Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що навчається, посилаючись на те, що вона з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано, від шлюбу вони мають спільну дитину- [PERSON] , [INFO] , який мешкає з матір`ю. Син навчається з 01.09.2022 року в Лозівській філії Харківського автомобільно-дорожнього фахового коледжу на І курсі денного відділення. Як вказує позивач, відповідач є військовослужбовцем та має можливість надавати матеріальну допомогу, хоча син її потребує. Враховуючи вище вказане, [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з батька на утримання сина, що продовжує навчання. Ухвалою судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, надано час для подання заяв по суті. Судом було здійснено перехід до розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Виклик відповідача додатково здійснювався шляхом розміщення оголошення. Відповідачем у строк, встановлений в ухвалі, відзиву надано не було. 13.12.2023 року відповідачем надано відзив на позов, в якому він вказав, що позивачем не надано доказів проживання сина з матірю. Також зазначив, що не ухиляється від обовязку допомогати дитині, але тільки у разі, якщо буде впевнений, що гроші отримує син. Крім того, при визначенні розміру аліментів необхідно взяти до уваги можливість іншим з батьків матеріально допомагати. Відповідач вказав, що розмір аліментів для стягнення позивачем завищено і він не може допомагати в такому розмірі, оскільки має непрацездатних батьків, які отримують мінімальні пенсії, мати має незадовільний стан здоровя, а тому необхідні гроші на лікування. Також, [PERSON] зазначив, що перебуває у зареєстрованому шлюбі та його дружина ніде не працює. Відповідач вказав і про те, що під час проходження військової служби у лютому 2023 року , отримав перелом 4-го пальця лівої кисті, це негативно сказується на його здоровї та необхідні гроші на реабілітацію. Відповідач пояснив, що згоден сплачувати аліменти у розмірі частки його заробітку, однак у звязку з тим, що звернулась до суду не дитина, у позові необхідно відмовити в повному обсязі. До суду надійшла відповідь на відзив представника позивача, в якій остання вказала, що позивач отримувала матеріальну допомогу на сина до його повноліття тільки після того як звернулася до суду, добровільно дитині відповідач не допомагав. Син є студентом денної форми навчання, проживає з матірю, не працює, доходів не має. Посилання відповідача на те, що син не мешкає з матірю є безпідставними та ґрунтуються лише на місці реєстрації. Твердження відповідача про наявність батьків з маленькою пенсією та не працюючої дружини не може впливати на обовязок утримання дитини. Зважаючи на вище вказане, просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Ухвалою від 23.01.2024 року було залучено в якості третьої особи на стороні позивача -сина [PERSON] , [INFO] . У судове засідання позивач та її представник не зявилися, у відповіді на відзив наполягали на задоволенні позову. У судове засідання відповідач та його представник не зявилися, адвокатом надано заяву про розгляд справи за відсутності її та довірителя. Третя особа у судове засідання не зявилася, про час, місце та дату був повідомлений належним чином. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд виходить з наступного. Сторони перебували у шлюбі, який було розірвано, що підтверджується копією рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області про розірвання шлюбу від 28.10.2011 року(а.с.8). Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] , про що свідчить копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.7). Син навчається з 01.09.2022 року в Лозівській філії Харківського автомобільно-дорожнього фахового коледжу на І курсі за спеціальністю 133 Галузеве машинобудування (спеціалізація Експлуатація та ремонт підйомно-транспортних, будівельних і дорожніх машин і обладнання) на денній формі навчання (навчання за регіональним замовленням), термін навчання 2 роки 5 місяців (по 30.01.2025 року). Вказане підтверджується довідкою(а.с.6). Враховуючи потребу сина в додатковій матеріальній допомозі, позивач звернулася до суду з даним позовом. Згідно ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч.3 ст.199 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Як зазначено у позові, син мешкає з матір`ю, доказів зворотнього відповідачем не надано, а тому вважати [PERSON] неналежним позивач підстави відсутні. Щодо наданої довідки про місце реєстрації дитини, то вона не свідчить про проживання сина за даною адресою(а.с.9). Згідно ч.1 ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, в ч.1 якої вказано, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до п.20 роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При визначенні розміру аліментів на повнолітніх дітей суд враховує такі обставини: стан здоров`я та матеріальне становище повнолітніх дочки, сина; стан здоров`я й матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інших дітей; можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дітьми; інші обставини, що мають істотне значення. Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. Як вказала в позові позивач, відповідач є військовослужбовцем та має можливість допомагати фінансово, аліментів нікому не платить, однак в добровільному порядку він сину не допомагає. У відзиві [PERSON] вказав, що не може сплачувати аліменти в розмірі частки його заробітку, оскільки має непрацездатних батьків, які отримують мінімальні пенсії та мають незадовільний стан здоровя, перебуває у зареєстрованому шлюбі та його дружина ніде не працює, під час проходження військової служби у лютому 2023 року, отримав перелом 4-го пальця лівої кисті, це негативно сказується на його здоровї. З викладено вбачається, що вказане в позові [PERSON] не спростовується відповідачем. Щодо тверджень про неможливість надання допомоги в розмірі частки заробітку, суд виходить з такого. Жодних доказів поганого матеріального становища відповідачем не надано, не долучено жодних довідок про його доходи, відсутня інформація про наявність інших дітей. Щодо посилань на непрацездатних батьків з маленькими пенсіями та на незадовільний стан здоровя матері(а.с.46-55), суд вважає, що у батьків відповідача є невеликий, але самостійний дохід у вигляді пенсій, крім того, суду не надано жодних доказів того, що відповідач є єдиною дитиною і немає інших дітей, родичів, які можуть допомагати батькам, як і доказів того, він матеріально їх утримує. Згідно з чинним законодавством батьки дитини є рівними в обовязку її утримання і наявність непрацездатних батьків у відповідача не вказує на відсутність непрацездатних батьків у позивача, а тому не може однозначно вказувати на те, що можливість допомагати сину у батька є меншою. Стосовно вказаного [PERSON] про дружину, яка не працює(а.с.56-58), суд виходить з того, що сам факт того, що особа не працює не свідчить про її непрацездатність, а тому вказані відомості жодним чином не можуть вплинути на рішення суду. Інформація щодо перелому пальця у лютому 2023 року, вказана відповідачем через рік після його отримання, не може свідчити про неможливість надання допомоги сину у розмірі, вказаному в позові. Доказів того, що палець потребує реабілатації та значних витрат до суду не надано. За змістом статей 191, 200 СК України аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на повнолітніх дочку, сина, визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Позивач просила стягнути з відповідача аліменти на сина у розмірі частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше одного неоподаткованого мінімуму доходів громадян, щомісяця, починаючи стягнення, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову та до закінчення дитиною навчання, але не більше ніж до досягнення дитиною 23 років. Відповідач у відзиві заперечував проти позову, просив відмовити в повному обсязі та вказував на можливість надання допомоги лише в розмірі частки його заробітку. З урахуванням вищевказаних обставин, дослідивши всі докази в їх сукупності, вивчивши заяви по суті, беручи до уваги відсутність стягнень з відповідача за виконавчими листами, відсутність інших дітей, зважаючи на ненадання доказів наявності здійснення ним витрат на утримання батьків та витрат, повязаних з реабілітацією пальця, суд вважає за можливе задовольнити позов, стягнувши з [PERSON] аліменти у розмірі частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше одного неоподаткованого мінімуму доходів громадян, щомісяця, починаючи стягнення, починаючи стягнення, починаючи стягнення з 27.07.2023 року та до закінчення дитиною навчання, а саме до 30.01.2025 року, однак не довше, ніж до досягнення дитиною 23 років. Так, згідно з ч. 1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно з п. 7 ч. 1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про: стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Таким чином, суд приходить до висновку про звернення до негайного виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Судовий збір на користь держави стягується з відповідача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved