Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-20 00:00:00

18 серпня 2023 року до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшла вищевказана позовна заява. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 17 вересня 2015 року між сторонами зареєстровано шлюб, у якому [INFO] народився син [PERSON] . 06 липня 2023 року шлюб між сторонами було розірвано. Спільний син є дитиною з інвалідністю. 20 червня 2023 року з позивача\~ з позивача на користь відповідача було стягнуто аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 4000,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. На початку лютого 2023 року позивач переїхав проживати до своєї матері в Івано-Франківську область. На спроби спілкування позивача з дитиною засобами відео зв`язку, колишня дружина відповідає відмовою. Позивач навесні 2023 року приїжджав до Білої Церкви, проте його дружина відмовила у побаченні з дитиною. Позивачу було визнано тимчасово непридатним до військової служби і він виїхав закордон, що надає йому можливість утримувати сина, проте відповідач чинитись перешкоди у спілкуванні з дитиною. За таких обставин позивач просить суд зобов`язати [PERSON] , [INFO] , не чинити [PERSON] , [INFO] , перешкоди у вихованні, лікуванні та спілкуванні з сином [PERSON] , [INFO] , а також спільно узгоджувати питання лікування та реабілітації сина. Визначити такі способи участі [PERSON] у вихованні сина [PERSON] , [INFO] : - шляхом надання необмеженого спілкування дитини з батьком засобами телефонного, електронного та іншого засобу зв`язку; спілкування з дитиною в режимі відео-зв`язку через месенджери Viber WhatsApp Telegram при знаходженні батька в Україні, та не менше трьох разів на тиждень відео-зв`язку у разі знаходження батька закордоном; - під час перебування [PERSON] в Україні, за попереднім узгодженням із матір`ю сина, [PERSON] , за умови задовільного самопочуття дитини, надавати побачення з сином; - за попереднім узгодженням із матір`ю дитини, два рази на рік, за умови задовільного самопочуття дитини та у відповідності до графіку реабілітаційних занять, надавати можливість перебування дитини за місцем проживання батька у [ADDRESS] , для проведення спільного відпочинку. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18 серпня 2023 року вказану справу передано на розгляд судді Бебешко М.М. 27 вересня 2023 року на адресу суду від Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у місті Києві та Київської області надійшла відповідь щодо реєстрація місця проживання відповідача. Ухвалою суду від 28 вересня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 30 жовтня 2023 року. Вказаною ухвалою зобов`язано службу у справах дітей Білоцерківської міської ради Київської області надати до суду висновок щодо розв`язання спору. 27 жовтня 2023 року на адресу суду від представника відповідача адвоката Лютого О.В. надійшов відзив на позовну заяву, згідно з яким останній відмовити у задоволенні позовних вимог в частині усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та частково задоволити позовні вимоги щодо визначення способу участі батька у спілкуванні з дитиною. Відзив обґрунтовано тим, що позивач має непогашену заборгованість зі сплати аліментів Позивач не повідомляв про свій приїзд до Білої Церкви у навесні 2023 року. Відповідач не чинить позивачу перешкод у спілкуванні з дитиною Позивач не надав доказів тривалості перебування закордоном та доказів офіційного працевлаштування, що зумовлює неможливість або обмежену можливість позивача реального спілкування з дитиною, при наявності у дитини серйозних обмежень у такому спілкуванні з огляду на складну хворобу дитини. Твердження позивача про перешкоджання останньому спілкуватися з дитиною, інформування позивача про лікувальні та реабілітаційні заходи дитини не відповідають дійсності. Син є дитиною з інвалідністю, оскільки має ряд важких захворювань, йому необхідна спеціальна програма реабілітації, спеціальне харчування, специфічні методу догляду і виховання, що в звичайних умовах забезпечити неможливо, а тому відповідачем створено для дитини спеціальні умови для існування, що не завжди відповідає прагненням позивача. Вказані обставини підтверджуються відповідними медичними документами.\~ Тому при визначенні способу участі.\~ батька дитини необхідно виходити із життєвого ритму та режиму дитини, а тому задовольнити вимогу батька у наданні йому необмеженого спілкування з дитиною у дні та години, зручні для батька, буде суперечити умовах розвитку та лікування дитини. Позивачем при зверненні до суду не було не передувало звернення до служби у справах дітей, що дало б змогу вирішити питання у позасудовому порядку. Твердження позивача про зобов`язання не чинити відповідачем перешкод у вихованні, лікуванні та спілкуванні з сином не доводить факту вчинення перешкод спілкування останнього з дитиною. Вимога позивача щодо надання необмеженого спілкування з дитиною засобами зв`язку у разі знаходження батька в Україні є необґрунтованою так як позивачем не встановлено графік перебування в Україні. За таких підстав, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог в частині усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні у повному обсязі та частково задоволити позовні вимоги в частині визначення способу участі позивача у вихованні та спілкуванні з дитиною, встановиш наступний графік спілкування [PERSON] із сином [PERSON] , [INFO] по вихідним дням щомісяця, а саме: першої та третьої суботи місяця з 10.00 години до 18.00 години та другої і четвертої неділі місяця з 10.00 години до 18.00 години в присутності матері дитини [PERSON] , [INFO] , за місцем проживання (перебування) дитини. 30 жовтня 2023 року справу знято з розгляду через перебування головуючого судді у нарадчій кімнаті у кримінальній справі. Підготовче засідання у справі повторно призначено на 22 листопада 2023 року. 15 листопада 2023 року на адресу суду від представника позивача - адвоката Єфремової І.І. надійшло клопотання про долучення доказів у справі. 15 листопада 2023 року на адресу суду від представника позивача - адвоката Єфремової І.І. надійшла відповідь на відзивна позовну заяву. Відповідь на відзив обґрунтована тим, що позивач сплачує аліменти та надає додаткові кошти на утримання дитини; відповідач у травні 2023 року не надала можливості спілкуватися з дитино, через що ним було укладено договір про надання йому правничої допомоги; факт перебування позивача закордон підтверджено закордонним паспортом; місце роботи позивача може змінюватися, на Україні немає можливості позивачу знайти роботу, яка б забезпечувала його та дитину всім необхідним; дитина не спілкується з позивачем у месенджерах; звернення до служби у справах дітей перед подачею позову не є обов`язковим у даній категорії справ. В підготовчому засіданні 22 листопада 2023 року представники сторін просили суд оголосити перерву в підготовчому засіданні. В підготовчому засіданні оголошено перерву до 15 січня 2024 року для надання можливості представнику позивача надати до суду додаткові докази, а представнику третьої особи долучити до матеріалів справи висновок щодо розв`язання спору, який було витребувано судом ухвалою про відкриття провадження у справі і який, зі слів, представника третьої особи може бути поданий до суду до кінця грудня 2023 року. 28 грудня 2024 року на адресу суду від представника третьої особи надійшов висновок щодо неможливості подати висновок щодо розв`язанням спору до суду. 15 січня 2024 року на адресу суду від представника позивача адвоката Єфремової І.І. надійшло клопотання про долучення доказів у справі. Ухвалою суду від 15 січня 2024 року закрито підготовче провадження у справі та призначено судовий розгляд по суті. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали повному обсязі та просили суд їх задоволити з підстав викладених у позові. Позивач додатково пояснив, що відповідачем створюються перешкоди у спілкуванні батька з дитиною. Він з 04 червня 2023 року перебуває місті Прага чеської республіки та розуміє, що при повернені в Україну, у нього можуть бути перешкоди для виїзду з країни. В Чеській республіці він перебуває тому, що на Україні не може мати достойної заробітної плати, ка б надавала йому можливість повноцінно лікувати та виховувати дитину, яка є особою з інвалідністю та погано ходить. В селі Трофанівка Чернівецької області проживає його матір 69 років, будинок останньої не забезпечено необхідними умовами для проживання та реабілітації його сина, але він докладе зусиль для перерахування грошових коштів матері та другові, які на протязі 3-4 місяців придбають необхідний лікувально-реабілітаційний інвентар для перебування сина. В той же час позивача пояснив суду, що відповідач не надає йому інформації про те, які саме засоби необхідно придбати для цього. Позивач вважає, що відповідач має налаштувати дитину щоб останній висловлював бажання з ним спілкуватися. З приводу запропонованого відповідачем варіанту участі у вихованні сина категорично заперечив та пояснив, що йому необхідно хоча б через день спілкуватися з сином та дізнаватися про його потреби. В судовому засіданні представник відповідача заперечив проти задоволення позовних вимог та запропонував вирішити спосіб участі батька у спілкуванні з дитиною шляхом надання можливості позивачу чотири рази на місць засобами відео зв`язку спілкуватися з дитиною в присутності матері. Позивачем не доведено того, що відповідач створює перешкоди останньому у спілкуванні з сином. Дитина є особою з інвалідністю та потребує постійної реабілітації, відвідування психіатрів та ортопедів, проходження масажних та фізіотерапевтичних процедур. Дитина часто не висловлює бажання спілкуватися з батьком і мати не може її переконати в протилежному. Позивач немає можливості забирати дитину в село Трофанівка так як там не забезпечено умови для перебування з дитини, відсутні спеціальні гімнастичні снаряди та реабілітаційні комплекси. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, звернувся до суду з листом про розгляд справи за його відсутності та просив врахувати при ухваленні рішення висновок орану опіки та піклування. Дослідивши матеріли справи судом встановлено наступне: Відповідно свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , батьками останнього, є сторони у справі. (а.с.9). Дитина\~ є особою з інвалідністю з дитинства та має діагноз пов`язаний з порушенням опорно-рухового апарату та когнітивних функцій. Дитині рекомендовано нагляд невролога за місцем проживання, курси реабілітаційної терапії згідно індивідуальної програми реабілітації, санаторно-курортне лікування в профільних санаторіях, коригуючі ортопедичні укладки, ортопедичне взуття, раціональне харчування, збагачене залізом та мікроелементами (а.с.10-13, 57-62).\~ Позивач має посвідчення отримувача державної соціальної допомоги особам з інвалідністю (а.с.14), проте як пояснили сторони в судовому засіданні, з 2023 року отримувачем такої допомоги є відповідач. Згідно довідки сільської ради позивач проживає без реєстрації за адресою: [ADDRESS] , біля своєї матері [PERSON] , [INFO] (а.с.15). Довідкою військово-лікарської комісії від 20.05.2023, позивача визнано тимчасово непридатним до військової служби за станом здоров`я до 29.07.203 (а.с.16). 20 липня 2023 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області видано виконавчий лист, згідно з яким стягнуто з позивача на користь відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] . [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 4000,00 грн. щомісяця, починаючи з 06 березня 2023 року та до досягнення дитиною повноліття (а.с.48). Позивач 15.07.2023 перерахував 5000,00 грн, 05.08.2023 7000,00 грн., 08.09.2023 6000,00 грн., 08.09.2023 1120,00 грн., 17.10.2023 6000,00 грн.\~ (а.с.49-53). Відповідачем долучено до матеріалів справи роздруківку з месенджера за 29.10.2023 (а.с.73); чотири фотографії з відпочинку в селі Грибівка Одеської області, датовані 04.08.2021 (а.с.73-77); скріншоти фото надсилання подарунків; переписки у месенджері за 26.11.2023, 03.12.2023, 24.12.2023, 25.12.2023 (а.с.101-104); платіжну інструкцію про перерахування аліментів на утримання дитини у виконавчому провадженні від 13.01.2024 в сумі 10000,00 грн.\~ (а.с.105). Рішенням виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області № 983 від 12 грудня 2023 року, орган опіки та піклування вирішив, що неможливо надати до суду висновок органу опіки та піклування про усунення перешкод [PERSON] у спілкуванні з його малолітнім сином [PERSON] , [INFO] та визначення способу участі у вихованні та спілкуванні з ним. Відповідно до даного висновку дитина тимчасово проживає з матір`ю в помешканні її батьків в квартирі [ADDRESS] . Під час обстеження умов проживання встановлено, що в помешканні створені належні умови для забезпечення життєдіяльності, виховання й повноцінного розвитку дитини з особливими потребами, що підтверджується актом обстеження умов проживання, складеним 23 жовтня 2023 року. Складні життєві обставини в родини відсутні, всі потреби дитини забезпечуються на належному рівні (лист міського центру соціальних служб від 08.11.2023). На засіданні комісії з прав захисту дитини 20.11.2023 мати акцентувала увагу на тому, що не перешкоджає спілкуванню дитини з батьком, але при визначенні способу участі батька у вихованні сина просить врахувати життєвий режим та ритм дитини\~ (а.с.97). Судом досліджено диск із фотографіями відпочинку сина сторін, святкуванні дня народження, перебування на морі, проводження часу з рідними та близькими особами та переписку у месенджері між сторонами (а.с.180). При вирішенні справи суд виходить з наступного: Статтею 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), визначено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, а також встановлено, що найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Частиною першою статті 3 Конвенції визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно статті 9 Конвенції держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. У статті 7 Конвенції передбачено, що кожна дитина має право знати своїх батьків і право на їх піклування. Відповідно до статті 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Згідно із статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статті 153 СК України,\~ мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Статтею 157 СК України встановлено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її виховані і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Системний аналіз наведених норм матеріального права дає підстави вважати, що батько, матір, які проживають окремо від дитини, також мають право на особисте спілкування з нею, а інший з батьків не має права перешкоджати спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини. Відповідно до статті 159 СК України, якщо той з батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та її вихованні, зокрема він ухиляється від виконання рішення органу опіки і піклування, другий з батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування з урахуванням віку, стану здоров`я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Згідно з частинами четвертою, п`ятою статті 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, орган опіки та піклування подає письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Висновок органу опіки і піклування має базуватися на достовірній інформації про усі фактичні обставини, які можуть мати істотне значення та ретельному їх з`ясуванні. Такий висновок є рекомендаційним, тому суд може постановити інше рішення, ніж пропонує орган опіки та піклування. Як встановлено в судовому засіданні сторони позбавлені можливості систематично спільно приймати участь у вихованні своєї дитини у зв`язку з конфліктними ситуаціями, що склались між ними. На думку суду, позивачем не доведено того, що відповідач чинить йому перешкоди у лікуванні сина та необхідності спільного узгодження питання лікування та реабілітації дитини. Разом з тим, суд приходить до висновку про доцільність задоволення позовної вимоги про покладення обов`язку на відповідача не чинити перешкод позивачу у вихованні та спілкуванні з сином, оскільки позивач надав до суду переписку з колишньою дружиною у месенджері, згідно з якою вбачається наявність перешкод у вихованні та спілкуванні позивача з дитиною. За таких обставин позивна вимога в частині зобов`язання відповідача не чинити перешкоди у вихованні, лікуванні та спілкуванні з дитиною , а також необхідністю спільно узгоджувати питання лікування та реабілітації сина підлягає до часткового задоволення шляхом зобов`язання відповідача не вчинити перешкоди позивачу у вихованні та спілкуванні з сином. Суду не надано доказів, що спілкування з позивачем та відповідачем негативно впливає на розвиток дитини, а від так суд приходить висновку, що права позивача на участь у вихованні дитини підлягають захисту в судовому засіданні шляхом визначення порядку та способу виховання, враховуючи принцип рівності прав батьків у вихованні дітей та принципу забезпечення найважливіших інтересів дитини. З урахуванням викладеного суд вважає, що позовні вимоги в цій частині підлягають до задоволення, із встановленням графіку спілкування позивача з дитиною, з урахуванням інтересів останнього. На думку суду, з урахуванням конфліктної ситуації, що склалася між сторонами, суд вважає, що позивачу необхідно надати можливість спілкування з дитиною, що проживає окремо від нього, у вигляді зобов`язання відповідача [PERSON] , [INFO] , не чинити перешкоди [PERSON] , [INFO] у спілкуванні з сином [PERSON] , [INFO] та визначити такі способи участі [PERSON] у спілкуванні з сином [PERSON] , [INFO] , шляхом надання необмеженого спілкування дитини з батьком засобами телефонного, електронного та іншого засобу зв`язку, у тому числі відео-зв`язку через месенджери. Визначити спосіб участі позивача у вихованні та спілкуванні з дитиною, встановивши наступний графік особистого спілкування [PERSON] із сином [PERSON] , [INFO] по вихідним дням щомісяця, а саме: першої та третьої суботи місяця з 10.00 години до 18.00 години та другої і четвертої неділі місяця з 10.00 години до 18.00 години за місцем проживання (перебування) дитини. До такого висновку суд прийшов з урахуванням того, що син є особою з інвалідністю з дитинства погано ходить та потребує постійної реабілітації. Суд вважає що в задоволенні позовної вимоги надання можливості перебування дитини два рази на рік за місцем проживання батька у [ADDRESS] , для проведення спільного відпочинку необхідно відмовити у зв`язку з тим, що дитина є особою з інвалідністю із захворюванням опорно-рухового апарату, потребує спеціальних реабілітаційних процедур за індивідуальною програмою реабілітації, особливого харчування, ортопедичного одягу та взуття, а позивачем не надано до суду доказів наявності відповідних умов проживання та догляду за місцем проживання матері останнього за вказаною у позові адресою. До такого висновку суд прийшов, зокрема,\~ врахувавши пояснення позивача про відсутність таких умов в будинку його матері та фактичної неможливості позивача перебувати в Україні\~ через можливу відмову у виїзді з країни та відсутності інформації щодо того, якими саме засобами необхідно облаштувати приміщення будинку матері. Тому суд приходить до висновку про часткове задоволення позовні вимоги щодо встановлення способів участі батька у спілкуванні з дитиною. Правова позиція у подібних правовідносинах висловлена у постанові Верховного Суду у справі № 758/5545/18 від 29.07.2021 року. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed