторони у справі зазначеної категорії від участі в експертизі або від подання необхідних матеріалів, документів тощо унеможливлює її проведення, суд відповідно до ст. 109 ЦПК України може визнати факт, для з`ясування якого її було призначено. Судом встановлено, що державну реєстрацію народження дітей проведено відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. Щодо предмету доказування у даній категорії справ, то Сімейний кодекс України будь-яких особливостей не визначає. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved