Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-27 00:00:00

І. Стислий виклад позиції сторін. 1. 08 грудня 2023 року позивач Державна екологічна інспекція у Тернопільській області в особі його директора Романа Нитки (далі позивач) звернулась до суду із позовом до [PERSON] (далі відповідач) з вимогою про стягнення шкоди заподіяної внаслідок порушення вимог природоохоронного законодавства. 2. Позов обґрунтований тим, що 04 травня 2023 року відділенням поліції № 1 (м. Шумськ) Кременецького РВ ГУНП в Тернопільській області на адресу Державної екологічної інспекції у Тернопільській області скеровано копії матеріалів, для вжиття заходів адміністративної відповідальності відносно [PERSON] , з приводу незаконної порубки дерева породи «клен» на території Великодедеркальської сільської ради. Так, уповноваженою особою інспекції в межах повноважень, відповідно до чинного законодавства України, відносно гр. [PERSON] складено протокол про адміністративне правопорушення № 007046 за вчинене адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 153 КУпАП. Зокрема, суть правопорушення полягала в тому, що 19 квітня 2023 року близько 19 год. 00 хв. [PERSON] самовільно, без належного на те дозволу (ордеру на видалення зелених насаджень) незаконно зрізала одне дерево породи «клен» з діаметром пня біля шийки кореня 20 см., що зростало на території сільського парку в с. Темногайці Великодедеркальської сільської ради Кременецького району, що є порушенням п. 3 «Порядку видалення дерев, кущів, газонів і квітників у населених пунктах» затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2006 р. № 1045. 12 травня 2023 року уповноваженою особою суб`єкта владних повноважень, за наслідками розгляду справи про адміністративне правопорушення, винесено постанову про накладення адміністративного стягнення № 30, згідно якої відповідача [PERSON] визнано винною у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ст. 153 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 170,00 грн. З примірником постанови про накладення адміністративного стягнення [PERSON] ознайомлено, та її копії вручено останній. Незаконною порубкою одного дерева породи «клен» відповідачем заподіяно майнову шкоду на загальну суму 137,50 грн., що підтверджується розрахунком розміру шкоди, проведеним Державною екологічною інспекцією у Тернопільській області на підставі Додатку №1 до Постанови Кабінету Міністрів України № 559 від 08 квітня 1999 року «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної зеленим насадженням у межах міст та інших населених пунктів», (із змінами, внесеними згідно з Постановою Кабінету Міністрів України №111 від 01.02.2012 р., № 1789 від 28.12.2001 р). В рамках досудового врегулювання спору, Державною екологічною інспекцією в Тернопільській області, 25 травня 2023 року по місцю проживання [PERSON] ( [ADDRESS] ) надіслано лист-вимогу №1/1-1-11-1414, щодо добровільного відшкодування шкоди, проте така залишена без розгляду та реагування. Позивач у позові зазначає, що завдана порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища шкода на загальну суму 137,50 грн., в добровільному порядку відповідачем не відшкодована. Відтак, оскільки відповідачем [PERSON] був порушений встановлений чинним законодавством порядок на видалення зелених насаджень, тому остання зобов`язана відшкодувати шкоду, спричинену навколишньому природному середовищу внаслідок порубки деревини без наявності на те дозволу, а саме ордера на видалення зелених насаджень З врахуванням наведеного, просив задовольнити позовні вимоги. ІІ. Процесуальні дії у справі. 3. Ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області від 20 грудня 2023 року вищевказану позовну заяву передано за підсудністю на розгляд до Шумського районного суду Тернопільської області. 4. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 15 січня 2024 року було прийнято до розгляду позовну заяву в порядку спрощеного позовного провадження та призначено до судового розгляду по суті на 29 січня 2024 року, у зв`язку із неявкою відповідача судовий розгляд справи відкладено на 14 лютого 2024 року, у зв`язку із неявкою відповідача судовий розгляд справи відкладено на 28 лютого 2024 року. У судове\~засідання представник\~позивача не\~з`явився,\~надіслав суду\~клопотання,\~згідно якого\~просив розгляд\~справи здійснювати\~у відсутність\~уповноваженого представника\~інспекції. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про час, дату та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Про причину своєї неявки суду не повідомила, відзиву на позов не подала. Відповідно до вимог ст. 44 ЦПК України учасники судового розгляду повинні добросовісно користуватися своїми правами. Тому, суд вважає, що відповідач не з`явилась в судове засідання без поважаних причин. Згідно ч. 8 ст.\~178\~ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною правової системи України, кожна особа має право на справедливий судовий розгляд справи. Це право включає в себе доступність до правосуддя. В той же час, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Відповідно до вимог ч. 1 ст.\~280\~ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку вищевикладеним, на підставі ст. ст. 223, 280, 281 ЦПК України, судом ухвалено здійснювати заочний розгляд справи, на підставі наявних у справі доказів. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільно процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. 5. Судом встановлено, що 04 травня 2023 року за №2181/117/01-2023 на адресу Державної екологічної інспекції у Тернопільській області від ВП №1 (м. Шумськ) Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області надійшли матеріали ЄО №677 від 19 квітня 2023 року для проведення перевірки у відповідності до чинного законодавства. 6. З копії рапорта помічника чергового відділення поліції №1 (м. Шумськ) Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області Кулиняка В.В. від 19.04.2023 р. слідує, що 19 квітня 2023 року о 19:08 год. у ВП зі служби "102" надійшло повідомлення [PERSON] про те, що [PERSON] , жителька с. Темногайці Кременецького району зрізала одне дерево породи «клен», діаметром 20 см. на території парку вищевказаного села. 7. Згідно довідки про результати розгляду звернення виданої ВП №1 (м. Шумськ) Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області вбачається, що 19.04.2023 р. о 19 год. 08 хв. до чергової частини надійшло повідомлення від [PERSON] , жительки с. Темногайці Кременецького району про те, що [PERSON] , жителька с. Темногайці Кременецького району зрізала одне дерево породи «клен», діаметром пня 20 см., на території сільського парку, не маючи при цьому дозвільних документів. Із пояснень [PERSON] від 19 квітня 2023 року вбачається, що остання має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, а будинок, в якому вони проживають опалюється дровами, у зв`язку з чим вона зрізала дане дерево. Також [PERSON] підтвердила відсутність дозволу на зрізання дерева. Враховуючи те, що завдана шкода не є істотною, а тому в діях [PERSON] , відсутній склад кримінального правопорушення передбаченого ст. 246 КК України, однак вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, тому копії матеріалів направлено до Державної екологічної інспекції у Тернопільській області для притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності. 8. Згідно копії протоколу про адміністративне правопорушення № 007046 від 12 травня 2023 року вбачається, що 19 квітня 2023 року о 19:00 год. [PERSON] без належного дозволу (ордера на видалення зелених насаджень) самовільно зрізала одне дерево породи клен на території сільського парку в с. Темногайці Великодедеркальської сільської ради Кременецького району, діаметром пня 20 см., чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене статтею 153 КУпАП. 9. Постановою про накладення адміністративного стягнення № 30 від 12 травня 2023 року [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 153 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 170 грн. 00 коп. У зв`язку із несплатою штрафу, 14 червня 2023 вищевказана постанова скерована до Шумського відділу державної виконавчої служи у Кременецькому районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції для її примусового виконання, що підтверджується копією листа № 1/1-1-11-1452 від 14 червня 2023 року 10. Незаконною порубкою одного дерева породи «клен» відповідачем заподіяно майнову шкоду на загальну суму 137,50 грн., що підтверджується розрахунком розміру шкоди, проведеним Державною екологічною інспекцією у Тернопільській області на підставі Додатку №1 до Постанови Кабінету Міністрів України № 559 від 08 квітня 1999 року «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної зеленим насадженням у межах міст та інших населених пунктів», (із змінами, внесеними згідно з Постановою Кабінету Міністрів України №111 від 01.02.2012 р., № 1789 від 28.12.2001 р). 11. В рамках досудового врегулювання спору, Державною екологічною інспекцією в Тернопільській області, 25 травня 2023 року по місцю проживання [PERSON] ( [ADDRESS] ) надіслано лист-вимогу №1/1-1-11-1414, щодо добровільного відшкодування шкоди, проте такий лист відповідачем залишений без розгляду та реагування. Сума збитків у розмірі 137,50 грн. відповідачем не сплачена, тому у позивача виникла необхідність вирішення даного спору у судовому порядку. ІV. Оцінка Суду. 12. Згідно із ст. 2\~ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. 13. Статтею 4\~ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. 14. Відповідно до вимог ст.\~5\~ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. 15. Відповідно до вимог ст.12\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 16. Відповідно до статті 13 Конституції України, ст.324 ЦК України,земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією. Кожний громадянин має право користуватися природними об`єктами права власності народу відповідно до закону. Держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. 17. Статтею 142\~Конституції України встановлено, що природні ресурси, які перебувають у власності територіальних громад, є складовою частиною матеріальної і фінансової основи місцевого самоврядування. Відповідно до статті 28 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» охороні та відновленню підлягають усі зелені насадження в межах населених пунктів під час проведення будь-якої діяльності, крім зелених насаджень, які висаджені або виросли самосівом в охоронних зонах повітряних і кабельних ліній, трансформаторних підстанцій, розподільних пунктів і пристроїв. Охорона, утримання та відновлення зелених насаджень на об`єктах благоустрою, а також видалення дерев, які виросли самосівом, здійснюються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів залежно від підпорядкування об`єкта благоустрою, а на земельних ділянках, переданих у власність, наданих у постійне користування або в оренду, - за рахунок коштів їх власників або користувачів відповідно до нормативів, затверджених у встановленому порядку. 18. Видалення дерев здійснюється відповідно до Порядку видалення дерев, кущів, газонів і квітників у населених пунктах, затвердженому постановою Кабінетом\~Міністрів України\~№1045\~від 01\~серпня 2006\~року (в редакції, яка діяла на час виникнення спору), у пункті 3 якої зазначено, що видалення зелених насаджень на території населеного пункту здійснюється за рішенням виконавчого органу сільської, селищної, ради на підставі ордеру. У випадку відсутності ордера - знесення насаджень, зокрема, вважається самовільним. 19. Статтею 40\~Закону України\~«Про рослинний\~світ» передбачено, що порушення законодавства про рослинний світ тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно з законами України. Відповідальність за порушення законодавства про рослинний світ несуть особи, винні, зокрема, у: самовільному спеціальному використанні природних рослинних ресурсів; порушенні правил загального використання природних рослинних ресурсів; протиправному знищенні або пошкодженні об`єктів рослинного світу. 20. Відповідно до статті 41\~Закону України\~«Про охорону\~навколишнього природного\~середовища» економічні заходи забезпечення охорони навколишнього природного середовища передбачають відшкодування в установленому порядку збитків, завданих порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища. 21. Згідно із статтею 68\~Закону України\~«Про охорону\~навколишнього природного\~середовища» підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів. 22. Відповідно до статті 69\~Закону України\~«Про охорону\~навколишнього природного\~середовища» шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації, як правило, в повному обсязі без застосування норм зниження розміру стягнення та незалежно від збору за забруднення навколишнього природного середовища та погіршення якості природних ресурсів. 23. Відповідно до вимог статті 47 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», частина грошових стягнень за порушення норм і правил охорони навколишнього природного середовища та шкода, заподіяна порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища спрямовується до спеціально створених фондів охорони навколишнього природного середовища у відповідних місцевих бюджетах за місцем заподіяння екологічної шкоди. 24. Згідно із ст.20-2\~Закону України\~«Про охорону\~навколишнього природного\~середовища» до компетенції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, у сфері охорони навколишнього природного середовища належать: складання протоколів про адміністративні правопорушення та розгляд справ про адміністративні правопорушення, накладення адміністративних стягнень у випадках, передбачених законом; пред`являти претензії про відшкодування збитків і втрат, заподіяних державі в результаті порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища; вживати в установленому порядку заходів досудового врегулювання спорів, виступати позивачем та відповідачем у судах. 25. Держекоінспекція здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням територіальними органами центральних органів виконавчої влади, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності і господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог, в тому числі і щодо законодавства про охорону, захист, використання та відтворення лісів, зокрема: законності вирубки, ушкодження дерев і чагарників, знищення або ушкодження лісових культур, сіянців або саджанців у лісових розплідниках і на плантаціях, а також молодняку природного походження й самосівів на площах, призначених під лісовідновлення тощо. Також Держекоінспекція має право: розраховувати розмір шкоди, збитків і втрат, заподіяних внаслідок порушення законодавства з питань, що належить до її компетенції, пред`являти претензії, вживати в установленому порядку заходів досудового врегулювання спорів, виступати позивачем та відповідачем у судах. Таким чином, саме Державна екологічна інспекція є органом, який уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. 26. Відповідно до статті 1166\~ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. 27. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. 28. Юридичною підставою відповідальності, яка виникає внаслідок заподіяння шкоди, є склад цивільного правопорушення, елементами якого є: а) протиправна поведінка особи, б) настання шкоди, в) причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою, г) вина заподіювача шкоди. Наявність всіх вищезазначених умов є обов`язковою для прийняття судом рішення про відшкодування завданої шкоди. 29. За відсутності хоча б одного із зазначених елементів цивільно-правова відповідальність не настає. Відсутність одного з елементів складу цивільного правопорушення звільняє боржника від відповідальності за заподіяну шкоду, оскільки його поведінка не може бути кваліфікована як правопорушення. З огляду на наведене, предметом доказування у справі про стягнення шкоди є наявність усіх складових елементів правопорушення. 30. Загальною підставою деліктної відповідальності є протиправне, шкідливе, винне діяння заподіювача шкоди (цивільне правопорушення). Винне діяння - це усвідомлений, вольовий вчинок людини, зовні виражений у формі дії (активного поводження) або бездіяльності (пасивного поводження). Протиправною вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи. Матеріалами справи доведено факт неправомірних дій відповідача та спричинення нею внаслідок таких дій матеріальної шкоди на загальну суму 137,50 грн. 31. При стягненні шкоди, заподіяної порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, слід врахувати приписи ст.\~47\~Закону України\~«Про охорону\~навколишнього природного\~середовища» та вимоги п. 7 ч. 3 ст.29, п. 4 ч. 1 ст.69-1 Бюджетного кодексу України, які визначають, що джерелами формування спеціального фонду Державного бюджету України в частині доходів є 30 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, а до надходжень спеціального фонду місцевих бюджетів належать 70 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, в тому числі: до сільських, селищних, міських бюджетів, бюджетів об`єднаних територіальних громад - 50 відсотків, обласних бюджетів та бюджету Автономної Республіки Крим - 20 відсотків, бюджетів міст Києва та Севастополя - 70 відсотків. З огляду на викладене, шкода, заподіяна порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, підлягає відшкодуванню до відповідних бюджетів органів місцевого самоврядування за місцем заподіяння такої шкоди. Представником позивача надано достатні і належні докази факту спричинення шкоди внаслідок незаконного видалення зелених насаджень, її розмір, протиправність дій [PERSON] і її вина, а також причинний зв`язок з негативними наслідками. При цьому, доказів на спростування вини, та, як наслідок, спростування заподіяння шкоди на заявлену суму, відповідачем до суду не надано, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення шкоди заподіяної внаслідок порушення вимог природоохоронного законордавства, є обґрунтованими, підтвердженими зібраними у справі доказами та не спростованими у встановленому процесуальним законом порядку відповідачем, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі. V. Розподіл судових витрат між сторонами. 32. Вирішуючи спір, суд, відповідно до статті 141 ЦПК України, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору в розмірі 2684 грн. З цих підстав,

Outcome: approved