Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-25 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до Тетіївського районного суду Київської області із заявою, в якій просить встановити факт, що договір дарування житлового будинку серія ВСА № 197141 посвідчений 08.02.2005 року державним нотаріусом Тетіївської районної державної нотаріальної контори Бурлаченко О.Г. та Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 6935682 від 06.04.2005 року на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] , належать йому. В обґрунтування заяви зазначено, що заявник [PERSON] є власником житлового будинку по [ADDRESS] , на підставі договору дарування житлового будинку серія ВСА № 197141 посвідченого 08.02.2005 року державним нотаріусом Тетіївської районної державної нотаріальної контори Бурлаченко О.Г. та Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 6935682 від 06.04.2005 року. Але в договорі та витязі допущена помилка в написанні прізвища власника, а саме замість вірно вказаного « [PERSON] », його прізвище зазначено « [PERSON] ». Внести виправлення в дані документи немає можливості, оскільки нотаріус, яка посвідчувала договір дарування житлового будинку вже не працює в Тетіївській державній нотаріальній конторі, а у Бюро технічної інвентаризації відсутні повноваження щодо внесення змін у правовстановлюючі документи. За таких обставин заявник змушений звертатися до суду за захистом свої прав та інтересів щодо встановлення факту належності правовстановлюючих документів. У судове засідання заявник [PERSON] та його представник адвокат Порхун О.П. не прибули, до суду представник заявника надала заяву в якій просить розгляд справи проводити без участі заявника та його представника, заяву підтримує в повному обсязі. Представник заінтересованої особи Тетіївської міської ради у судове засідання не прибув, через канцелярію суду надав заяву, в якій просить справу розглядати за відсутності їх представника, не заперечує проти задоволення заяви. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи подані учасниками справи заяви про розгляд справи за їхньої відсутності, дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що згідно копії договору дарування житлового будинку серія ВСА № 197141 посвідченого 08.02.2005 року державним нотаріусом Тетіївської районної державної нотаріальної контори Бурлаченко О.Г., [PERSON] (ідент. номер [NUMBER] ) дійсно прийняв у дар житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований в [ADDRESS] (а. с. 6). Із копії Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 6935682 від 06.04.2005 року вбачається, що домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , належить [PERSON] на підставі договору дарування серія ВСА № 197141 посвідченого 08.02.2005 року Тетіївською державною нотаріальною конторою ( а. с. 7). Із копій паспорта, картки платника податків та свідоцтва про народження заявника, вбачається, що його прізвище « [PERSON] », а не « [PERSON] » як зазначено у вищезазначених договорі дарування та витязі (а. с. 4-5, 8). Згідно копії наказу начальника відділу містобудування та архітектури виконачого комітету Тетіївської міської ради Заборської О.В. № 66 від 23.10.2023 року затверджено рішення про зміну адреси житлового будинку, власником якого являється [PERSON] , з [ADDRESS] , на адресу: [ADDRESS] . Даний факт зміни адреси підтверджується також копією Витягу з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про присвоєння адрес Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва від 24.10.2023 року (а. с. 9-10). Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зазначено, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів. Оскільки встановлення фактуналежності заявнику [PERSON] договору дарування житлового будинку серія ВСА № 197141 посвідченого 08.02.2005 року державним нотаріусом Тетіївської районної державної нотаріальної контори Бурлаченко О.Г. та Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 6935682 від 06.04.2005 року на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] , має для нього юридичне значення, а можливість вирішити це питання в позасудовому порядку не передбачено, вказаний юридичний факт підлягає встановленню в судовому порядку. З урахуванням викладеного, оцінюючи належність, допустимість кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту належності вищезазначених правовстановлюючих документів. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved