Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-26 00:00:00

У грудні 2023 року представник позивача ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" А.А.Мінаков звернувся до суду із позовом до відповідача [PERSON] , обґрунтовуючи позовні вимоги невиконанням відповідачем зобов`язань щодо повернення коштів за кредитним договором № 254794642 від 07.08.2021, укладеним між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та [PERSON] , внаслідок чого утворилася загальна заборгованість відповідача перед позивачем у сумі 16368,52 грн. Борг складається із 10200,00 грн суми заборгованості за основною сумою боргу та 6168,52 грн суми заборгованості за відсотками. Позивач набув право грошової вимоги за вказаним кредитним договором на підставі договору факторингу № 20102022 від 20.10.2022 із ТОВ "Таліон Плюс". Також 10.10.2020 [PERSON] уклав договір позики № 02938-10/2020 з ТОВ "ФК "Інвеструм", внаслідок чого утворилася загальна заборгованість відповідача перед позивачем у сумі 9362,10 грн. Борг складається із 3000,00 грн суми заборгованості за основною сумою боргу та 6362,10 грн заборгованості за відсотками. Позивач набув право грошової вимоги за вказаним кредитним договором на підставі договору факторингу № 21052021 від 21.05.2021 із ТОВ "ФК "Інвеструм". Враховуючи наведене, позивач просить стягнути суд з відповідача заборгованість за двома зазначеними договорами (кредиту і позики) у загальній сумі 25730,62 грн. Також позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача сплаченого позивачем при зверненні до суду судового збору 2684,00 грн. Ухвалою суду від 10.01.2024 визначено розглядати справу у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін; запропоновано відповідачеві, зокрема, подати відзив на позов протягом 15 днів з дня вручення копій ухвали суду від 10.01.2024 і позовної заяви з додатками. 22.01.2024 відповідач [PERSON] копію ухвали суду, позовної заяви і доданих до неї документів отримав за зареєстрованим місцем проживання, що є належним врученням відповідачеві судової повістки і повідомлення про дату, час і місце судового засідання (а.с. 49, 50, 52, 54). Станом на 27.02.2024 суд не отримував відзив на позов чи будь-яких заяв, клопотань тощо від відповідача. 27.02.2024 представник позивача у судове засідання не з`явився. Представник позивача просить ухвалити рішення за відсутності представника позивача, не заперечує проти винесення заочного рішення у разі неявки відповідача (а.с. 4). Вказані обставини відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України не перешкоджають розгляду справи за відсутності представника позивача. 27.02.2024 відповідач у судовому засіданні позов визнав повністю. Він брав кредити оскільки для цього мав тоді невідкладну потребу. Наразі намагається їх повернути, але не може через обмеженість коштів. Готовий повертати кредит у міру появи такої фінансової можливості. Вивчивши письмові заяву позивача по суті справи (позовну заяву), вислухавши відповідача, вивчивши матеріали справи і надані до суду докази, суд встановив такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. 07.08.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Манівео швидка фінансова допомога" та [PERSON] укладено кредитний договір № 254794642 про надання споживчого кредиту, за яким товариство надало [PERSON] грошові кошти в сумі 10200,00 грн, строком на 56 днів, із процентною ставкою, 251,85 % річних, що становить 0,69 % в день від суми кредиту за час користування ним. Загальні витрати за кредитом 2576,70 грн. Орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом 12776,70 грн. Орієнтовна реальна річна процентна ставка, відсотків річних 1007,00 грн. Відповідно до рекомендованого графіку платежів, у якому визначаються кількість, розмір платежів та періодичність їх внесення, періодичність - 1 раз на два тижні. Наслідки прострочення виконання та/або невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит: штрафи - 28 % від суми несвоєчасно внесеного платежу за кожен факт прострочення; процента ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту - 474,50 % річних. Вказаний договір, додаток № 1 до договору підписаний електронним підписом відповідача [PERSON] [NUMBER] (а.с. 6-10). Крім того, 10.10.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвеструм" та [PERSON] укладено кредитний договір № 02938-10/2020 про надання фінансового кредиту, за яким товариство надало [PERSON] грошові кошти 3000,00 грн, строком на 23 дні, тобто до 01.11.2020. За користування кредитом клієнт сплачує товариству 730 % річних від суми кредиту з розрахунку 2.00 % на добу. Тип процентної ставки - фіксована. Для клієнта, якому товариство надає кредит, протягом 7 днів з моменту надання кредиту діє акційний період і нарахування процентів в цей час здійснюється за ставкою 0,01 % на добу. Із 8 дня користування кредитом процентна ставка для такого клієнта нараховується відповідно до п. 1.3 договору. Датою укладення договору вважається дата перерахування грошових коштів на банківський рахунок клієнта. Сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюватимуться згідно з графіком розрахунків, який є невід`ємною частиною цього договору. У разі порушення умов договору та додатків до них, винна сторона відшкодовує іншій стороні всі понесені збитки в повному обсязі, в тому числі витрати на юридичну допомогу для відновлення порушеного права. Упущена вигода відшкодуванню не підлягає. Вказаний договір, додаток № 1 до договору підписаний електронним підписом відповідача [PERSON] [NUMBER] (а.с. 23-24). Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені статтею 203 Цивільного кодексу України (далі ЦК). Так, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Відповідно до статті 204 ЦК правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (частина третя статті 215 ЦК). У статті 3 Закону України "Про електрону комерцію" зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України "Про електронну комерцію"). Частиною п`ятою статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Положеннями статті 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Абзац другий частини другої статті 639 ЦК передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Стаття 652 ЦК дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК). Важливо, щоб електронний договір включав всі істотні умови для відповідного виду договору, інакше він може бути визнаний неукладеним або недійсним, у зв`язку з недодержанням письмової форми в силу прямої вказівки закону. У силу частини першої статті 638 ЦК договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Важливо розуміти в якому конкретному випадку потрібно створювати електронний договір у вигляді окремого електронного документа, а коли досить висловити свою волю за допомогою засобів електронної комунікації. Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом. Відповідно до частини першої статті 12 Закону України "Про електронну комерцію" моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі "логін-пароль", або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (стаття 129 Конституції України). За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною другою статті 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Вказаний висновок щодо правомірності укладення кредитного договору шляхом підписання електронним цифровим підписом викладено у постанові Верховного Суду від 12.01.2021, справа № 524/5556/19, провадження № 61-16243св20. До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 23.03.2020 у справі № 404/502/18 (провадження № 61-8449св19); від 09.09.2020 у справі № 732/670/19 (провадження № 61-7203св20). Тобто судова практика у цій категорії справ є незмінною. Відтак суд робить висновок про належне укладення кредитного договору № 254794642 від 07.08.2021, та кредитного договору № 02938-10/2020 від 10.10.2020 про отримання відповідачем [PERSON] кредитів у ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога", ТОВ "ФК "Інвеструм". За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1054 ЦК). Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі (ч. 2 ст. 10561 ЦК). Відповідно до ст. 526 ЦК зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога", ТОВ "Таліон плюс", ТОВ "ФК "Інвеструм" і ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" є фінансовими установами (а.с. 19, 30, 31-33). ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога", ТОВ "ФК "Інвеструм" мають право надавати кошти у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, а ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" - має право надавати кошти у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, надавати послуги з факторингу (а.с. 34-40). 28.11.2018 між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ТОВ "Таліон плюс" укладено Договір факторингу № 28/1118-01 відповідно до якого клієнт зобов`язується відступити фактору права, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах визначених цим договором. 31.12.2020 Додатковою угодою № 26 до Договору факторингу № 28/1118-01 сторони дійшли згоди викласти текст договору у новій редакції (а.с. 12-14). Відповідно до реєстру боржників № 158 від 02.11.2021 до договору факторингу № 28/1118-01, укладеного між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ТОВ "Таліон Плюс" до ТОВ "Таліон плюс" перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 254794642. 20.10.2022 між ТОВ "Таліон плюс" та ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" укладено договір факторингу №20102022, відповідно до умов якого ТОВ "Таліон плюс" передало ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" за плату належні йому права вимоги, а ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" прийняло належні ТОВ "Таліон плюс" права вимоги до боржників, вказаними у витязі Реєстрі прав вимоги № 1 за Договором факторингу № 20102022 від 20.10.2022 (а.с. 15-17). 21.05.2021 між ТОВ "ФК "Інвеструм" та ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" укладено Договір факторингу №21052021, відповідно до умов якого ТОВ "ФК "Інвеструм" передало ТОВ ФК "Європейська агенція з повернення боргів" за плату належні йому права вимоги, а ТОВ ФК "Європейська агенція з повернення боргів" прийняло належні ТОВ "ФК "Інвеструм" права вимоги до боржників, вказаними у витязі з Реєстру боржників та акті прийому-передачі Реєстру боржників за Договором факторингу №21052021 від 21.05.2021 (а.с. 25-26, 27, 28). Заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 254794642 від 07.08.2021 станом на 30.11.2023 не погашена та складається з заборгованості по основному боргу - 10200,00 грн, заборгованість за відсотками - 6168,52 грн, сума заборгованості всього - 16368,52 грн (а.с. 18). Заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 02938-10/2020 від 10.10.2020 станом на 30.11.2023 не погашена та складається з заборгованості по основному боргу - 3000,00 грн, заборгованість за відсотками - 6362,10 грн, сума заборгованості всього - 9362,10 грн (а.с. 29). Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч. 1 ст. 513 ЦК). Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 516 ЦК). Отже позивач правомірно набув право грошової вимоги ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога", ТОВ "Таліон Плюс", ТОВ "ФК "Інвеструм" до відповідача [PERSON] за кредитним договором № 254794642 від 07.08.2021 та кредитним договором № 02938-10/2020 від 10.10.2020. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судові не надано доказів щодо неправильності або необґрунтованості складеного позивачем розрахунку. Ураховуючи зазначене, оцінивши докази, суд робить висновок що відповідачем порушено права позивача у частині неналежного виконання зобов`язань за кредитним договором № 254794642 від 07.08.2021 та кредитним договором № 02938-10/2020 від 10.10.2020, станом на 30.11.2023 відповідач має заборгованість перед позивачем за кожним із двох вказаних договорів і позов підлягає повному задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивачем при зверненні до суду з позовом сплачено 2684,00 грн судового збору (а.с. 5), а відповідач визнав позов повністю, то позивачеві, згідно із ч. 1 ст. 142 ЦПК України, слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову 1342,00 грн (2684,00 * 50 %), а решту 1342,00 грн стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved