Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-20 00:00:00

17 січня 2024 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] та сина [PERSON] у розмірі 1/3 заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування пред`явлених вимог позивач зазначає, що з 16.12.2005 перебуває у шлюбі з [PERSON] . Під час шлюбу народилася донька [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] , які проживають з позивачем. Відповідач працює водієм на ДНВП «Об`єднання Комунар». Через відсутність матеріальної підтримки з боку відповідача позивач з дітьми знаходиться в скрутному матеріальному становищі. Позивач зазначає, що угоду про добровільну сплату аліментів не досягнуто. Ухвалою суду від 23 січня 2024 року у справі відкрито провадження та призначено\~справу до\~розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. У судове засідання позивач не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином. Через канцелярію суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала. Відповідач у судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позову не заперечував. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 16 грудня 2005 року між [PERSON] та [PERSON] , було укладено шлюб, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції міста Харкова, актовий запис № 745, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . (а.с.15) Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 07 лютого 2006 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану №3 Харківського обласного управління юстиції батьком [PERSON] , [INFO] , записаний [PERSON] , а матір`ю [PERSON] . (а.с.16) Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 25 квітня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову №3 Харківського міського управління юстиції батьком [PERSON] , [INFO] , записаний [PERSON] , а матір`ю [PERSON] . (а.с.17) Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку. Статею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до\~положень ст.\~183\~СК України\~частка заробітку\~(доходу)\~матері,\~батька,\~яка буде\~стягуватися як\~аліменти на\~дитину,\~визначається судом.\~ Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд враховує, що відповідач є батьком дітей [PERSON] та [PERSON] . Діти проживають з позивачкою, доказів надання відповідачем допомоги на утримання дітей до суду надано не було. До суду не було надано доказів того, що відповідач має на утриманні інших осіб або його стан здоров`я не дозволяє йому брати участь в утриманні дітей. Крім того, суд враховує, що відповідач не заперечує проти задоволення позовних вимог. Враховуючи, що відповідач є працездатною людиною, з урахуванням встановлених обставин, приймаючи до уваги, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, зважаючи на обов`язок обох батьків утримувати дитину, суд дійшов висновку про наявність обґрунтованих підстав для стягнення з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітніх дітей аліментів в розмірі 1/3 частини із всіх видів заробітку (доходу). Відповідно до ч. 3 ст.2, ч. 1 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін та диспозитивності. За приписами ч. 3 ст.12, ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно приписів п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. У відповідності до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. З матеріалів справи вбачається, що позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір у розмірі 1073,60 грн. Враховуючи, що позивача звільнено від сплати судового збору, суд дійшов висновку, що з відповідача на її користь підлягає стягненню сплачений судовий збір. Крім того, відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Розмір ставок судового збору за подання позовної заяви майнового характеру складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 1211 грн. 20 коп. Відтак, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню недоплачений судовий збір в розмірі 137,60 грн. На підставі ст. ст.180, 182,192 СК України,

Outcome: approved