Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-20 00:00:00

В проваджені суду перебувала вищевказана цивільна справа. Позовними вимогами Одеська міська Рада визначила : -скасування рішення державного реєстратора Великодолинської селищної Ради Овідіопольського району Одеської області Турецького О.С. від 29.09.2020 року індексний номер 54310561 на нежитлову будівлю за адресою [ADDRESS] про внесення змін до записів про право власності № 38055823, № 38055746 -зобов`язання відповідачів [PERSON] , [PERSON] звільнити самовільно зайняту земельну ділянку за спірною адресою шляхом знесення спірної будівлі Прокуратура, звертаючись до суду з позовм в інтересах держави в особі ОМР просила суд : - скасування рішення державного реєстратора Великодолинської селищної Ради Овідіопольського району Одеської області Турецького О.С. від 29.09.2020 року індексний номер 54310561 на нежитлову будівлю за адресою [ADDRESS] про внесення змін до записів про право власності № 38055823, № 38055746 -скасувати проведену державним реєстратором Великодолинської селищної Ради Овідіопольського району Одеської області Турецьким О.С. державну реєстрацію змін права власності [PERSON] , [PERSON] на нежитлової будівлі площею 170 кв.м. за спірною адресою (реєстраційний номер об`єкта нерухомості 351523951101), яка проведена на підставі рішення 54310561 від 29.09.2020 року -скасувати реєстрацію повідомлення про початок будівельних робіт, зареєстровану УДАБК ОМР № ОД 051201116965 від 16.11.2020 року -скасувати реєстрацію декларації про готовність об`єкта до експлуатації, зареєстровану УДАБК ОМР № ОД 101210804797 від 10.08.2021 року -скасувати рішення державного реєстратора Великодолинської селищної Ради Овідіопольського району Одеської області Мельник Т.І. № 59952991 від 20.08.2021 року про внесення змін до записів про право власності №38055823, № 38055746 щодо об`єкта 351523951101 -скасувати проведену державним реєстратором Великодолинської селищної Ради Овідіопольського району Одеської області Мельник Т.І. державну реєстрацію змін права власності [PERSON] , [PERSON] на нежитлової будівлі загальною площею 369,3 кв. м. за спірною адресою, яка проведена на підставі рішення 59952991 від 20.08.2021 року з припиненням права власності кожного на нежитлової будівлі площею 369,3 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомості 351523951101). -зобов`язати [PERSON] , [PERSON] звільнити самовільно зайняту земельну ділянку шляхом приведення спірної будівлі прийомного пункту до попереднього стану, який був на момент укладення відповідачами договорів купівлі-продажу №№ 992, 994 від 4.09.2021 року \~ \~ \~ \~В обґрунтування своїх вимог позивачі послались на те, що [PERSON] та [PERSON] самочинно за рахунок земельної ділянки комунальної власності Одеської міської ради, яка у власність або користування відповідачам не надавалась, здійснена реконструкція об`єкту нерухомого майна - прийомного пункту з адресою, [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~При прийнятті реєстратором Великодолинської селищної ради Турецьким О.С. 29.09.2020 року рішення № 54310561 про внесення змін до записів про право власності №№ 38055823, 38055746 щодо об`єкту нерухомого майна з реєстраційним номером 351523951101, документи про прийняття цього об`єкту в експлуатацію були відсутні. \~ \~ \~ \~В подальшому до повідомлення про початок виконання будівельних робіт № ОД051201116965 від 16.11.2020 року та в декларацію про готовність до експлуатації об`єкта № ОДІ 01210804797 від 10.08.2021 року відповідачами внесені завідомо недостовірні дані щодо документу, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою. Враховуючи викладене, позивачі стверджували, що порушення вимог закону при реєстрації права власності відповідачів на спірний об`єкт, який збільшився з 49, 6 кв. м. до 369, 3 кв.м. із зміненою об`єкта нерухомості як з їх боку, так і з боку державних реєстраторів та Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської Ради є грубим та очевидним. Відповідач Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської Ради позов в частині скасування реєстрації повідомлення про початок виконання будівельних робіт № ОД 051201116965 від 16.11.2020 року, скасування декларації про готовність об`єкта до експлуатації, зареєстровану УДАБК ОМР № ОД 101210804797 від 10.08.2021 року не визнало, стверджуючи, що замовники, тобто [PERSON] та [PERSON] несуть відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданих ними декларації чи акті готовності об`єкта до експлуатації, відповідно, відповідач діяв в межах своїх повноважень та у спосіб, який передбачений законом. Відповідач [PERSON] позов не визнав, стверджуючи, що надав для здійснення реєстрації права власності всі наявні в нього документи, які сумнівів в УДАБК ОМР та державних реєстраторів не викликали. Збільшення площі спірного майна до 369,3 кв.м. відповідачем визнано. Відповідач [PERSON] процесуальним правом надання відзиву, пояснень не скористалась. Треті особи: державний реєстратор Великодолинської селищної Ради Овідіопольського району Одеської області Турецький Олександр Сергійович, державний реєстратор Великодолинської селищної Ради Овідіопольського району Одеської області Мельник Тетяна Іванівна пояснень по суті спору не надали. Дослідивши матеріали справи, докази, надані сторонами в обґрунтування своїх вимог та заперечень, суд вважає, що позов ОМР підлягає частковому задоволенню, позов прокуратури в повному обсязі згідно заявлених позовних вимог з наступних підстав: Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 23 Закону України «Про прокуратуру» визначено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Згідно до частин 3-5 ст. 56 ЦПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. Державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. Окрім того, зміст поняття «інтереси держави» розглянуто в рішенні Конституційного Суду України у справі щодо офіційного тлумачення положень ст.2 Арбітражного процесуального кодексу України (справа про представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді) від 08.04.1999 року. В основі державних інтересів завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо. Із врахуванням того, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушенні матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяв необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 26.05.2020 року у справі № 912/2385/18 зазначено, що відповідно до частини 3 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює компетентний орган; 2) у разі відсутності такого органу. Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню, тощо. В порядку ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Принципами судового доказування є обов`язковість доказування (оскільки всі обставини справи підлягають доказуванню; належність, допустимість, достовірність, достатність, доказів (Глава 5 Розділу І ЦПК України). Так, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом та несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. З наданих учасниками справи доказів, судом встановлено, що ТОВ «Роял стіл» на підставі свідоцтва про право власності від 30.04.2014 року належала нежитлова будівля прийомного пункту, загальною площею 49,6 кв.м. за адресою: [ADDRESS] . За договорами купівлі-продажу від 14.05.2018 року №№ 845, 888 право власності на спірне майно набув [PERSON] . Відповідачі [PERSON] , [PERSON] 4.09.2020 року придбали спірну будівлю (нотаріально посвідчені договори №№ 992, 994). Загальна площа будівлі за договорами купівлі-продажу - 49,6 кв.м. Державним реєстратором Великодолинської селищної ради Овідіопольского району Одеської області Турецьким О.С. 29.09.2020 року, однак, проведена державна реєстрація змін до права власності відповідачів на зазначену нежитлову будівлю в частині площі об`єкту, яка збільшена до 170 кв.м; Окрім того, реєстратором змінений об`єкт нерухомості: з «будівля прийомного пункту, об`єкт нерухомості» на «нежитлова будівля, об`єкт нерухомості». Підставою виникнення права власності на вказаний об`єкт нерухомого майна державним реєстратором враховані : - договори купівлі-продажу спірного майна №№ 992, 994, посвідчені 04.09.2020 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Левчук О.С.; - технічний паспорт від 28.09.2020 року ФОП [PERSON] - довідка від 28.09.2020 року ФОП [PERSON] . Згідно довідки ФОП [PERSON] площа спірної будівлі змінилась: збільшилась до 170 кв.м. за рахунок демонтування та монтажу металевих і скляних конструкцій. Нежитлова будівля складається з одного нежитлового приміщення. Після вчинення таких реєстраційних дій в реєстрі дозвільних документів на Порталі Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва 16.11.2020 року за № ОД 051201116965 зареєстровано повідомлення про початок виконання будівельних робіт, а 10.08.2021 року за № ОДЮ12Ю804797 декларація про готовність до експлуатації об`єкта за спірною адресою. За дозвільними документами відповідачами [PERSON] , [PERSON] здійснена реконструкція об`єкту нерухомого майна без зміни зовнішніх геометричних розмірів. Разом із тим, зміст документів свідчить про проведення співвласниками реконструкції, в наслідок якої площа спірного об`єкту збільшилась вже з 170 кв. м. до 369,3 кв.м. Декларація про готовність об`єкта до експлуатації містить примітку про те, що інформація про документ, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою не зазначається у зв`язку з реставрацією об`єктів будівництва без зміни зовнішніх геометричних розмірів їхніх фундаментів у плані. Вказані обставини, однак, дійсності не відповідають, оскільки площа забудови земельної ділянки навіть згідно технічного паспорту на нежитлову будівлю, виготовленого 28.09.2020 року ФОП [PERSON] , на підставі якого державним реєстратором Турецьким О.С. 29.09.2020 року внесені зміни до права власності на об`єкт нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] , складала 186 кв.м., а згідно декларації про готовність до експлуатації об`єкта зазначену площу збільшено до 200,96 (193) кв.м. Обґрунтованими є посилання прокуратури на те, що в повідомлення про початок виконання будівельних робіт № ОД051201116965 від 16.11.2020 року та декларацію про готовність до експлуатації об`єкта № ОД 01210804797 від 10.08.2021 року [PERSON] та [PERSON] також внесена недостовірна інформація щодо проведення реконструкції приміщення без зміни геометричних розмірів фундаментів у плані, а також інформація про документ, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою. 20.08.2021 року державним реєстратором Великодолиньскої селищної ради Одеського району Одеської області Мельник Т.І. на підставі зазначеної вище декларації про готовність об`єкту до експлуатації та технічного паспорту від 13.08.2021 року ТОВ «Ренійське БТІ» прийнято рішення № 59952991 про внесення змін до записів про право власності відповідачів №№ 38055823, 38055746 щодо об`єкту нерухомого майна з реєстраційним номером 351523951101, внаслідок чого загальна площу об`єкту збільшена з 170 кв.м. до 369,3 кв.м. З інформаційної довідки № 275035549 від 15.09.2021 року вбачається, що у якості документа, що засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, державним реєстратором при реєстрації права власності на об`єкт нерухомості, прийнята декларація про готовність об`єкту до експлуатації № ОД 01210804797 від 10.08.2021 року, видана Управлінням ДАБК Одеської міської ради, яка містять недостовірні відомості та технічний паспорт від 13.08.2021 року ТОВ «Ренійське БТІ». За технічним паспортом площа спірного майна 369, 3 кв.м. За висновком судової будівельно-технічної експертизи №22-2061 від 31.10.2022 року по матеріалах досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №42021163020000091 від 02.11.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст. 197-1 КК України об`єкт нерухомого майна 23511523951101 відповідно до виду будівництва є реконструкцією (1 група капітальності). За висновком додаткової судової будівельно-технічної експертизи №06/23 від 10.05.2023 року по матеріалах досудового розслідування на спірній земельній ділянці фактично виконані будівельні роботи зі збільшення загальної площі нежитлової будівлі з 49,6 кв.м. до 340 кв.м., площа приміщень 332,90 кв.м. (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 351523951101). Будівельні роботи виконані з улаштуванням нових фундаментів, несучих колон та огороджуючих конструкцій та відносяться до нового будівництва або реконструкції зі збільшенням плями забудови та геометричних розмірів фундаментів у плані. Згідно Публічної кадастрової карти України земельна ділянка, розташована по [ADDRESS] , не сформована. У Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно інформація щодо передачі земельної ділянки у власність чи користування фізичним чи юридичним особам - відсутня. Згідно листа Департаменту земельних ресурсів Одеської міської ради № 01-19/207 від 25.06.2021 року рішення про передачу у власність, надання у користування, поділ, зміну цільового призначення земельної ділянки за спірною адресою Одеською міською радою не приймалось. Містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки Департаментом архітектури та містобудування Одеської міської ради - не видавались (лист Департаменту від 23.06.2021 № 01-15/376п). Одеською обласною\~прокуратурою листами від 23.07.2021 року №15/1/1- 1539 вих-21 та 02.11.2021 року за № 15/1/1-2338 вих-21 власника забудованої земельної ділянки - Одеську міську раду повідомлено про виявлені порушення при використанні земельної ділянки [PERSON] та [PERSON] . Статтею 19 Конституції України встановлено, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ч. 1 cт. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (CCI) та об`єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви. Згідно з п. 12 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року №461 експлуатація об`єктів, не прийнятих (якщо таке прийняття передбачене законодавством) в експлуатацію, забороняється. Відповідно до ч. 2 cт. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» перелік будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію, затверджується Кабінетом Міністрів України. Згідно з Переліком робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.06.2016 року №407 до таких робіт, зокрема, відносяться роботи з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення, а також нежилого будинку, будівлі, споруди, приміщення в них, виконання яких не передбачає втручання в огороджувальні та несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, - щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними (CCI), з середніми (СС2) та значними (ССЗ) наслідками, а також заміна покрівлі будівель і споруд згідно з будівельними нормами без втручання в несучі конструкції. Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності надувається на підставах, що не заборонені законом. За ч. 2 ст. 376 ЦК України особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Загальні підстави та порядок набуття права власності на нове майно, створене з додержанням вимог закону, передбачені ст. 331 ЦК України. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо), зокрема, виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ст. 13 Конституції України земля є об`єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування. За вимогами п. 5 ст. 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради. Відповідно до п. 34 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» питання про надання земельної ділянки у власність вирішується на пленарному засіданні ради - сесії. Згідно зі статями 80, 83 Земельного кодексу України суб`єктами права власності на землю є, зокрема, територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, на землі комунальної власності; у комунальній власності перебувають, в тому числі, усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності. Статтею 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди (їх окремі частини), квартири, житлові та нежитлові приміщення. Якщо законодавством передбачено прийняття в експлуатацію об`єкта нерухомого майна, державна реєстрація прав на такий об`єкт проводиться після прийняття його в експлуатацію в установленому законодавством порядку. Відповідно до частини 4 статті 18 Закону державній реєстрації підлягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим документам. За частиною 1 ст. 26 закону записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав. У разі зміни ідентифікаційних даних суб`єкта права, визначення часток у праві спільної власності чи їх зміни, зміни суб`єкта управління об`єктами державної власності, відомостей про об`єкт нерухомого майна, у тому числі зміни його технічних характеристик, виявлення технічної помилки в записах Державного реєстру прав чи документах, виданих за допомогою програмних засобів ведення цього реєстру (описка, друкарська, граматична, арифметична чи інша помилка), за заявою власника чи іншого правонабувача, обтяжувача, а також у випадку, передбаченому підпунктом «в» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, вносяться зміни до записів Державного реєстру прав. Особливості процедури державної реєстрації прав власності на нерухоме майно визначені Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1127 від 25.12.2015 року. Пунктом 45 Порядку передбачено, що для державної реєстрації права власності у зв`язку із зміною суб`єкта такого права в результаті реконструкції об`єкта нерухомого майна, у тому числі в результаті переведення об`єкта нерухомого майна із житлового у нежитловий або навпаки подаються: 1) \~ \~ \~ \~документ, що посвідчує право власності на об`єкт нерухомого майна до його реконструкції (крім випадків, коли право власності на такий об`єкт вже зареєстровано в Державному реєстрі прав); 2) \~ \~ \~ \~документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта; 3) \~ \~ \~ \~технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна; 4) \~ \~ \~ \~письмова заява або договір співвласників про розподіл часток у спільній власності на реконструйований об`єкт нерухомого майна (у разі, коли державна реєстрація проводиться щодо майна, що надувається у спільну часткову власність); 5) \~ \~ \~ \~договір про спільну діяльність або договір простого товариства (у разі, коли державна реєстрація проводиться щодо майна, реконструкція якого здійснювалась у результаті спільної діяльності). У разі зміни відомостей про об`єкт нерухомого майна, визначення часток у праві спільної власності чи їх зміни такі відомості вносяться до Державного реєстру прав відповідно до законодавства поза процедурою державної реєстрації прав. Документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, не вимагається у разі, коли реєстрація такого документа здійснювалася в Єдиному реєстрі документів. У такому разі державний реєстратор відповідно до наданих заявником у відповідній заяві відомостей про реєстраційний номер документа, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, обов`язково перевіряє наявність реєстрації такого документа в Єдиному реєстрі документів, відсутність суперечностей між заявленими правами та відомостями, що містяться в цьому Реєстрі. Частиною 10\~ст.\~39\~Закону України\~«Про регулювання\~містобудівної діяльності» передбачено, що замовник відповідно до закону несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації про готовність об`єкта до експлуатації, та за експлуатацію об`єкта без зареєстрованої декларації чи сертифіката. Згідно ч. 2 ст. 39-1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» у разі виявлення відповідним органом державного архітектурно- будівельного контролю факту подання недостовірних даних, наведених у надісланому повідомленні чи зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом, зокрема, якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи без належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, а також у разі набрання законної сили судовим рішенням про скасування містобудівних умов та обмежень відповідний орган державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду звертається до суду із позовом про скасування реєстрації такої декларації або про припинення права на виконання підготовчих або будівельних робіт, набутого на підставі поданого повідомлення. Відповідно до ч. 6 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», рішення про реєстрацію або повернення декларації про готовність об`єкта до експлуатації може бути розглянуто у порядку нагляду центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду (без права реєстрації декларації), або оскаржено до суду. Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №466 від 13.04.2011 у разі виявлення відповідним органом державного архітектурно- будівельного контролю факту подання наведених у надісланому повідомленні недостовірних даних, які є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом, зокрема якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи без належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, а також у разі скасування містобудівних умов та обмежень, відповідний орган державного архітектурно-будівельного контролю видає припис про зупинення підготовчих або будівельних робіт та звертається до суду із позовом про припинення права на виконання підготовчих або будівельних робіт, набутого на підставі поданого повідомлення, протягом двох місяців з дня закінчення строку для усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм і правил, визначеного у приписі про зупинення підготовчих або будівельних робіт. Згідно з п. 22 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою КМУ від 13.04.2011 №461 у разі виявлення відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю наведених у зареєстрованій декларації недостовірних даних (встановлення факту, що на дату реєстрації декларації інформація, яка зазначалася в ній, не відповідала дійсності, та/або виявлення розбіжностей між даними, зазначеними у декларації), які є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом, зокрема, якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи без затвердженого в установленому порядку проекту або будівельного паспорта, а також набрання законної сили судовим рішенням про скасування містобудівних умов та обмежень відповідний орган державного архітектурно-будівельного контролю звертається до суду із позовом про скасування реєстрації декларації. Орган державного архітектурно-будівельного контролю скасовує реєстрацію декларації за рішенням суду про скасування реєстрації декларації, що набрало законної сили. Частиною З ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). Державна реєстрація набуття, зміни чи припинення речових прав у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону проводиться без подання відповідної заяви заявником та справляння адміністративного збору на підставі відомостей про речові права, що містилися в Державному реєстрі прав. У разі відсутності таких відомостей про речові права в Державному реєстрі прав заявник подає оригінали документів, необхідних для проведення державної реєстрації набуття, зміни чи припинення речових прав. Згідно із ст. 15 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна є індивідуальний номер, який присвоюється кожному окремо визначеному об`єкту нерухомого майна при проведенні державної реєстрації права власності на нього, не повторюється на всій території України і залишається незмінним протягом усього часу існування такого об`єкта. \~ \~ \~ \~Частиною 2 вищевказаної статті передбачено, що у разі переходу права власності на об`єкт нерухомого майна або зміни відомостей про об`єкт нерухомого майна його реєстраційний номер не змінюється, крім випадків, передбачених статтею 14 цього Закону. Статтею 16 Цивільного кодексу України встановлено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, та відшкодування збитків. Відповідно до ч. 4 ст. 376 ЦК України, якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок. Частиною 7 ст. 376 ЦК України передбачено, що у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов`язана відшкодувати витрати, пов`язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану. Згідно з ч. 2 ст. 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Здійснена [PERSON] та [PERSON] реконструкція об`єкта нерухомого майна, розташованого за адресою: [ADDRESS] , не відноситься до робіт, перелік яких затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 07.06.2016 № 407, а тому її проведення було можливе лише за наявності документів, що дають право на їх виконання, а також після її закінчення об`єкт підлягав прийняттю в експлуатацію. Самочинна реконструкція спірного об`єкту нерухомого майна проведена за рахунок земельної ділянки комунальної власності Одеської міської ради, яка [PERSON] та [PERSON] у власність або користування не надавалась. При прийнятті реєстратором Великодолинської селищної ради Турецьким О.С. 29.09.2020 рішення № 54310561 від 29.09.2020 про внесення змін до записів про право власності №№38055823, 38055746 щодо об`єкту нерухомого майна з реєстраційним номером 351523951101, документи про прийняття цього об`єкту в експлуатацію були відсутні. Надані відповідачем [PERSON] висновок будівельно-технічної експертизи від 21.04.2021 року № 06/21 підтверджує факт проведення співвласниками спірного майна реконструкції, загальна площа приміщень 170 кв.м., а висновок ТОВ АСХ «АРХСІТІ» № 121120 2020 року про можливість реконструкції доводів позивачів та решти досліджених судом доказів не спростовує. Суд вважає доведеним позивачами, що державним реєстратором Великодолинської селищної ради Турецьким О.С. 29.09.2020 року проведена державна реєстрація змін до права власності [PERSON] та [PERSON] на нежитлову будівлю, яка розташована за адресою: [ADDRESS] в частині збільшення площі з 49,6 кв.м. до 170 кв.м. за відсутності документів, які підтверджують правомірність внесення таких змін, у зв`язку з чим зазначене рішення державного реєстратора є незаконним, а державна реєстрація підлягає скасованню. Оскільки [PERSON] та [PERSON] незаконно, без отримання документів, що дають право на їх виконання, та без введення об`єкту в експлуатацію спочатку збільшено площу нежитлової будівлі, розташованої за адресою: [ADDRESS] , з 49,6 кв.м. до 170 кв.м, а у подальшому за повідомленням про початок виконання будівельних робіт № ОД051201116965 від 16.11.2020 року та декларацією про готовність до експлуатації об`єкта № ОДІ 01210804797 від 10.08.2021 року внесені завідомо недостовірні дані щодо документу, який посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, а саме зазначено, що такий документ не вказується у зв`язку з реконструкцією без зміни розмірів фундаментів у плані, що не відповідає дійсності, роботи фактично проведені на земельній ділянці комунальної власності, що не була відведена для цієї мети, внаслідок чого збільшена площа забудови земельної ділянки з 49,6 кв.м. до 200,96 (193) кв.м. - останні підлягають скасуванню у судовому порядку. Заходи передбачені пунктом 15 Порядку № 466 Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської Ради по спірних правовідносинах не вжиті, подані співвласниками відомості для оформлення повідомленням про початок виконання будівельних робіт № ОД051201116965 від 16.11.2020 року та в декларацією про готовність до експлуатації об`єкта № ОДІ 01210804797 від 10.08.2021 року є вочевидь неповними, мають розбіжності. Скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних є правильним способом захисту права, оскільки судом встановлена наявність у декларації недостовірних даних та розбіжностей, які дають підставу вважати об`єкт самочинним будівництвом. Зазначене узгоджується із Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності", зокрема ст. 39-1, якою встановлено єдину підставу для скасування реєстрації декларації, а саме: подання замовником недостовірних даних, які є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом. При цьому недостовірні дані мають відповідати одній із таких умов, які дають підстави вважити об`єкт самочинним будівництвом: об`єкт збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети; об`єкт збудований або будується без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи; об`єкт збудований або будується без належно затвердженого проекту або будівельного паспорта. Наявність інших недостовірних даних, які не свідчать про самочинне будівництво, не є підставою для скасування реєстрації декларації. Враховуючи викладене, рішення державного реєстратора Великодолинської селищної ради Мельник Т.І. (індексний номер 59952991 від 20.08.2021 року) щодо внесення змін до розділу про право власності щодо об`єкту нерухомого майна (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 351523951101), розташованого за адресою: [ADDRESS] , та державна реєстрація змін до права власності також підлягають скасуванню, а відповідне право - припиненню. При вирішенні спору суд враховує, що самовільною реконструкцією та реєстрацією права власності на самочинно реконструйовану об`єкт нерухомого майна порушуються права комунальної власності територіальної громади міста Одеси на земельну ділянку, яку незаконно забудовано [PERSON] та [PERSON] , що є підставою для захисту інтересів держави в особі Одеської міської ради в судовому порядку. Суд погоджується із доводами прокуратури, що реконструйований об`єкт нерухомого майна підлягає приведенню у попередній стан, який був на момент укладення [PERSON] та [PERSON] договорів купівлі-продажу №№ 992, 994 від 04.09.2021 року. Так, застосування судом того чи іншого способу захисту має приводити до відновлення порушеного права позивача без необхідності повторного звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту. Приведення самочинно реконструйованої будівлі до попереднього стану, а не її знесення у даному випадку відповідає частині 7 статті 376 ЦК України та є запорукою дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та дотриманням фундаментальних прав окремої людини, про необхідність забезпечення яких зазначено у ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Враховуючи вищевикладене, позов прокуратури є доведеним позивачем, а спосіб захисту порушеного права є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права позивача, характеру його порушення та спричиненим цими діяннями наслідкам, реально відновлює суб`єктивне право, яке порушене, відповідає цілям судочинства, не суперечить принципу верховенства права. Позов Одеської міської Ради з урахуванням обраного способу захисту є частково обґрунтованим. Судовий збір підлягають присудженню з відповідачів в порядку статті 141 ЦПК України.

Outcome: partial