Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-27 00:00:00

30 березня 2023 року до суду надійшла позовна заява від представника позивача адвоката Гречиха С.Ю. до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про визнання незаконним і скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. В позовній заяві представник позивача просить прийняти позов до розгляду, який здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, визнати незаконним та скасувати наказ Філії-Запорізьке обласне управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» № 80-к від 27 лютого 2023 року про звільнення [PERSON] , [INFO] (РНОКПП [NUMBER] ), поновить [PERSON] на роботі в Акціонерному товаристві «Державний ощадний банк України» на посаді завідувача складу відділу будівництва, експлуатації будівель та господарського обслуговування Філії-Запорізьке обласне управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» та стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу, а також просить стягнути з відповідача на користь позивача понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 20000,00 грн. Крім того, до позовної заяви додано клопотання про витребування доказів в поряду ст. 84 ЦПК України, відповідно до якого представник позивача адвокат Гречиха С.Ю. просить витребувати у відповідача АТ «Державний ощадний банк України» наступну інформацію: а) чи надавалася [PERSON] , [INFO] , інформація про посадові обов`язки за запропонованими для переведення посадами в АТ «Державний ощадний банк України», а також про кваліфікаційні вимоги для зайняття таких посад; б) які вакантні посади існували та/або з`явилися в АТ «Державний ощадний банк України» в період з 15.12.2022 року до 05.02.2023 року включно, а також в період з 07.02.2023 року до 28.02.2023 року включно; в) чи приймалися на роботу в АТ «Державний ощадний банк України» у період з 14.12.2022 року по 28.02.2023 року включно працівники, які мають кваліфікацію (професію, спеціальність) аналогічну кваліфікації (професії, спеціальності) [PERSON] , [INFO] : на які саме посади та коли; чи здійснювався набір (пошук) працівників відповідної кваліфікації (професії, спеціальності) після звільнення [PERSON] , [INFO] (з 01.03.2023 року), на які саме посади; г) яку кількість штатних одиниць за штатним розкладом мала Філія Запорізьке обласне управління АТ «Державний ощадний банк України» станом на 14.12.2022 року та на 28.02.2023 року; яка кількість працівників перебувала у штаті Філії Запорізьке обласне управління АТ «Державний ощадний банк України» станом на 14.12.2022 року та на 28.02.2023 року; яку кількість штатних одиниць та працівників має названий структурний підрозділ з 01.03.2023 року; д) яка кількість працівників Філії Запорізьке обласне управління АТ «Державний ощадний банк України» була звільнена у зв`язку із скороченням штату у період з 14.12.2022 року по 28.02.2023 року; скільки працівників, звільнених у зв`язку із скороченням штату, працювало згідно штатного розкладу у відділі будівництва, експлуатації будівель та господарського обслуговування Філії Запорізьке обласне управління АТ «Державний ощадний банк України»; е) яка кількість працівників Філії Запорізьке обласне управління АТ «Державний ощадний банк України» у період з 14.12.2022 року по 28.02.2023 року була переведена на іншу роботу у зв`язку із скороченням штату; скільки працівників, переведених на іншу роботу у зв`язку із скороченням штату, працювало згідно штатного розкладу у відділі будівництва, експлуатації будівель та господарського обслуговування Філії Запорізьке обласне управління АТ «Державний ощадний банк України»; з яких посад та на які вакантні посади відбулись переведення; є) на яку штатну одиницю (посаду) згідно посадової інструкції та штатного розкладу АТ «Державний ощадний банк України» з 01.03.2023 року покладено функції (обов`язки, повноваження), які до 28.02.2023 року включно виконувалися [PERSON] , [INFO] , на посаді "завідувач складу відділу будівництва, експлуатації будівель та господарського обслуговування" Філії Запорізьке обласне управління АТ «Державний ощадний банк України»; ж) коли АТ «Державний ощадний банк України» було відкрито (створено) штатну одиницю (посаду) «завідувач складу сектору м. Запоріжжя відділу південного регіону департаменту інфраструктури»; з) чи було запропоновано для переведення [PERSON] , [INFO] , вакантну посаду «завідувач складу сектору м. Запоріжжя відділу південного регіону департаменту інфраструктури»: коли саме та яким чином (в який спосіб) було запропоновано; чи надавалася інформація про посадові обов`язки та кваліфікаційні вимоги за цією посадою; и) коли та на якій підставі (прийняття на роботу, переведення тощо) АТ «Державний ощадний банк України» було заповнено штатну одиницю (посаду) «завідувач складу сектору м. Запоріжжя відділу південного регіону департаменту інфраструктури»; і) яку посаду згідно штатного розкладу АТ «Державний ощадний банк України» займає працівник ( [PERSON] ), який відповідно до наказу Філії Запорізьке обласне управління АТ «Державний ощадний банк України» № 152 від 28.02.2023 року здійснив приймання запасів складу від [PERSON] , [INFO] , за двома актами приймання-передачі запасів від 28.02.2023 року; також в поряду ст. 84 ЦПК України представник позивача адвокат Гречиха С.Ю. просить витребувати у відповідача АТ «Державний ощадний банк України» наступні документи: а) рішення правління АТ «Державний ощадний банк України» № 456 від 06.09.2022 року «Про централізацію функцій АТ «Ощадбанк», які забезпечують діяльність в адміністративно господарському напрямі, та зміни в організації виробництва і праці в АТ «Ощадбанк»; б) рішення (протокол) наглядової ради АТ «Державний ощадний банк України» № 71 від 30.11.2022 року; в) наказ Філії Запорізьке обласне управління АТ «Державний ощадний банк України» № 1452 від 12.12.2022 року «Щодо внесення змін до штатного розпису філії»; г) наказ Філії Запорізьке обласне управління АТ «Державний ощадний банк України» № 977-К від 14.12.2022 року «Про попередження окремих працівників про наступне їх вивільнення», а також додаток № 1 до цього наказу; д) перелік вакантних посад в АТ «Державний ощадний банк України» станом на 07.02.2023 року, на 28.02.2023 року та на 01.03.2023 року; е) наказ Філії Запорізьке обласне управління АТ «Державний ощадний банк України» № 152 від 28.02.2023 року; є) акти приймання-передачі запасів складу відділу будівництва, експлуатації будівель та господарського обслуговування Філії Запорізьке обласне управління АТ «Державний ощадний банк України» від 28.02.2023 року; ж) штатний розклад Філії Запорізьке обласне управління АТ «Державний ощадний банк України» станом на 14.12.2022 року, станом на 28.02.2023 року та станом на 01.03.2023 року; з) штатний розклад АТ «Державний ощадний банк України» станом на 14.12.2022 року, станом на 28.02.2023 року та станом на 01.03.2023 року; и) посадової інструкції завідувача складу відділу будівництва, експлуатації будівель та господарського обслуговування Філії Запорізьке обласне управління АТ «Державний ощадний банк України»; і) посадової інструкції завідувача складу сектору м. Запоріжжя відділу південного регіону департаменту інфраструктури АТ «Державний ощадний банк України». Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи цивільна справа розподілена та передана судді Петренко Л.В. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 04 квітня 2023 року позовну заяву [PERSON] в інтересах якої діє представник адвокат Гречиха С.Ю. до АТ «Державний ощадний банк України» про визнання незаконним і скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу залишено без руху та надано п`ять днів з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків, зазначених в ухвалі. 10 квітня 2023 року до суду від представника позивача адвоката Гречиха С.Ю. надійшла заява на усунення недоліків, зазначені в ухвалі від 04 квітня 2023 року недоліки усунені частково. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що [PERSON] , [INFO] , працювала у Акціонерному товаристві «Державний ощадний банк України» за безстроковим трудовим договором, укладеним в усній формі, в період з 02.01.2019 року по 28.02.2023 року на посаді «завідувач складу відділу будівництва, експлуатації будівель та господарського обслуговування» Філії-Запорізьке обласне управління Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України». Відповідно до записів, внесених відповідачем до трудової книжки позивача, останній був прийнятий на роботу на підставі наказу Філії-Запорізьке обласне управління Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» № 3-к від 02.01.2019 року, та звільнений у зв`язку із скороченням штату працівників (відповідно до пункту 1 статті 40 Кодексу законів про працю України) на підставі наказу Філії-Запорізьке обласне управління Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» № 80-к від 27.02.2023 року. Філії-Запорізьке обласне управління Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» - є відокремленим структурним підрозділом відповідача, що розташований поза місцезнаходженням головного підприємства, наділений його майном, здійснює частину його функцій, та діє на підставі положення про філію, а отже з огляду на приписи чинного в Україні законодавства, зокрема - ст. 95 Цивільного кодексу України, ст. 64 Господарського кодексу України, Філії-Запорізьке обласне управління Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України - не є юридичною особою та суб`єктом у правовідносинах (стороною у спорі). На думку позивача, під час його вивільнення відповідачем не було додержано вимог чинного в Україні трудового законодавства, що спричинило порушення прав та законних інтересів позивача, відновлення яких можливе виключно шляхом скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. 14.12.2022 року Філією-Запорізьке обласне управління Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», на виконання рішення правління Відповідача № 456 від 06.09.2022 року «Про централізацію функцій AT «Ощадбанк», які забезпечують діяльність в адміністративно-господарському напрямі, та зміни в організації виробництва і праці в АТ «Ощадбанк», рішення (протоколу) наглядової ради відповідача № 71 від 30.11.2022 року та наказу Філії-Запорізьке обласне управління Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» № 1452 від 12.12.2022 року «Щодо внесення змін до штатного розпису філії», було видано наказ № 977-К «Про попередження окремих працівників про наступне їх вивільнення». Пунктами 1, 2 вказаного вище наказу (№ 977-К від 14.12.2022 року) було визначено, що всі працівники відділу будівництва, експлуатації будівель та господарського обслуговування Філії-Запорізьке обласне управління Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», посади яких підлягають скороченню з 01.03.2023 року у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці філії (на підставі п. 1 ст. 40 Кодексу законів про працю України) згідно переліку, наведеному у Додатку № 1 до наказу, по-перше - мають бути персонально попереджені у письмовій формі про наступне вивільнення у строк до 28.12.2022 року; по-друге - на виконання вимог ст. 49-2 Кодексу законів про працю України, мають отримати пропозиції щодо переведення на вакантні посади, які відповідають їх кваліфікації (професії, спеціальності). Проте, всупереч приписів п. 2 наказу № 977-К від 14.12.2022 року, відповідачем не було додержано вимог ч. 3 ст. 49-2 Кодексу законів про працю України, а саме: - інформація щодо вакантних посад (іншої роботи) на підприємстві, про існування яких Позивач був повідомлений, була надана в обсязі, формі та спосіб, що істотно обмежили або навіть позбавили Позивача можливості здійснити її аналіз, зокрема - на предмет відповідності запропонованої роботи його кваліфікації (професії, спеціальності), та прийняти зважене й усвідомлене рішення; - позивачу не було запропоновано всі вакантні посади (іншу роботу), які існували та/або з`явилися на підприємстві в період з 14.12.2022 року (з дня попередження про наступне вивільнення) до 28.02.2023 року включно (до моменту звільнення); - позивачу не була запропонована для переведення вакантна посада «завідувач складу сектору м. Запоріжжя відділу південного регіону департаменту інфраструктури», що за своїм функціоналом (посадовими обов`язками, повноваженнями) і умовами праці є ідентичною скороченій відповідачем посаді «завідувач складу відділу будівництва, експлуатації будівель та господарського обслуговування», яку займав позивач до звільнення, та яка відповідає кваліфікації (професії, спеціальності) позивача. 28.02.2023 року наприкінці робочого дня позивача знову викликали до сектору кадрового обліку Філії-Запорізьке обласне управління Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» для оформлення документів про звільнення. Прибувши за викликом позивач отримала від завідувача сектору копію наказу № 80-К від 27.02.2023 року «Про звільнення» та трудову книжку. 28.02.2023 року на початку робочого дня позивача було повідомлено про те, що відповідно до наказу Філії-Запорізьке обласне управління Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» № 152 від 28.02.2023 року спеціально створеною комісією (у складі: начальника відділу будівництва, експлуатації будівель та господарського обслуговування філії (голова комісії), заступника начальника східного відділу ревізій управління ревізій, завідувача сектору обліку господарських операцій відділу бухгалтерського обліку звітності та контролю, заступника начальника відділу будівництва, експлуатації будівель та господарського обслуговування філії, заступника начальника відділу банківської безпеки філії) буде проведена перевірка фактичної наявності залишків запасів складу, під час якої позивачу необхідно здійснити передавання запасів інженеру відділу будівництва, експлуатації будівель та господарського обслуговування філії [PERSON] , яка з 01.03.2023 року буде переведена на посаду «завідувач складу сектору м. Запоріжжя відділу південного регіону департаменту інфраструктури». По завершенню роботи комісії - наприкінці робочого дня 28.02.2023 року, члени комісії, [PERSON] і позивач оформили та підписали два акти приймання-передачі запасів складу відділу будівництва, експлуатації будівель та господарського обслуговування філії, після чого позивача було викликано до сектору кадрового обліку Філії-Запорізьке обласне управління Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» для отримання копії наказу про звільнення та трудової книжки. Всупереч вимог ч. 3 ст. 49-2 Кодексу законів про працю України, відповідач не запропонував позивачу для переведення іншу наявну на підприємстві роботу, яка відповідала його кваліфікації (професії, спеціальності), а також посадовим обов`язкам та умовам праці (графіку, місцю тощо) скороченій посаді, яку займав Позивач, а саме - посаду «завідувач складу сектору м. Запоріжжя відділу південного регіону департаменту інфраструктури». При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку та час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Середній заробіток за час вимушеного прогулу позивачки, до вирішення судом рішення має розраховуватися виходячи з середньоденної заробітної плати 1379,66 гривень. Також позивач просив стягнути витрати на правничу допомогу в розмірі 20000,00 грн. Ухвалою судді\~Шевченківського районного\~суду м.\~Запоріжжя від\~12\~квітня 2023\~року позовну\~заяву прийнято\~до розгляду\~та відкрито\~провадження у\~цивільній справі.\~Постановлено розгляд\~справи проводити\~в порядку\~спрощеного позовного\~провадження з\~повідомленням (викликом)\~сторін.\~Роз`яснено відповідачу\~право на\~подання відзиву\~на позовну\~заяву,\~також роз`яснено\~сторонам право\~на подання\~відповіді на\~відзив та\~заперечення. Клопотання представника позивача про витребування доказів задоволено та витребувано у АТ «Державний ощадний банк України» вищезазначену інформацію та письмові докази по справі. 26 червня 2023 року до суду через систему «Електронний суду» від представника відповідача надійшов відзив з доказами направлення позивачу, де представник зазначає, що вказана позовна заява не підлягає задоволенню. Представник відповідача вказує, що звільнення позивача було здійснено відповідно до вимог чинного законодавства, а саме: - у визначених законодавством межах, з метою оптимізації організаційної структури та зменшення операційних витрат банком було самостійно запроваджено у своїй діяльності зміни в організації виробництва і праці, що передбачали, зокрема, скорочення штату працівників; - дійсно мало місце скорочення посади, яку займала позивач, в зв`язку з виведенням із штатного розпису; - не менш як за 2 місяці позивача попереджено про наступне звільнення за п.1 ст.40 КЗпП України; - впродовж періоду попередження про наступне звільнення, позивача повідомлено про всі наявні вакантні посади, на одну з яких, за наявності згоди, було можливим переведення позивача. Позивач вказаним правом не скористалась. Правило переваги, встановлене ст. 42 КЗпП України в спірних правовідносинах не застосовується; при звільнення позивача не вимагалось отримання згоди виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації; - у день звільнення позивача ознайомлено з наказом про звільнення та вручено його копію, а також видано трудову книжку та проведено повний розрахунок. При припиненні трудового договору з позивачем дотримано встановлений чинним трудовим законодавством порядок вивільнення працівників в зв`язку зі змінами в організації праці, та скорочення чисельності та штату працівників, за п.1 ст.40 КЗпП України, а тому підстави для задоволення позовних вимог про скасування наказу про звільнення та поновлення позивачки на роботи - відсутні. На думку представника відповідача відсутні підстави для задоволення вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Зважаючи на встановлену відсутність підстав для поновлення [PERSON] на посаді, підстави для задоволення інших позовних вимог, які є похідними, відсутні. Представник відповідача не погоджується із заявленими позивачем витратами на правничу допомогу, вказує, що відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про їх відшкодування. Надані позивачем на підтвердження понесених витрат на правову (правничу) допомогу документи, не є в розумінні ст. 79 ЦПК України достовірними, а тому при прийнятті рішення враховуватись судом не можуть. Належних та допустимих доказів на підтвердження надання послуг з їх детальним описом, позивачем не надано. 26 червня 2023 року до суду через систему «Електронний суду» від представника відповідача надійшло клопотання про долучення доказів у справі, які випробовувались ухвалою від 12 квітня 2023 року та пояснення з приводу тих доказів, у поданні яких виникли труднощі (т. 2 а.пр. 25-115). 30 червня 2023 року до суду через систему «Електронний суду» від представника відповідача надійшло клопотання про долучення доказів у справі (т. 2 а.пр. 116-159). 24 липня 2023 року до суду через систему «Електронний суду» від представника відповідача надійшло клопотання про долучення доказів у справі (т. 2 а.пр. 184-201). Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 13 листопада 2023 року у задоволенні клопотання представника позивача про застосування заходів процесуального примусу, витребування доказів та виклик свідків відмовлено. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 13 листопада 2023 року витребувано в АТ «Державний ощадний банк України» посадову інструкцію завідувача складу сектору м. Запоріжжя відділу південного регіону департаменту інфраструктури та відомості з якого часу діє дана посадова та чи існувала дана посада на день звільнення [PERSON] . Позивач [PERSON] та її представники в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити з підстав наведених в заявах по суті справи. Представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог з підстав наведених у відзиві, та зазначив, що звільнення позивача відбулось у встановленому чинним законодавством порядку з дотримання прав позивача, що підтверджується наданими до справи документами. Позивачка була повідомлена про наступне звільнення більше ніж за два місяці до дати звільнення, пропонування вакантних посад та незгода позивачки з переведенням на всі запропоновані вакантні посади спростовує доводи наведені у позовній заяві щодо порушення відповідачем ч. 2 ст. 40, ч. 3 ст. 49-2 КЗпП України. Представник відповідача вважає, що звільнення позивачки на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України проведено з дотриманням норм КЗпП України. Суд, заслухавши пояснення позивача та його представників, пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, дійшов наступного висновку. Відповідно до ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Відповідно до положень ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 3 статті 12 ЦПК України та частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до положень статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Відповідно до статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною 2 статті 95 ЦПК України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Судом встановлено, що [PERSON] працювала в АТ «Державний ощадний банк України» на посаді «завідувача складу відділу будівництва, експлуатації будівель та господарського обслуговування» (призначена на посаду наказом № 3-к від 02.01.2019 р.) з 03 січня 2019 року по 28 лютого 2023 року (день звільнення у зв`язку зі скороченням штату працівників п. 1 ст. 40 КЗпП України наказ № 80-к від 27.02.2023 року), що підтверджується записами № 36, 38 в трудовій книжці позивача (т. 1 а.пр. 21) та наказом про призначення на посаду № 3-к від 02.01.2019 року (т. 2 а.пр. 45). Відповідно до\~посадової інструкції\~завідуючого складу\~відділу будівництва,\~експлуатації будівель\~та господарського\~обслуговування,\~затвердженої начальником\~філії-Запорізьке\~обласне управління\~АТ «Ощадбанк»\~03\~січня 2019\~року,\~в розділі\~2\~викладені завдання\~та обов`язки (т. 2 а.пр. 46-47). Планує діяльність складу згідно графіків постачання товарно-матеріальних цінностей. Здійснює приймання товарно-матеріальних цінностей, що надходять від постачальників, їх зберігання на складі і відпуск, розміщення з урахуванням найбільш раціонального використання складських площ, полегшення і прискорення пошуку необхідних матеріалів, інвентарю тощо. Забезпечує зберігання складованих товарно-матеріальних цінностей, додержання режимів зберігання, контролює ведення обліку складських операцій. Забезпечує додержання правил оформлення і здавання прибутково-видаткових документів, складає встановлену звітність. Організує проведення вантажно-розвантажувальних робіт на складі з додержанням правил і норм охорони праці, виробничої санітарії і протипожежного захисту. Контролює ведення обліку наявних на складі матеріальних цінностей і звітну документацію про їх рух. Бере участь у проведенні інвентаризацій товарно-матеріальних цінностей. Стежить за наявністю і справністю протипожежних засобів, санітарним станом приміщень, обладнання та інвентарю на складі і забезпечує їх своєчасний ремонт. Визначає перелік товарно-матеріальних цінностей, їх кількість, яка необхідна для забезпечення нормальної роботи апарату облуправління, згідно з заявками начальників підрозділів облуправління. Готує пропозиції та здійснює контроль за одержанням зі складу розподілених виробів відділами облуправління та відділеннями області згідно їх заявок. Виконує вимоги із забезпечення безпеки інформації, передбачені законодавством України та внутрішніми нормативними документами банку. Виконує вимоги із забезпечення безпеки інформації, передбачені законодавством України та внутрішніми нормативними документами банку. Виконує інші обов`язки, віднесені до компетенції підрозділу визначені керівником підрозділу або керівництвом банку, що передбачено законодавством України та внутрішніми документами банку. Відповідно до розділу 6 зазначеної посадової інструкції на посаду завідуючого складу відділу будівництва, експлуатації будівель та господарського обслуговування призначаються особи, які мають базову освіту відповідного напрямку підготовки та стаж роботи з матеріально-технічного забезпечення не менше 1 року або повна загальна середня освіта, професійно-технічна освіта і стаж роботи за професією комірника не менше 2 років. 12 грудня 2022 року АТ «Державний ощадний банк України» видало наказ № 1452 «Щодо внесення змін до штатного розпису філії-Запорізького обласного управління АТ «Ощадбанк» та наступне вивільнення працівників підрозділів, що ліквідуються», на виконання вимог рішення правління АТ «Ощадбанк» протокол № 5 від 01 листопада 2022 року «Про централізацію функцій відділів (секторів) роботи регіональної мережі філії-Головного управління по м. Києву та Київській області, філій-обласних управлінь та зміни в організації виробництва та праці АТ «Ощадбанк», постанови правління від 06 вересня 2022 року № 456 «Про централізацію функцій підрозділів АТ «Ощадбанк», які забезпечують діяльність в адміністративно-господарському напрямі та зміни в організації виробництва та праці АТ «Ощадбанк» та рішення Наглядової ради № 57 від 06 жовтня 2022 року (питання 7) і № 71 від 30 листопада 2022 року, за яким з 01 березня 2023 року ліквідовується відділ організації роботи регіональної мережі та відділ будівництва, експлуатації будівель та господарського обслуговування філії-Запорізького обласного управління АТ «Ощадбанк» із скороченням чисельності та штату працівників. Наказано заступникам начальника регіонального управління сприяти завідувачу сектора кадрового обліку Запорізького регіонального управління відділу супроводження персоналу регіональних управлінь кадрового адміністрування департаменту по роботі з персоналом АТ «Ощадбанк» письмово персонально попередити про наступне вивільнення працівників підрозділів, що ліквідуються згідно п. 1 наказу, у термін, не пізніше ніж за два місяці до дати вивільнення 28 лютого 2023 року, але пізніше 28 грудня 2022 року. Затвердити штатний розпис філії-Запорізького обласного управління АТ «Ощадбанк» з 01 березня 2023 року. Ввести в дію організаційну структуру філії-Запорізького обласного управління АТ «Ощадбанк» з врахуванням змін викладених в п. 1 (додаток 1) з 01 березня 2022 року (т. 2 а.пр. 48). Згідно з додатком 1 до наказу філії-Запорізького обласного управління АТ «Ощадбанк» від 12 грудня 2022 року № 1452 затверджена «Типова організаційна структура філії-Запорізького обласного управління АТ «Ощадбанк» (т. 2 а.пр. 49). 14 грудня 2022 року позивачка була попереджена відповідачем про майбутнє звільнення у зв`язку із скороченням штатної чисельності на підставі п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, повідомлено що посада яку вона займає скорочується та її буде звільнено з посади 28 лютого 2023 року. Водночас проінформовано про вакантні посади АТ «Ощадбанк» станом на 14.12.2022 року. З попередженням та наказом Запорізького РУ від 14.12.2022 року № 977-к «Про попередження окремих працівників про наступне їх вивільнення» [PERSON] ознайомлено під підпис 14.12.2022 року, про що міститься відповідний запис (т. 1 а.пр. 38, т. 2 а.пр. 50-52). 14\~грудня 2022\~року [PERSON] \~повідомлено,\~що у\~зв`язку зі\~скороченням її\~посади з\~01\~березня 2023\~року відповідно\~до постанови\~правління АТ\~«Ощадбанк» від\~06.09.2022\~року №\~456»Про\~централізацію функцій\~в АТ\~«Ощадбанк»,\~які забезпечують\~діяльність в\~адміністративно господарському\~напрямі та\~зміни в\~організації виробництва\~і праці\~в АТ\~«Ощадбанк» рішення\~наглядової ради\~АТ «Ощадбанк»\~(протокол\~від 30\~листопада 2022\~року №\~71)\~наказу начальника\~філії -\~Запорізького обласного\~управління №\~1452\~від 12\~грудня 2022\~року «Про\~зміни в\~штатному розписі\~філії -\~Запорізького обласного\~управління №\~977-к\~від 14\~грудня 2022\~року «Про\~попередження окремих\~працівників про\~наступне їх\~вивільнення» та\~повідомлено про\~вакантні посади\~АТ «Ощадбанк»\~від 14.12.2022\~року.\~В даному\~повідомленні міститься\~запис про\~те,\~що [PERSON] \~з переведенням\~на всі\~запропоновані посади\~не згодна\~та міститься\~підпис (т.\~1\~а.пр.\~39, т. 2 а.пр. 53). Позивач та її представники стверджують, що [PERSON] запропоновано 403 вакантних посад у АТ «Ощадбанк», про всі вакантні посади АТ «Ощадбанк» її не повідомляли. Запропонований позивачу перелік вакансій міститься в т. 2 а.пр. 54-78. Представник відповідача просить вважати, що [PERSON] запропоновано 1192 вакантних посади в АТ «Ощадбанк», відповідно до актуальних вакансій АТ «Ощадбанк» станом на 14 грудня 2022 року, які надано адвокату на його запит (т. 1 а.пр. 40-82). Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У справах, в яких оспорюється незаконність звільнення, саме відповідач повинен довести, що звільнення відбулося без порушення законодавства про працю. В матеріалах справи відсутні беззаперечні докази того, які саме вакантні посади були запропоновані [PERSON] . Представником відповідача не доведено, що [PERSON] запропоновано 1192 вакантних посади в АТ «Ощадбанк» і саме від цих вакансій остання відмовилася. 28 лютого 2023 року [PERSON] повідомлено, що у зв`язку зі скороченням її посади з 01 березня 2023 року відповідно до постанови правління АТ «Ощадбанк» від 06.09.2022 року № 456»Про централізацію функцій в АТ «Ощадбанк», які забезпечують діяльність в адміністративно господарському напрямі та зміни в організації виробництва і праці в АТ «Ощадбанк» рішення наглядової ради АТ «Ощадбанк» (протокол від 30 листопада 2022 року № 71) наказу начальника філії - Запорізького обласного управління № 1452 від 12 грудня 2022 року «Про зміни в штатному розписі філії - Запорізького обласного управління № 977-к від 14 грудня 2022 року «Про попередження окремих працівників про наступне їх вивільнення» та повідомлено про вакантні посади АТ «Ощадбанк» від 06.02.2023 року. В даному повідомленні міститься запис про те що [PERSON] з переведенням на всі запропоновані посади не згодна, у зв`язку з тим, що посада завідувача складу не скорочується та міститься підпис (т. 1 а.пр. 83, т. 2 а.пр. 79). Позивач та її представники стверджують, що [PERSON] запропоновано 380 вакантних посад у АТ «Ощадбанк», про всі вакантні посади АТ «Ощадбанк» її не повідомляли. Запропонований позивачу перелік вакансій міститься в т. 2 а.пр. 80-104. Крім того, позивач та його представники звертали увагу, що перелік вакансій актуальний станом на 06.02.2023 року, а не станом на день звільнення. Представник відповідача просить вважати, що [PERSON] запропоновано 1597 вакантних посади в АТ «Ощадбанк», відповідно до актуальних вакансій АТ «Ощадбанк» станом на 06 лютого 2022 року, які були актуальні і станом на день звільнення позивача та надані адвокату на його запит (т. 1 а.пр. 84-172). В матеріалах справи відсутні беззаперечні докази того, які саме вакантні посади були запропоновані [PERSON] станом на день її звільнення. [PERSON] стверджувала, що посада завідувача складу не скорочувалася, вона про це зазначила в повідомленні від 28 лютого 2023року. Представником відповідача не доведено, що [PERSON] запропоновано 1597 вакантних посади в АТ «Ощадбанк» і саме від цих вакансій остання відмовилася. Наказом № 80-к від 27.02.2023 [PERSON] було звільнено з посади завідувача складу відділу будівництва, експлуатації будівель та господарського обслуговування філії - Запорізького обласного управління АТ «Ощадбанк» 28 лютого 2023 року у зв`язку зі скороченням штату працівників, згідно з п. 1 ст. 40 КЗпП України. Відділу організації бухгалтерського обліку, звітності та контролю виплатити [PERSON] компенсацію за невикористану щорічну відпустку в кількості 20 календарних днів та вихідну допомогу в розмірі середньої місячної заробітної плати. Підстава:\~наказ №\~977-к\~від 14\~грудня 2022\~року «Про\~попередження окремих\~працівників про\~наступне їх\~вивільнення» (т.\~1\~а.пр.\~25, т. 2 а.пр. 106). Згідно з довідкою за вихідним № 2 від 27 квітня 2023 року голови ППО Паукової В. первинна профспілкова організація філії-Запорізьке обласне управління АТ «Ощадбанк» повідомила, що [PERSON] (завідувач складу відділу будівництва, експлуатації будівель та господарського обслуговування філії-Запорізьке обласне управління АТ «Ощадбанк») не перебувала у членах профспілки, не обиралася до складу виборного органу профспілки. Відповідно до ст. 43 КЗпП України звільнення (скорочення) працівника, який не є членом профспілки, діючої на підприємстві, розірвання трудового договору за ініціативою роботодавця здійснюється без попередньої згоди профспілкового органу (т. 2 а.пр. 105). Відповідно до\~довідки начальника\~філії-Запорізького\~обласного управління\~АТ «Ощадбанк»\~від 27\~квітня 2023\~року за\~№ 13/8.2-11/600\~ [PERSON] \~працювала в\~філії-Запорізьке\~обласне управління\~АТ «Ощадбанк»\~з 03\~січня 2019\~року по\~28\~лютого 2023\~року та\~займала посаду\~завідувача складу,\~її середньомісячна\~заробітна плата\~становить 16141,51\~грн.\~Середньоденна заробітна\~плата складає\~733,71\~грн. (т. 2 а.пр. 107). Відповідно до витягу з постанови № 456 від 06 вересня 2022 року «Про централізацію функцій підрозділів АТ «Ощадбанк», які забезпечують діяльність в адміністративно-господарському напрямі та зміни в організації виробництва і праці а АТ «Ощадбанк» прийнято рішення п. 1.4.2. ліквідувати з 01 березня 2023 року відділ будівництва, експлуатації будівель та господарського обслуговування та філій Вінницького, Волинського, Дніпропетровського, Донецького, Закарпатського, Запорізького, Івано-Франківського, Кіровоградського, Луганського, Львівського, Миколаївського, Одеського, Полтавського, Рівненського, Сумського, Тернопільського, Харківського, Херсонського, Хмельницького, Черкаського, Чернівецького, Чернігівського обласних управлінь АТ «Ощадбанк» (т. 2 а.пр. 120-123). Представником відповідача надано витяг з протоколу засідання наглядової ради АТ «Ощадбанк» № 57 від 06 жовтня 2022 року та штатні розписи філії-Запорізьке обласне управління АТ «Ощадбанк» з 14.12.2022 року, з 28.02.2023 року, з 01.03.2023 року (т. 2 а.пр. 124-151). З досліджених в судовому засіданні документів слідує, що станом на 14 грудня 2022 року філія-Запорізьке обласне управління АТ «Ощадбанк» мала 545,34 штатних одиниць. Станом на 28 лютого 2023 року філія-Запорізьке обласне управління АТ «Ощадбанк» мала 514,48 штатних одиниць. Станом на 01 березня 2023 року філія-Запорізьке обласне управління АТ «Ощадбанк» мала 483 штатних одиниць. В період з 14 грудня 2022 року по 28 лютого 2023 року філією-Запорізьке обласне управління АТ «Ощадбанк» у зв`язку зі скороченням штату звільнено 40 працівників, з них 28 працювали у відділі будівництва, експлуатації будівель та господарського обслуговування філії. В даному випадку відбулася ліквідація відділу організації роботи регіональної мережі та відділу будівництва, експлуатації будівель та господарського обслуговування філії-Запорізького обласного управління АТ «Ощадбанк», у зв`язку з чим відбулося скорочення чисельності та штату працівників. Посада «завідувач складу сектору м. Запоріжжя відділу південного регіону департаменту інфраструктури» Папковській Т.В. не пропонувалась, як пояснив представник відповідача така посада в штатному розписі АТ «Ощадбанк» на день звільнення позивача була відсутня, її планувалось вводити з 01 березня 2023 року. [PERSON] \~прийнята з\~01\~березня 2023\~року на\~посаду завідувача\~складу сектору\~м.\~Запоріжжя відділу\~Південного регіону\~управління регіональної\~підтримки департаменту\~інфраструктури АТ «Ощадбанк». [PERSON] 28.02.2023 року займала посаду провідного інженера відділу будівництва, експлуатації будівель та господарського обслуговування філії-Запорізького обласного управління АТ «Ощадбанк». Відповідно до наказу № 152 від 28 лютого 2023 року «Про приймання-передавання матеріальних цінностей» створено комісію з приймання-передавання матеріальних цінностей, не введених в експлуатацію основних засобів та малоцінних необоротних матеріальних активів. Наказано передавання таких цінностей здійснити до 28 лютого 2023 року та оформити актом приймання/передавання. Визначено відповідального за виконанням даного наказу (т. 2 а.пр. 185). Відповідно до актів приймання передавання запасів [PERSON] передала [PERSON] зазначені в актах запаси, станом на 28 лютого 2023 року, комісія перевірила фактичну наявність залишків, голова та члени комісії засвідчили ці акти (т. 2 а.пр. 186-193). Відмінностей в кваліфікаційних вимогах до посади, яку займала [PERSON] та посади, яку займала [PERSON] , не було. Вирішуючи питання про законність звільнення позивача, суд враховує, що однією з гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений у статті 5-1 КЗпП України правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи. Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Частиною другою статті 2 КЗпП України передбачено, що працівники реалізують право на працю шляхом укладення трудового договору про роботу на підприємстві, в установі, організації або з фізичною особою. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. Відповідно до роз`яснень, які містяться в абз. 1 п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» № 9 від 06.11.1992, розглядаючи трудові спори, пов`язані зі звільненням за п. 1 ст. 40 КЗпП України, суди зобов`язані з`ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за 2 місяці про наступне вивільнення. Стаття 49-2 КЗпП України встановлює порядок вивільнення працівників. Відповідно до вказаної статті, про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації. Власник вважається таким, що належно виконав вимоги частини другої статті 40, частини третьої статті 49-2 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантні посади чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо, та яка з`явилася на підприємстві протягом цього періоду і яка існувала на день звільнення. Велика Палата Верховного Суду в постанові від 18.09.2018 у справі № 800/538/17 зробила висновки щодо застосування відповідних норм права та зазначила, що зі змісту п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України зрозуміло, що вона передбачає декілька самостійних підстав для розірвання за ініціативою власника трудового договору з працівником, як при: ліквідації; реорганізації; скороченні чисельності працівників або скороченні штату працівників. При цьому, вживані в цій нормі поняття: «ліквідація»; «реорганізація»; «скорочення чисельності або штату працівників» стосуються саме підприємств, установ, організацій як юридичних осіб, а не їх структурних підрозділів. Суд, на підставі ч. 4 ст. 263 ЦПК України враховує правові висновки щодо застосування відповідних норм права, які викладені в постановах Верховного Суду. Велика Палата Верховного Суду зазначила, що за приписами ч. 1 ст. 40, ч. 1, 3 ст. 49-2 КЗпП України вбачається, що власник або уповноважений ним орган, одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці, зобов`язаний запропонувати працівникові всі наявні вакантні посади, які він може обіймати відповідно до своєї кваліфікації. Тобто, роботодавець зобов`язаний запропонувати всі вакансії, які відповідають зазначеним вимогам, що існують на цьому підприємстві, незалежно від того, в якому структурному підрозділі працівник, який вивільнюється, працював. Реалізація зазначеного обов`язку повинна відбуватися з урахуванням принципу рівності трудових прав громадян і не може бути обумовлена виключно розсудом роботодавця. Обов`язок по працевлаштуванню працівника покладається на власника з дня попередження про вивільнення до дня розірвання трудового договору, за змістом ч. 3 ст. 49-2 КЗпП України роботодавець є таким, що виконав цей обов`язок, якщо працівникові були запропоновані всі інші вакантні посади (інша робота), які з`явилися на підприємстві протягом цього періоду і які існували на день звільнення. Аналогічна правова позиція висловлена в низці постанов Верховного Суду, зокрема, у постановах Верховного Суду від 11.07.2018 у справі № 816/1232/17, від 20.02.2019 у справі № 819/691/17, від 11.03.2020 у справі № 813/1220/16, від 23.12.2020 у справі № 500/1344/19, від 24.12.2020 у справі № 300/887/19, від 28.01.2021 у справі № 520/7731/19. Частиною 2 ст. 40 КЗпП України встановлено, що звільнення з підстав, зазначених у п. 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу. Отже, однією з найважливіших гарантій для працівників при скороченні чисельності або штату є обов`язок власника підприємства чи уповноваженого ним органу працевлаштувати працівника. Працевлаштування попередженого про звільнення у зв`язку із скороченням штату працівника є обов`язком роботодавця, і такий обов`язок роботодавцем повинен виконуватися добросовісно без застосування надмірного формалізму, оскільки працівник є більш вразливою стороною трудових правовідносин. Відповідно до ч. 1 ст. 62 ГК України підприємство - самостійний суб`єкт господарювання, створений компетентним органом державної влади або органом місцевого самоврядування, або іншими суб`єктами для задоволення суспільних та особистих потреб шляхом систематичного здійснення виробничої, науково-дослідної, торговельної, іншої господарської діяльності в порядку, передбаченому цим Кодексом та іншими законами. Підприємство самостійно визначає свою організаційну структуру, встановлює чисельність працівників і штатний розпис. Підприємство має право створювати філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи, погоджуючи питання про розміщення таких підрозділів підприємства з відповідними органами місцевого самоврядування в установленому законодавством порядку. Такі відокремлені підрозділи не мають статусу юридичної особи і діють на основі положення про них, затвердженого підприємством. Підприємства можуть відкривати рахунки в установах банків через свої відокремлені підрозділи відповідно до закону. 14 грудня 2022 року позивачка була попереджена відповідачем про майбутнє звільнення у зв`язку із скороченням штатної чисельності на підставі п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, повідомлено що посада яку вона займає скорочується та її буде звільнено з посади 28 лютого 2023 року. Позивач та її представники стверджують, що [PERSON] станом на 14 грудня 2022 року запропоновано 403 вакантних посад у АТ «Ощадбанк», про всі вакантні посади АТ «Ощадбанк» її не повідомляли. Запропонований позивачу перелік вакансій міститься в т. 2 а.пр. 54-78. Представник відповідача не довів, що [PERSON] було запропоновано 1192 вакантних посади в АТ «Ощадбанк» і саме від цих вакансій остання відмовилася 14 грудня 2022 року. Позивач та її представники стверджують, що [PERSON] станом на 28 лютого 2023 року запропоновано 380 вакантних посад у АТ «Ощадбанк», про всі вакантні посади АТ «Ощадбанк» її не повідомляли. Запропонований позивачу перелік вакансій міститься в т. 2 а.пр. 80-104. Представник відповідача не довів, що [PERSON] було запропоновано 1597 вакантних посади в АТ «Ощадбанк» і саме від цих вакансій остання відмовилася 28 лютого 2023 року. Під час звільнення позивачки, відповідач не дотримався гарантій, передбачених ст. 49-2 КЗпП України, оскільки не запропонував усіх вакантних посад Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України». [PERSON] стверджувала, що посада завідувача складу не скорочувалася, вона про це зазначила в повідомленні від 28 лютого 2023року. [PERSON] прийнята з 01 березня 2023 року на посаду завідувача складу сектору м. Запоріжжя відділу Південного регіону управління регіональної підтримки департаменту інфраструктури АТ «Ощадбанк». Відмінностей в кваліфікаційних вимогах до посади, яку займала [PERSON] та посади, яку займала [PERSON] , не було. Посада «завідувач складу сектору м. Запоріжжя відділу південного регіону департаменту інфраструктури» [PERSON] не пропонувалась. В розділі 2 посадової інструкції «завідувач складу сектору м. Запоріжжя відділу південного регіону департаменту інфраструктури» АТ «Ощадбанк», визначені завдання та обов`язки на цій посаді, які є ідентичними тим, які виконувала [PERSON] займаючи посаду завідуючого складу відділу будівництва, експлуатації будівель та господарського обслуговування. З наведеного, слід дійти до висновку, що посада [PERSON] не скорочувалась, змінилась лише назва посади та організаційна структура, замість відділу будівництва, експлуатації будівель та господарського обслуговування, з 01 березня 2023 року утворено департамент інфраструктури АТ «Ощадбанк». Роботодавець зобов`язаний запропонувати всі вакансії, які відповідають зазначеним вимогам, що існують на цьому підприємстві, незалежно від того, в якому структурному підрозділі працівник, який вивільнюється, працював. Реалізація зазначеного обов`язку повинна відбуватися з урахуванням принципу рівності трудових прав громадян і не може бути обумовлена виключно розсудом роботодавця. Згідно з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 03.07.2019 у справі №520/11437/16-ц недосконалість національного законодавства та прогалини у правовому регулюванні певних правовідносин не можуть бути підставою для позбавлення особи права на захист його порушених прав у обраний ним спосіб. Відповідно до ст. 9 Конвенції №158 Міжнародної організації праці «Про припинення трудових відносин з ініціативи роботодавця 1982 року», яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 04.02.1994, тягар доказування законності підстав звільнення працівника покладається на роботодавця. Аналогічної позиції дотримується і Верховний Суд, який у своїй постанові від 23.01.2018 № 273/212/16ц вказав на те, що саме відповідач повинен довести той факт, що звільнення відбулося без порушення законодавства про працю. Враховуючи, що під час звільнення [PERSON] , відповідач не дотримався гарантій, передбачених ст. 49-2 КЗпП України, оскільки не запропонував усіх вакантних посад Акціонерного Товариства «Державний ощадний банк України», за викладених обставин, суд дійшов до висновку, що наказ начальника філії - Запорізького обласного управління АТ «Ощадбанк» № 80-к від 27.02.2023 про звільнення [PERSON] на підставі п.1 ст.40 КЗпП України є незаконним, оскільки виданий з порушенням норм трудового законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 235 КЗпП України, у разі звільнення без законної підстави працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає спір. Отже, позивачка підлягає поновленню на посаді завідувача складу відділу будівництва, експлуатації будівель та господарського обслуговування філії - Запорізького обласного управління АТ «Ощадбанк» з 01 березня 2023 року, а тому позов у цій частині підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 235 КЗпП України, при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. Згідно з п. 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100 (надалі Порядок), середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи. Якщо і протягом цих місяців працівник не відпрацював жодного робочого дня, середня заробітна плата обчислюється, якщо працівник не мав заробітку не з вини працівника, виходячи з установлених йому в трудовому договорі тарифної ставки, посадового (місячного) окладу. Відповідно до п. 8 Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Відповідно до довідки начальника філії-Запорізького обласного управління АТ «Ощадбанк» від 27 квітня 2023 року за № 13/8.2-11/600 [PERSON] працювала в філії-Запорізьке обласне управління АТ «Ощадбанк» з 03 січня 2019 року по 28 лютого 2023 року та займала посаду завідувача складу, її середньомісячна заробітна плата становить 16141,51 грн. Середньоденна заробітна плата складає 733,71 грн. (т. 2 а.пр. 107). Вирішуючи вимогу позивача про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, суд дійшов висновку про необхідність її задоволення, виходячи із розміру середнього заробітку позивача 733,71 грн. (відповідно до довідки від 27 квітня 2023 року за № 13/8.2-11/600) за період вимушеного прогулу з 01.03.2023 по 28.02.2024 (день ухвалення судового рішення), за вказаний період кількість робочих днів становила 261 робочих днів, загальна сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу становить: 261 днів х 733,71 грн. = 191498,31 грн. Згідно п. 3 Порядку, всі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо. Як роз`яснено в п. 6 Постанови Пленуму Верховного суду України №13 від 24.12.1999 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення. Зазначені роз`яснення Пленуму Верховного Суду України узгоджуються з вимогами Податкового кодексу України. Тому, враховуючи, що в довідці про доходи позивачки вказана її середньоденна заробітна плата без виключення сум податків та інших обов`язкових платежів, стягненню з відповідача на користь позивачки підлягає сума в розмірі 191498,31 грн. з утриманням з цієї суми передбачених законом податків та інших обов`язкових платежів при її виплаті. Суд також вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення про поновлення на роботі, оскільки відповідно до ст. 235 КЗпП України рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню. Нормами ст. 430 ЦПК України передбачено, що суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць та поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника. Щодо вимоги позивачки про стягнення з відповідача судового збору сплаченого за подання позовної заяви, а також витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне. Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №826/1216/16 зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідач у відзиві зазначає про необґрунтованість розміру витрат на правничу допомогу, оскільки належних та допустимих доказів на підтвердження надання послуг з їх детальним описом, позивач не надав. З матеріалів справи встановлено, що правничу допомогу позивачці надавав адвокат Гречиха С.Ю. на підставі Договору про надання правової допомоги від 07.03.2023 року № 73/23-ЦС. Відповідно до актів прийому-передачі наданих послуг загальна вартість послуг наданих адвокатом складає 20000,00 грн. (т. 1 а.пр. 22-24, 174-175). Згідно з рахунком № 1 від 27.03.2023 року оплата загальної вартості послуг за договором про надання правової допомоги від 07.03.2023 року № 73/23-ЦС складає 20000,00 грн. Сплата вказаних коштів позивачем підтверджується квитанцією від 27.03.2023 року (т. 1 а.пр. 176). При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед проти України» (заява N 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Під час надання позивачу правничої допомоги адвокати звертались з адвокатськими запитами до відповідача та інших установ з метою збирання доказів, витребували документи, готували позовну заяву, інші клопотання, приймали участь в судових засіданнях тощо. При визначенні суми відшкодування витрат на правничу допомогу, суд бере до уваги складність справи та виконаних робіт, час витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (послуг), обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, критерії розумності їхньої вартості, неминучості, обґрунтованості, а також думку відповідача про неспівмірність витрат із складністю справи та приходить до висновку про часткову неспівмірність розміру витрат із складністю справи та виконаних адвокатом робіт, часом витрачених адвокатом на виконання робіт, обсягом наданих послуг, тобто завищення їхнього розміру та необхідності зменшення розміру витрат та стягнення із відповідача на користь позивачки витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10000,00 грн. Спеціальним законом є Закон України від 8 липня 2011 року № 3674-VІ «Про судовий збір». Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі. Позивачем сплачено судовий збір за вимогу про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, в розмірі 1073,60 грн. За вимогами про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку позивач звільнений від справи судового збору. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягненню судовий збір в розмірі 1073,60 грн. За вимогами за якими позивач звільнений від сплати судового збору слід стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: approved