Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-25 00:00:00

У січні 2024 року позивач [PERSON] (далі - позивач) звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Стікс-Україна» про стягнення заборгованості по заробітній платі та компенсації за невикористану відпустку, в якій просила стягнути з відповідача 43 822,07 грн заборгованості по заробітній платі та 49 367,81 грн компенсації за невикористану відпустку, а разом 93 189,88 грн. Свої позовні вимоги мотивує тим, що [PERSON] перебувала у трудових відносинах з Товариством з обмеженою відповідальністю «Стікс-Україна», працюючи на різних посадах з 2010 року. Спочатку було прийнято на роботу на посаду помічника менеджера, остання займана посада - провідний менеджер із збуту. Наказом відповідача за № 37к/23 від 06 жовтня 2023р. позивачку було звільнено з роботи за власним бажанням, відповідно до ст. 38 КЗпП України. На час звільнення у відповідача була заборгованість перед позивачкою з виплати нарахованої заробітної плати і на день звільнення повного розрахунку проведено не було. Заборгованість відповідача перед позивачкою з виплати заробітної плати за вересень-жовтень 2023 р. становить 93 189,88 грн. (заробітна плата за вересень - 3684,22 грн., заробітна плата за жовтень - 40137,85 грн., компенсація за невикористану відпустку за жовтень - 49367,81 грн.). Сума несплачених податків і внесків складає 48041,99 грн. (ЄСВ - 25468,04 грн, податок з доходів фізичних осіб - 20837,49 грн., військовий збір - 1736,46 грн.). Вказане стало підставою для звернення до суду з позовом. Ухвалою судді від 09.01.2024 року відкрито провадження у даній цивільній справі у порядку спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання. У судове засіданні представник позивача не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, до суду надав заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутності, задовольнити позовні вимоги. Відповідач в судове засідання свого представника не направив, подав заяву про визнання позову, в якій підтвердив наявність заборгованості перед позивачем, не заперечує щодо задоволення позову, просить розглянути справи без їх участі. Суд, дослідивши зібрані в справі письмові докази, вважає за можливе позовні вимоги задовольнити з огляду на наступне. Вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Відповідно до частини четвертої статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Між тим, суд не вправі покласти в основу свого рішення лише факт визнання позову відповідачем, не дослідивши при цьому обставини справи. Тобто, повинно мати місце не лише визнання позову, а й законні підстави для задоволення позову. Наведене узгоджується з позицією викладеною в постанові Верховного Суду від 15 червня 2020 року у справі № 588/1311/17. Відповідно ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Судом встановлено, що за наказом Товариства з обмеженою відповідальністю «Стікс-Україна» за № 37к/23 від 06 жовтня 2023р. [PERSON] було звільнено з роботи з посади провідного менеджера 06.10.2023 р. за власним бажанням, відповідно до ст. 38 КЗпП України, бухгалтерії наказано провести розрахунок та виплатити компенсацію за невикористану відпустку. Зазначене підтверджується копією трудової книжки [PERSON] . Вимоги ст. 47 КЗпП України передбачають, що власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Згідно довідки Товариства з обмеженою відповідальністю «Стікс-Україна» №04 від 31.10.2023 р. заборгованість з виплати заробітної плати за вересень-жовтень 2023 р. становить 93 189,88 грн. (заробітна плата за вересень - 3684,22 грн., заробітна плата за жовтень - 40137,85 грн., компенсація за невикористану відпустку за жовтень - 49367,81 грн.). Сума несплачених податків і внесків складає 48041,99 грн. (ЄСВ - 25468,04 грн, податок з доходів фізичних осіб - 20837,49 грн., військовий збір - 1736,46 грн.). Статтею 94 КЗпП України визначено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Відповідно до ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Крім цього, згідно ст. 83 ч.1 КЗпП України у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи. На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які були посилання як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову шляхом стягнення з відповідача на користь позивача 93189,88 грн заборгованості по заробітній платі та компенсації за невикористану відпустку. Судом не встановлено, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. В порядку, визначеному ст. 141, 142 ЦПК України, враховуючи визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі - 605,60 грн. Враховуючи наведене, на підставі ст.ст. 43, 55 Конституції України, ст.ст. 47, 83, 116, КЗпП України та

Outcome: approved