Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-14 00:00:00

У серпні 2023 р. [PERSON] (далі також - [PERSON] , заявник) звернулась до Деснянського районного суду м. Києва із заявою про визнання недієздатною її матері [PERSON] [INFO] (далі також - [PERSON] ), встановлення над нею опіки та призначення опікуна. На обґрунтування заяви вказала, що її мати страждає на судинну деменцію, втрату пам`яті, не орієнтується у просторі та часі.Мати перебуває на обліку у лікаря-психіатра і через свою хворобу неспроможна самостійно задовольнити свої основні життєві потреби, потребує постійного стороннього догляду, не розуміє значення своїх дій і не може керувати ними. Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва від 24.07.2023 справу передано за підсудністю до Дарницького районного суду м. Києва. Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва від 04.09.2023 відкрито провадження у справі, витребувано медичну документацію [PERSON] та призначено справу до розгляду в судовому засіданні. Ухвалою від 13.09.2023 суд доручив Лівобережному київському місцевому центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги призначити адвоката для здійснення представництва прав та інтересів [PERSON] при розгляді цієї справи. В судовому засіданні 05.10.2023 суд залучив до участі у справі орган опіки та піклування Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації, призначив судову психіатричну експертизу та зупинив провадження у справі. 26.11.2023 від експертної установи надійшов висновок судово-психіатричного експерта, у зв`язку з чим ухвалою від 30.11.2023 суд поновив провадження у справі та призначив справу до розгляду в судовому засіданні. 24.01.2024 від органу опіки та піклування надійшло подання про призначення заявниці опікуном її матері[PERSON] . З огляду на наявні відомості про фізичний та психічний стан [PERSON] та з урахуванням позиції адвоката суд визнав за можливе розглянути справу без її виклику в судове засідання. Заслухавши заявницю, адвоката, представника органу опіки та піклування та дослідивши письмові докази, суд встановив такі обставини. [PERSON] [INFO] , є матір`ю заявниці [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (актовий запис про народження № 36 від 04.01.1962) та довідкою про укладення шлюбу № А-2764 від 10.12.2021 (актовий запис про шлюб № 1227 від 27.08.1983). З 10.07.2023 [PERSON] знаходиться під наглядом психіатра з діагнозом «судинна деменція з втратою навичок самообслуговування та психотичними включеннями». Згідно з висновком судово-психіатричного експерта № 1186 від 14.11.2023, складеного експертом Державної установи «Інститут судової психіатрії МОЗ України», [PERSON] страждає на стійкий хронічний психічний розлад: Судинна деменція (за МКХ-10: F01.8),та за своїм психічним станом не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Відповідно до статті 30 ЦК України цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється цим Кодексом і може бути обмежений виключно у випадках і в порядку, встановлених законом. Стаття 39 цього Кодексу визначає, що фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Визначення понять психічного розладу та тяжкого психічного розладу дає Закон України «Про психіатричну допомогу», відповідно до якого психічними розладами є розлади психічної діяльності, визнані такими згідно з чинною в Україні Міжнародною статистичною класифікацією хвороб, травм і причин смерті, а під тяжким психічним розладом розуміють порушення психічної діяльності функціонального характер розлад психічної діяльності (затьмарення свідомості, порушення сприйняття, мислення, волі, емоцій, інтелекту чи пам`яті), який позбавляє особу здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. За змістом статті 41 ЦК України недієздатна особа не вправі вчиняти правочини, тобто дії, які спрямовані на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, а одним із наслідків визнання фізичної особи недієздатною є встановлення над нею опіки. Отже з урахуванням встановлених в судовому засіданні обставин, беручи до уваги висновок судово-психіатричного експерта, суд дійшов висновку, що вимоги заяви про визнання [PERSON] недієздатною повністю доведені, ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню. За приписами статей 58, 60 ЦК України у разі визнання фізичної особи недієздатною суд встановлює над нею опіку і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Обставин, які перешкоджають заявниці виконувати обов`язки опікуна над матір`ю, судом не встановлено, а тому подання органу опіки та піклування суд визнає обґрунтованим. Зважаючи на положення частини другої статті 299 ЦПК України витрати, пов`язані з проведенням експертизи, слід віднести на рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved