Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-12 00:00:00

29 грудня 2023 року ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» звернулось до суду із зазначеним, в якому просило стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 97674 грн, судовий збір в сумі 2147,20 грн та витрати на правову допомогу в розмірі 10000,00 грн. В обґрунтування позовних вимог, представник позивача зазначив, що 19 лютого 2022 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] було укладено Електронний Договір № 5564471 про надання споживчого кредиту. Згідно з умовами кредитного договору позичальник отримала 20000,00 грн, строком кредитування 360 днів, відповідач зобов`язувалася повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 1,99 % на день. В період з 25.02.2022 року по 30.04.2022 року ТОВ «Авентус Україна» призупинило нарахування відсотків у зв`язку з введенням воєнного стану. З 01.05.2022 по 15.09.2022 було здійснено нарахування за стандартною процентною ставкою. З 16.09.2022 по 14.11.2022 року відсотки були нараховані позивачем. 29.05.2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» було укладено Договір факторингу № 29-05/2023-Ф, у відповідності до умов якого ТОВ «Авентус Україна» відступив ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» право грошової вимоги за договором. Станом на дату звернення до суду заборгованість Відповідача по кредитному договору перед позивачем склала 97674,00 грн. Посилаючись на те, що відповідач не виконав свого обов`язку за кредитним договором, представник позивача просив суд, стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 97674 грн, судовий збір в сумі 2147,20 грн та витрати на правову допомогу в розмірі 10000,00 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив суд проводити розгляд справи без його участі, зазначив, що проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Згідно ч.\~3\~ст.\~211\~ЦПК України\~учасник справи\~має право\~заявити клопотання\~про розгляд\~справи за\~його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явилася, не повідомивши суд про причину неявки, належним чином повідомлена про дату, час та місце проведення розгляду справи, подала до суду заяву, в якій зазначила, що проти позовних вимог заперечує в повному обсязі. Відповідно до п.1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника), без поважних причин або без повідомлення причин неявки. У відповідності до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо дослідивши всі наявні докази у справі, з`ясувавши всі обставини, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, встановив наступне. 19 лютого 2022 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] було укладено Договір № 5564471 про надання споживчого кредиту, який підписано електронним цифровим підписом. Згідно п.1.3. договору [PERSON] отримала кредит в розмірі 20000,00 грн, строком на 360 днів (п.1.4). За користування кредитом клієнт сплачує процентну ставку в розмірі 1,99 % на день (п.1.5.1) (а.с.55-56, 61-66). 29.05.2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» було укладено Договір факторингу № 29-05/2023-Ф, у відповідності до умов якого ТОВ «Авентус Україна» відступив ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» право грошової вимоги до боржників, зазначених в реєстрі боржників (а.с.17-21). Відповідно до Витягу з Реєстру боржників, який є Додатком № 1 до Договору факторингу № 29-05/2023 від 29.05.2023 року, ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 74874,00 грн, з яких: 20000,00 грн заборгованість за основним боргом; 54874,00 грн заборгованість за відсотками (а.с.69). Як вбачається з розрахунку зазначеного в позовній заяві, за період з 16.09.2022 по 14.11.2022 року позивачем було нараховано відсотки в сумі 22800,00 грн. Згідно із ст. 526 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). На підставі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику в строк та в порядку, що встановлені договором. На підставі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. На підставі ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. 205, 207 ЦК України). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з ч. 1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, судом встановлено, що право вимоги за Договором № 5564471 про надання споживчого кредиту від 19.02.2022, укладеним між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» на підставі Договору факторингу № 29-05/2023-Ф від 29.05.2023. Відповідно до ч. 1 ст.\~1082\~ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Судом встановлено, що відповідачем не надано доказів на підтвердження належного виконання зобов`язання за Кредитним договором щодо повернення кредитних коштів, тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 97674,00 грн. є законними, обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Згідно з п. 3 ч. 2\~ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2147,20 грн. Відповідно до ч. 1\~ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3\~ст. 133 ЦПК України). Як зазначено в ч. 3\~ст. 137 ЦПК України\~для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).\~Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Як вбачається з матеріалів цивільної справи, адвокат Столітній М.М. надавав правову допомогу позивачу на підставі договору про надання правової допомоги, позивачем сплачено адвокату кошти у сумі 10000,00 грн. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати пов`язані з розглядом справи покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно до задоволених позовних вимог. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що оскільки позов задоволено повністю, відповідачем не доведено не співмірність заявлених судових витрат, витрати, які поніс позивач на професійну правничу допомогу, підлягають стягненню з відповідача на його користь. На підставі викладеного,

Outcome: approved