Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-21 00:00:00

До Червонозавоського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява КП «Харківські теплові мережі» до [PERSON] , в якій представник позивача просить стягнути з відповідача вартість спожитої теплової енергії за період з жовтня 2018 року по грудень 2018 року в сумі 11\~061,47 грн., 3% річних в сумі 54,31 грн., інфляційні витрати в сумі 139,52 грн. та судовий збір у розмірі 2102 грн. 00 коп. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що відповідно до договору дарування нежитлових приміщень від 31 березня 2017 року та виписки з єдиного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, відповідачу на праві власності належить нежитлове приміщення загальною площею 143,4 кв.м., нежитлові приміщення підвалу № 2,1-го поверху № 10,11,12; 2-го поверху № 22,23 в літ А-8, у житловому будинку [ADDRESS] з централізованою системою опалення, теплопостачання якого здійснює КП «Харківські теплові мережі». За вказаним нежитловими приміщенням на споживача [PERSON] був відкритий особовий рахунок [NUMBER] , так як [PERSON] на той час, на праві власності належали вказані нежитлові приміщення. На теперішній час, як стало відомо, відповідно до договору дарування, нежитлові приміщення належать [PERSON] . Постачання теплової енергії на потреби опалення у житлові будинки позивач здійснює на підставі розпоряджень Харківського міського голови про початок та кінець опалювальних сезонів, а на потреби гарячого водопостачання протягом року. На підставі розпоряджень Харківського міського голови в опалювальних сезонах 2017, 2017-2018, 2019-2020 років КП «Харківські теплові мережі» здійснювало постачання теплової енергії у житловий будинок, де розташоване нежитлове приміщення відповідача. У порушення статті 24 Закону України «Про теплопостачання» відповідач за вказані опалювальні періоди не уклав договір з КП «Харківські теплові мережі» та отримував теплову енергію на потреби опалення за відсутності письмового договору. Розрахунок вартості спожитої відповідачем теплової енергії на потреби опалення здійснювався позивачем розрахунковим способом згідно з нормативним документом «Норми та вказівки по нормуванню витрат палива та теплової енергії на опалення житлових та громадських споруд, а також на господарсько-побутові потреби в Україні» КТМ 204 України 244-94. Станом на 01.09.2021 заборгованість за спожиту теплову енергію на потреби опалення в сумі 10831,98 грн., яка утворилася за період з жовтня 2018 року по грудень 2018 року. Факт споживання відповідачем теплової енергії на потреби опалення приміщень з жовтня 2018 року по грудень 2018 року підтверджується актами про підключення опалення на початку опалюваних сезонів та актами про відключення опалення наприкінці опалюваних сезонів до житлового будинку, де розташоване нежитлове приміщення відповідача. Відповідачу направлялась вимога сплати за спожиту теплову енергію за період боргу. Відсутність письмового договору між відповідачем та КП «Харківські теплові мережі» не є підставою для не оплати заборгованості за спожиту теплову енергію. Згідно ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми. Тому відповідачу нараховано інфляційні втрати у розмірі 197,75 грн., та 3% річних у сумі 31,74 грн. Відповідач не уклавши договір на постачання теплової енергії безпідставно отримував теплову енергію за рахунок позивача, яку позивач подавав у централізовану систему опалення, де розташоване приміщення відповідача. КП «Харківські теплові мережі» не мало можливості не постачати теплову енергію у приміщення Відповідача, тому що воно не обладнано окремим тепловим вводом, а його система є частиною централізованої системи опалення житлового будинку. Тільки 22.12.2018 на засіданні комісії по рішенню суперечливих питань про дату припинення нарахувань з опалення в приміщеннях,які відключені від систем централізованого опалення ,було прийнято рішення про призупинення нарахувань за послуги з теплопостачання 20.12.2018. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Червонозаводського районного суду м. Харкова, 21.11.2023 визначено головуючу суддю у справі: Барабанову В.В. Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 22.11.2023 було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. За змістом\~ст. 279 ЦПК України\~розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Відповідно до\~ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Згідно ч. 5\~ст. 279 ЦПК України, зважаючи на відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні та незначну складність спору, суд не вбачає підстав для проведення судового засідання, а тому справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву та роз`яснено, що розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін проводиться за їх клопотанням, яке вони можуть подати в строк для подання відзиву на позов. В даній справі відповідач належним чином повідомлявся про відкриття провадження, своїм правом на подання відзиву не скористався. Згідно ч. 8\~ст. 178 ЦПК України\~у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Позивач в свою чергу не заперечував проти винесення заочного рішення, а тому суд, на підставі\~ст. 281 ЦПК України, вирішив розглянути справу заочно. Відповідно до ч. 4\~ст.268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Відповідно до\~ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, дійшов наступних висновків. Так, судом встановлено, що відповідно до договору дарування нежитлових приміщень від 31 березня 2017 року та виписки з єдиного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, відповідачу на праві власності належить нежитлове приміщення загальною площею 143,4 кв.м., нежитлові приміщення підвалу № 2,1-го поверху № 10,11,12; 2-го поверху № 22,23 в літ А-8, у житловому будинку [ADDRESS] з централізованою системою опалення, теплопостачання якого здійснює КП «Харківські теплові мережі». За вказаним нежитловими приміщенням на споживача [PERSON] був відкритий особовий рахунок [NUMBER] , так як [PERSON] на той час, на праві власності належали вказані нежитлові приміщення. На теперішній час, як стало відомо, відповідно до договору дарування, нежитлові приміщення належать [PERSON] . Постачання теплової енергії на потреби опалення у житлові будинки позивач здійснює на підставі розпоряджень Харківського міського голови про початок та кінець опалювальних сезонів, а на потреби гарячого водопостачання протягом року. На підставі розпоряджень Харківського міського голови в опалювальних сезонах 2017, 2017-2018, 2019-2020 років КП «Харківські теплові мережі» здійснювало постачання теплової енергії у житловий будинок, де розташоване нежитлове приміщення відповідача, що підтверджується актам підключення споживача від 27.10.2018 №178/7184. 11.10.2021 відповідачу направлялась вимога сплати за спожиту теплову енергію за період боргу, що до цього часу не сплачені. З наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідача за період з жовтня 2018 року по грудень 2018 року за спожиту теплову енергію складає 10\~831,98 грн. Відповідно до ч. 1\~ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Згідно з положеннями ч. 6\~ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» від 02 червня 2005 року № 2633 IV, споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Підведення централізованого опалення до стояка в межах нежитлових приміщень свідчить про виконання послуг позивачем. Таким чином, КП «Харківські теплові мережі» виконало свої зобов`язання щодо надання послуг централізованого опалення, а відповідач зобов`язаний оплатити надані послуги. Обов`язок сплатити вартість теплової енергії законодавець пов`язує не за видом пристроїв, які використовують теплову енергію, а за фактом її споживання. Якщо у нежитлових приміщеннях наявні трубопроводи, стояки, споживач сплачує за фактичне тепло, яке виділяється від них, оскільки фактично споживає теплову енергію. З придбанням у власність нежитлових приміщень у відповідача, як їх власника, виник обов`язок брати участь у витратах на утримання та збереження спільного майна (будинку). Обігрів нежитлового приміщення у опалювальний період є спільним обов`язком його співвласників з метою дотримання, зокрема, санітарних норм. Предметом спору і об`єктом цивільно-правових відносин є надання у належне відповідачу приміщення теплової енергії, яка була фактично отримана споживачем . Відповідно до\~статті 1 Закону України «Про теплопостачання» від 02 червня 2005 року № 2633 IV, споживач теплової енергії фізична особа, яка використовує теплову енергію. Теплова енергія товарна продукція, що виробляється на об`єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі продажу. Система централізованого теплопостачання сукупність джерел теплової енергії, магістральних та місцевих (розподільчих) теплових мереж, що об`єднані між собою та використовуються для теплозабезпечення споживача. Теплоносій рідка або газоподібна речовина, що циркулює у трубах або каналах і передає теплову енергію в системах теплопостачання, опалення, вентиляції та технологічних установках. Відповідно до пункту 23 Правил користування тепловою енергією від 03 жовтня 2007 року № 1198 у споживачів, що не мають приладів комерційного обліку, обсяг фактично спожитої теплової енергії розраховується відповідно до теплового навантаження, з урахуванням середньомісячної фактичної температури теплоносія в теплових мережах теплопостачальної організації, середньомісячної температури зовнішнього повітря та кількості годин (діб) роботи тепловикористального обладнання в розрахунковому періоді. За правилами п. 23 Правил, розрахунки за спожиту теплову енергію здійснюються на межі продажу, яка є межею балансової приналежності ( відповідальності), відповідно до договору на підставі показів вузла обліку згідно з діючими тарифами. Постачання теплової енергії відповідачу підтверджується актом підключення споживача від 27.10.2018 № 178/7184 та актом відключення споживача від 10.04.2019 №178/8417, які складені уповноваженими особами. З матеріалів справи встановлено, що відповідач належним чином свої зобов`язання щодо оплати за поставлену позивачем теплову енергію не виконував, внаслідок чого у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість за використання теплової енергії за період з жовтня 2018 по грудень 2018 у розмірі 10\~831,98 грн. Відповідно до вимог\~ст.526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до\~ст. 525 ЦК України\~одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. На підставі ст. 625 ЦК України позивачем за позовом за прострочення виконання грошового зобов`язання нараховані 3% річних в розмірі 54,31 грн. та інфляційні витрати в сумі 139,52 грн. Згідно зі\~ст. 12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1\~ст.76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, що визначено частино 2\~статті 77 ЦПК України. Згідно зі ст. ч. 1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи, що відповідач належним чином зобов`язання щодо оплати послуг за спожиту теплову енергію не виконував, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь КП «Харківські теплові мережі» заборгованості у розмірі 10\~831,98 грн. за період з жовтня 2018 року по грудень 2018 року, інфляційні витрати в сумі 139,52 грн. та 3% річних в сумі 54,31 грн. Згідно з ч.1\~ст.141 ЦПК України\~з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 2102 грн. 00 коп.

Outcome: approved