Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-25 00:00:00

[PERSON] 31 січня 2024 року через систему «Електронний суд» звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, який канцелярією суду було зареєстровано 31 січня 2024 року. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 5 лютого 2024 року позов було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 лютого 2024 року було вирішено питання про заочний розгляд справи. Позивач у своєму позові посилалася на те, що з відповідачем знаходиться у зареєстрованому шлюбі з 20 вересня 2002 року, від сумісного життя малолітніх та неповнолітніх дітей не мають. Сімейні стосунки не склалися через відсутність взаєморозуміння, різність характерів, поглядів на життя, ведення спільного господарства, що призвело з часом до взаємного відчуження, втрати почуття любові, поваги та довіри. З жовтня 2023 року шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, живуть окремо. Сім`я розпалася та поновлена бути не може. Примирення неможливе. Просила шлюб розірвати. У своїй заяві до суду позивач справу просила розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, ухваливши заочне рішення у справі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов відповідачем суду надано не було. На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача. Перевіривши матеріали справи, оцінивши добуті та представлені докази, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 20 вересня 2002 року, який було зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану Приморського районного управління юстиції м. Маріуполя Донецької області, актовий запис № 258 (а.с. 8). Від сумісного життя малолітніх та неповнолітніх дітей не мають. Сімейні стосунки не склалися через відсутність взаєморозуміння, різність характерів, поглядів на життя, ведення спільного господарства, що призвело з часом до взаємного відчуження, втрати почуття любові, поваги та довіри. З жовтня 2023 року шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, живуть окремо. Сім`я розпалася та поновлена бути не може. Примирення неможливе. На підставі ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги, що подружжя тривалий час стосунки не підтримує, сумісно господарство не веде, проживає окремо, позивач категорично заперечує проти збереження шлюбу з відповідачем, вважає, що сім`ю зберегти неможливо, суд вважає можливим шлюб між ними розірвати, питання про зміну прізвища не вирішувати, оскільки ніким зі сторін при реєстрації шлюбу прізвище не змінювалося. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позову було сплачено судовий збір на загальну суму 968 гривень 96 коп, який з урахуванням задоволення позовних вимог підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. \~ \~ \~ \~ На підставі викладеного,

Outcome: approved