Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-25 00:00:00

Рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 07.02.2024 року задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про поділ нерухомого майна. 12.02.2024 року до Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області звернувся представник [PERSON] - адвоката Іванів О.Б. із заявою про ухвалення додаткового рішення в частині стягнення із [PERSON] на користь [PERSON] понесених нею судових витрат. Відповідно до ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Згідно з п. 3 ч. 1 ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Статтею 141 ЦПК України передбачено вирішення питання розподілу судових витрат між сторонами. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Ч. 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Так, [PERSON] було сплачено судовий збір у розмірі 6 320,77 грн. (а.с. 4). Оскільки позовні вимоги задоволено повністю, вказана вище сума підлягає стягненню із відповідача на користь позивача. Щодо витрат, пов`язаних із проведенням експертизи, суд зазначає наступне. Згідно вимог п. 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати , пов`язані з проведенням експертизи. Відповідно до п. 6 ст. 139 ЦПК України визначено, що розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплата робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Згідно рахунку №3/23 від 02.06.2023 року вартість проведення будівельно-технічної експертизи становить 30 000,00 грн. (а.с. 52). Як вбачається із квитанції №0.0.3064365132.1 від 23.06.2023 р. [PERSON] оплатила вартість будівельно-технічної експертизи згідно рахунку №3/23 від 02.06.2023 р. у розмірі 30 000,00 грн. (а.с. 152). У пункті 45 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» міститься роз`яснення щодо порядку відшкодування витрат за проведення експертизи. Так, зазначено, що вирішуючи питання про відшкодування витрат, пов`язаних із проведенням судових експертиз, суду необхідно враховувати, що відповідно до ст. 15 Закону України від 25.02.1994 року «Про судову експертизу» витрати на проведення судових експертиз науково-дослідними установами Міністерства юстиції України та судово-медичними і судово-психіатричними установами Міністерства охорони здоров`я України відшкодовуються в порядку, передбаченому законодавством. Порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентуєтьсяст. 141 ЦПК України. Враховуючи, що [PERSON] сплачено вартість проведення будівельно-технічної експертизи становить 30 000,00 грн., вказана сума підлягає стягненню із відповідача по користь позивача на підставі п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України. Щодо понесення позивачем витрат на правову допомогу, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу відносяться до судових витрат як витрати, пов`язані з розглядом справи. Порядок визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу, розподілу витрат між сторонами визначається ст. 137 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, повязану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Як передбачено ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Як вбачається із рахунку-переліку послуг, які надані (надаватимуться) адвокатом (а.с. 40) та квитанції б/н від 30.03.2023 р. (а.с. 39), [PERSON] оплатила кошти за правову допомогу адвоката Іваніва О.Б. в розмірі 12 000,00 грн. Дослідивши зміст наданих доказів на підтвердження витрат на правничу допомоги, суд вважає, що такі судові витрати дійсно було пов`язані саме із розглядом даної справи, а виконана адвокатом робота знайшла своє відображення у матеріалах справи, а тому із відповідача на користь позивача слід стягнути 12 000,00 грн. за отриману нею правову допомогу. Беручи до уваги те, що в даному випадку вирішення питання про судові витрати не потягне за собою зміни суті основного рішення, не буде містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, не потягне за собою вирішення вимог, які не були досліджені в судовому засіданні, то суд дійшов висновку про ухвалення у даній справі додаткового рішення. На підставі наведеного та

Outcome: approved