Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-12 00:00:00

08.01.2024 позивач Державна екологічна інспекція Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу. В обґрунтування позову зазначається, що Державною екологічною інспекцією Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) встановлено факт адміністративного та цивільного-правового характеру у вигляді знищення зелених насаджень до ступеня припинення росту, а саме дерев породи "Берест" в кількості чотирьох штук, в межах с. Кам`яне Савранської ТГ, Подільського району Одеської, яке здійснив [PERSON] . Офіційних рішень стосовно оформлення дозвільних документів на проведення робіт по видаленню зелених насаджень, а саме акту визначення стану зелених насаджень, ордеру на видалення зелених насаджень та відповідно документів про сплату відповідної вартості Савранською селищною ТГ не приймалися. Стосовно відповідача державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Паламарчуком О.Л. складено протокол про адміністративне правопорушення від 23.04.2021 № 000674, в якому зазначено, що 25.02.2021 [PERSON] здійснив самовільну рубку дерев породи "Берест" в кількості 4-х (чотирьох) штук в межах с Кам`яне Подільського району Одеської області, що є порушенням статей 12, 38 Закону України "Про охорону навколишнього природнього середовища", статті 40 Закону України "Про рослинний світ", пунктів 4,5,7 постанови Кабінету Міністрів України від 01.09.2006 №1045, відповідальність за яке передбачено статями 68, 69 Закону України "Про охорону навколишнього природнього середовища", статті 40 Закону України "Про рослинний світ" статті 105, статті 107 Лісового кодексу України. Того ж дня 23.04.2021 державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Паламарчуком О.Л. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення № 000674, якою [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за частиною 1 статті 153 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 грн. Відповідно до квитанції від 30.04.2021 №0.0.2108653447.1 відповідач сплатив суму штрафу в повному обсязі. Державною екологічною інспекцією Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) за наслідками самовільної рубки чотирьох дерев породи "Берест" було здійснено розрахунок суми збитків, заподіяних зеленим насадженням. Відповідно до обґрунтованого розрахунку збитків заподіяних внаслідок зеленим насадженням, розмір шкоди становить 1170 грн. Інспекція зверталась до відповідача з претензією № 95 від 14.06.2021 про необхідність добровільно відшкодувати суму збитків нанесених державі, які утворились внаслідок здійснення відповідачем правопорушення, передбаченого статтями статті 40 Закону України "Про рослинний світ", пунктів 4,5,7 постанови Кабінету Міністрів України від 01.09.2006 №1045. Однак сума збитків у розмірі 1170 (одна тисяча сто сімдесят гривень) грн 00 коп [PERSON] не сплачена. З огляду на зазначене, позивач звернувся до суду із позовом про стягнення з відповідача шкоди, завданої навколишньому природному середовищу у вигляді збитків, нанесених державі Україна у розмірі 11708 грн на користь держави Україна та судового збору. Савранський районний суд Одеської області ухвалою від 16.01.2024 прийняв цивільний позов Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) до розгляду та відкрив провадження по справі. Цією ж ухвалою прийнято рішення про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження. Вказаною ухвалою суду відповідачеві запропоновано надати у строк 15 днів з дня вручення ухвали відзив на позовну заяву, а також встановлено позивачу та відповідачу строк протягом 5 днів з дня отримання відзиву та, відповідно, відповіді на відзив для подання відповіді на відзив та заперечення на відповідь на відзив. В судове засідання 13.02.202 представник позивача Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином та своєчасно, в поданому позові просив розглянути справу без участі уповноваженого представника інспекції. В судове засідання 13.02.2024 відповідач [PERSON] не з`явився, проте 08.02.2024 подав до канцелярії суду заяву в якій позов не визнав, пояснивши, що дерева були сухостійні, також на нього був накладений штраф, який він оплатив та передав квитанцію представнику екологічної інспекції. Крім того, відповідач просив справу розглянути за його відсутності (а.с. 47). Частиною 3 статті 211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до частини 1 статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи. Повно та всебічно проаналізувавши матеріали цивільної справи, суд встановив такі обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини. Суд встановив, що стосовно відповідача державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Паламарчуком О.Л. складено протокол про адміністративне правопорушення від 23.04.2021 № 000674, в якому зазначено, що 23.04.2021 [PERSON] здійснив самовільну рубку дерев породи "Берест" в кількості 4-х штук, що є порушенням частини 1 статті 153 КУпАП та статі 12 Закону України "Про охорону навколишнього природнього середовища", статті 5 Закону України "Про рослинний світ", пунктів 3,4,5 постанови Кабінету Міністрів України від 01.09.2006 №1045 (а.с.11). 23.04.2021 державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Паламарчуком О.Л. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення № 000674, якою [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за частиною 1 статті 153 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 грн (а.с.12). З пояснень [PERSON] вбачається, що 25.02.2021 він дійсно 25.02.2021 здійснював рубку дерев в кількості 4 штук, з яких 2-3 були сухостійні дерева, дерева були вилучені працівниками поліції (а.с.13). Згідно пояснень [PERSON] відібраним слідчим СВ Савранського ВП Балтського ВП ГУНП в Одеській області лейтенантом поліції Кудря А.В., вбачається, що він 25.02.2023 близько 11 години він вирішив піти до місцевого глинища за для того, щоб нарізати трішки дерев оскільки з літа не заготовив необхідну кількість деревини, щоб вистачило на опалювальний сезон. Прийшовши в глинища він побачив свого односельця [PERSON] який вже пиляв там дерева. Після чого він відійшов у сторону та почав пиляти дерева в кількості 4 (чотирьох) штук (а.с14). З пояснень [PERSON] відібраними слідчим СВ Савранського ВП Балтського ВП ГУНП в Одеській області лейтенантом поліції Кудря А.В., вбачається, що 25.02.2021 року близько 12 години він пішов в глинище де ростуть дерева різних порід задля того, щоб зпиляти трохи дров, щоб палити в будинку оскільки запаси дров з літа закінчилися та в будинку прохолодно. Приїхавши туди він побачив своїх односельців [PERSON] , та [PERSON] , які також зрізали дерева. Через деякий час до них приїхали працівники поліції (а.с.15). Згідно польової переліскової відомості обстежених (знесених) зелених насаджень на території Савранської ТГ Подільського району в межах села Кам`яне, Кам`янського старостиного округу, Савранської селищної ТГ, Подільського району, Одеської області за матеріалами ВП№1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області від 04.03.2021, знесення дерев в кількості 4 (чотирьох) штук діаметром шийки кореня пня становить: 13 см (сироростуще); 12 см (сироростуще); 18 см (сухостій), 14 см (сухостій) (а.с.16). Відповідно до квитанції від 30.04.2021 №0.02108653447.1 відповідач [PERSON] сплатив суму штрафу в розмірі 170 грн (а.с. 17). Відповідно до обґрунтованого розрахунку збитків заподіяних внаслідок знищення зелених насаджень до ступня припинення росту заподіяна шкода [PERSON] , становить 1170 грн (а.с.20-21). Інспекція зверталась до відповідача з претензією № 95 від 14.06.2021 про необхідність добровільно відшкодувати суму збитків нанесених державі, які утворились внаслідок здійснення відповідачем правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 153 КУпАП України (а.с.18-19). На даний час сума збитків у розмірі 1170 грн у добровільному порядку [PERSON] не сплачена. Згідно з частиною 4 статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до вимог частини 5 статті 82 ЦПК України обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. При цьому як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] постанову про накладення адміністративного стягнення № 000674, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за частиною 1 статті 153 КУпАП, будучи з нею ознайомлений, в судовому порядку не оскаржував, добровільно сплатив штраф, у зв`язку з чим суд констатує, що вина відповідача є доведеною. Водночас будь-яких належних та допустимих доказів відсутності вини у вчиненні адміністративного правопорушення, яке стало підставою для нарахування суми збитків, заподіяних навколишньому природному середовищу, позивачем суду не надано. На підставі частини 3 статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частин 1-3 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно з положеннями частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 66 Конституції України, кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки. Суд розглядає справу дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, оцінює докази у справі у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням згідно статті 89 ЦПК України, захищаючи порушені, невизнані або оспорюванні права, свободи чи інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб згідно статті 1 ЦПК України. Відповідно до положень статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно зі статтею 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно Статті 1 Законом України "Про охорону навколишнього природнього середовища", завданням законодавства про охорону навколишнього природного середовища є регулювання відносин у галузі охорони, використання і відтворення природних ресурсів, забезпечення екологічної безпеки, запобігання і ліквідації негативного впливу господарської та іншої діяльності на навколишнє природне середовище, збереження природних ресурсів, генетичного фонду живої природи, ландшафтів та інших природних комплексів, унікальних територій та природних об`єктів, пов`язаних з історико-культурною спадщиною. Відповідно до пункту 3 Порядку видалення дерев, кущів, газонів і квітників у населених пунктах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 2006 року №1045, видалення зелених насаджень на території населеного пункту здійснюється: за рішенням виконавчого органу сільської, селищної, міської ради (далі компетентний орган) на підставі ордера (крім випадків, передбачених пунктами 1-10 цього Порядку); на підставі одного з документів, визначених частиною першою статті 34 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", до прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів". Відповідно до статті 12 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища громадяни України\~зобов`язані: берегти\~природу,\~охороняти,\~раціонально використовувати\~її багатства\~відповідно до\~вимог законодавства\~про охорону\~навколишнього природного\~середовища;\~ здійснювати\~діяльність з\~додержанням вимог\~екологічної безпеки,\~інших екологічних\~нормативів та\~лімітів використання\~природних ресурсів; не порушувати екологічні права і законні інтереси інших суб`єктів; вносити штрафи\~за екологічні\~правопорушення; компенсувати шкоду, заподіяну забрудненням та іншим негативним впливом на навколишнє природне середовище. Громадяни України зобов`язані виконувати й інші обов`язки у галузі охорони навколишнього природного середовища відповідно до законів України. Статтею 4\~Закону України\~«Про охорону\~навколишнього природного\~середовища» встановлено,\~ використання\~природних ресурсів\~в Україні\~здійснюється в\~порядку загального\~і спеціального\~використання природних\~ресурсів. Законодавством України громадянам гарантується право загального використання природних ресурсів для задоволення життєво необхідних потреб (естетичних, оздоровчих, рекреаційних, матеріальних тощо) безоплатно, без закріплення цих ресурсів за окремими особами і надання відповідних дозволів, за винятком обмежень, передбачених законодавством України. В порядку спеціального використання природних ресурсів громадянам, підприємствам, установам і організаціям надаються у володіння, користування або оренду природні ресурси на підставі спеціальних дозволів, зареєстрованих у встановленому порядку, за плату для здійснення виробничої та іншої діяльності, а у випадках, передбачених законодавством України, - на пільгових умовах. Як зазначено у статті 40 Закону України "Про рослинний світ" відповідальність за порушення законодавства про рослинний світ тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно з законами України. Відповідальність за порушення законодавства про рослинний світ несуть особи, винні у: самовільному спеціальному використанні природних рослинних ресурсів; порушенні правил\~загального використання\~природних рослинних\~ресурсів; протиправному знищенні або пошкодженні об`єктів рослинного світу; порушенні вимог охорони умов місцезростання об`єктів рослинного світу; порушенні вимог щодо охорони, використання та відтворення рослинного світу під час проектування, розміщення, будівництва, реконструкції, введення в дію, експлуатації споруд та об`єктів, застосування технологій, які негативно впливають на стан об`єктів рослинного світу; Законами України може бути встановлено відповідальність і за інші види порушень у сфері охорони, використання та відтворення рослинного світу. За змістом Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України, затверджених Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства від 10.04.2006 №105 (далі Правила утримання зелених насаджень), озеленіння території це ділянки землі, на яких розміщена рослинність природного чи штучного походження (садово-паркові комплекси та об`єкти зеленого будівництва). При цьому, територія, на якій розташовані зелені насадження, є, за змістом Закону "Про благоустрій населених пунктів", є саме об`єктом благоустрою. Відповідно до\~статті 68\~Закону України\~«Про охорону\~навколишнього природного\~середовища» порушення\~законодавства України\~про охорону\~навколишнього природного\~середовища тягне\~за собою\~встановлену цим\~Законом та\~іншим законодавством\~України дисциплінарну,\~адміністративну,\~цивільну і\~кримінальну відповідальність.\~Підприємства,\~установи,\~організації та\~громадяни зобов`язані\~відшкодовувати шкоду,\~заподіяну ними\~внаслідок порушення\~законодавства про\~охорону навколишнього\~природного середовища,\~в порядку\~та розмірах,\~встановлених законодавствомУкраїни. Як вбачається з вимог статті 69 зазначеного Закону, шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Відповідно до статей 6,25, 36 Закону України "Про рослинний світ" Державна екологічна інспекція України здійснює державне управління у сфері охорони та контролю використання та відтворення рослинного світу. Згідно з статті 47 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», частина грошових стягнень за порушення норм і правил охорони навколишнього природного середовища та шкода, заподіяна порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища спрямовується до спеціально створених фондів охорони навколишнього природного середовища у відповідних місцевих бюджетах за місцем заподіяння екологічної шкоди. Відповідно до статті 41 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" встановлює економічні заходи забезпечення охорони навколишнього природного середовища, зокрема, передбачає відшкодування в установленому порядку збитків, завданих порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища. Відповідно до статті 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини 1 та пункту 8 частини 2 статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Частиною 1 статті 167 ЦК України встановлено, що Держава діє у цивільних відносинах на рівних правах з іншими учасниками цих відносин. Статтею 170 ЦК України передбачено, що Держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом. Відповідно до частини 1 статті 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За загальними правилами, встановленими статтею 1166 ЦК України, для відшкодування шкоди необхідно: наявність самої шкоди, неправомірність дій (бездіяльності) особи, що її заподіяла, за умови, що її дії були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок, та є вина зазначеної особи. До того ж, перераховані підстави визнаються загальними, оскільки для виникнення відповідальності їх наявність вимагається в усіх випадках, якщо інше не встановлено законом. Отже, цивільне законодавство у деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини; якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Як роз`яснено судам в п. п. 2, 3, 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.92 р. з наступними змінами «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Відповідно до пункту 1 частини 2 Положення, Держекоінспекція України входить до органів виконавчої влади та утворюється для забезпечення реалізації державної політики із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів. Отже, позивач є уповноваженим Державою органом, який виступає від імені Держави з метою захисту інтересів Держави у сфері охорони навколишнього природного середовища. Згідно зі статтею 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Розмір шкоди, нанесений відповідачем [PERSON] державі розраховано державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Південно-західного округу відповідно до «Таксам для обчислення розміру шкоди, заподіяної наслідок знищення або пошкодження дерев і чагарників». Відповідно до обґрунтованого розрахунку збитків заподіяних зеленим насадженням у межах міст та інших населених пунктів [PERSON] , розмір шкоди становить 1170 грн. Відповідачем по справі не надано доказів помилковості чи неправильності такого розрахунку, в зв`язку в чим суд вважає його достовірним. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на законі, доведені, тому підлягають задоволенню в повному обсязі і з відповідача на користь позивача слід стягнути розмір шкоди в розмірі 1170 грн. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 2 684 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 919 від 20.12.2023 (а.с. 1). Тому, з відповідача, в силу частини першої статті 141 ЦПК України, необхідно стягнути на користь позивача документально підтверджені судові витрати пропорційно до задоволених позовних вимог в сумі 2 684 грн.

Outcome: approved