Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-12 00:00:00

У провадженні Рівненського міського суду Рівненської області перебувала цивільна справа за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Затишний двір» до [PERSON] про стягнення заборгованості з внеску на утримання багатоквартирного будинку. Рішенням Рівненського міського суду від 25 січня 2024 року\~позовну заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Затишний двір» до [PERSON] про стягнення заборгованості з внеску на утримання багатоквартирного будинку задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Затишний двір» заборгованість з внеску на утримання багатоквартирного будинку в сумі 7679,51 грн. (сім тисяч шістсот сімдесят дев`ять гривень 51 копійок) та судовий збір в сумі 1372,06 грн. (одна тисяча триста сімдесят дві гривні 06 копійок). Представником позивача 30.01.2024 року подано заяву про ухвалення додаткового рішення в якій він просить стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в загальній сумі 3000грн. пов`язані з оплатою професійної правничої допомоги. Від представника позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення без його участі. Від представника відповідача [PERSON] надійшли заперечення, в яких він зазначає, що в структурі заявлених до відшкодування витрат на правничу допомогу підготовка документів, оцінені в розмірі 1600 грн. є неспівмірними обсягу проведеної адвокатом роботи, з урахуванням її вад форми та змісту, а також кінцевого результату розгляду справи - часткового задоволення позовних вимог. Аналіз змісту заяви про ухвалення додаткового рішення свідчить про те, що на час судового розгляду справи адвокатом вже було проведено підготовку позову, що було оцінено в 1600 грн., а також він вже відбув 1 (одне) засідання, тому про які труднощі в наданні доказів вартості таких послуг до постановлення рішення суду про справі в цілому були у позивача не зрозуміло. Крім того до позовної заяви ні до заяви про ухвалення додаткового рішення не долучено доказ оплати даних послуг позивачем. Таким чином, в своїй сукупності вищевказані доводи обґрунтовують безпідставність заявлених позивачем вимог стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу. Враховуючи викладене просить повністю відмовити в задоволенні вимоги, викладеної в прохальній частині заяви про ухвалення додаткового рішення від 30.01.2024 року. Розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення від 30.01.2024 року просить проводити без участі відповідача та її представника. При вирішенні вказаних вимог позивача суд застосовує такі норми права. Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Згідно частини третьої зазначеної статті до витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. У ч.ч. 3, 4 ст. 137 ЦПК України зазначено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони. За змістом п.3. ч.2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч. 8 вказаної статті розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків, тощо). На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При розгляді даного питання, суд враховує правову позицію Верховного Суду, яка міститься у його Постанові від 30 серпня 2018 року по справі №466/2631/16-ц, де зазначено, що: «На підтвердження цих обставин (витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги адвоката) суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера)» Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 03 травня 2018 року по справі №372/1010/16-ц. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмету доказування по справі. На виконання вищевказаних вимог, представником позивача було надано суду нижченаведених документів, а саме: Договір про надання правничої допомоги від 25.09.2023 р. укладений між Адвокатським бюро Губара Володимира з одного боку та Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Затишний двір» з іншого; акт виконаних робіт від 26.01.2024р. за договором про надання правничої допомоги від 25.09.2023 р. в якому вартість наданих послуг становить 3000грн. Проаналізувавши матеріали справи, вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу при розгляді справи в суді, суд приймає до уваги обставини справи, умови укладеного договору про надання правової допомоги від 25.09.2023 року, кваліфікацію адвоката, співмірність винагороди за надані юридичні послуги зі складністю справи; час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову та (або) значення справи для сторони, та вважає, що стягнення витрат за надання професійної правничої допомоги адвоката, які позивач поніс підлягають до часткового задоволення , а саме стягнення з відповідача 2000 гривень витрат пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги.

Outcome: partial