Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-25 00:00:00

І. Позиція сторін у справі у серпні 2023 р. до суду надійшла вищезазначена позовна заява, позивач просить суд ухвалити рішення, яким визначити [PERSON] в один місяць з часу набрання рішенням суду законної силидля подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті померлого [PERSON] . Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач та відповідач є спадкоємцями за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , інших спадкоємців за заповітом чи за законом немає. 19.06.2023 р. [PERSON] звернулася до ПН КМНО Кари О.О. у встановлений законом шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини, проте нотаріусом відмовлено у прийнятті заяви зв`язку з тим, що паспорт громадянина України [PERSON] є недійсним, тому він не може встановити особу і прийняти документи. Нотаріус роз`яснив, що [PERSON] не встигне оформити паспорт до закінчення строку на прийняття спадщини, тому їй необхідно отримати письмову згоду спадкоємців, що прийняли спадщину, на виділення їй додаткового строку на прийняття спадщини. Спадкоємець, [PERSON] , відмовився надавати таку згоду, таким чином між [PERSON] та [PERSON] виник спір. 19.02.2024 до суду від представника відповідача надійшов відзив, у задоволенні позову просить відмовити. Зазначає, що доводи позивача про те, що у зв`язку із карантинними обмеженнями та бойовими діями у с. Макарів їй було створено непереборні перешкоди своєчасно подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини після смерті батька, є необґрунтованими, та свідчать про штучне створення підстав для задоволення позову. 3 огляду на положення Порядку вчинення нотаріальних дій, позивач не була позбавлена можливості протягом шестимісячного строку після смерті батька подати будь-якому нотаріусу заяву про прийняття спадщини, у тому числі шляхом її направлення засобами поштового зв`язку, з подальшим дооформленням належним чином (із засвідченням справжності підпису) або особистим прибуттям до нотаріуса. Крім того, суд не може визнати поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття ним спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна та відкриття спадщини, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо. 26.02.2024 через Електронний суд від позивача надійшла відповідь на відзив, зазначила, що чітко вказала у позові, що саме нотаріус відмовила позивачу у прийнятті заяви через те, що паспорт є недійсним, а отже, нотаріус і її помічниця є свідком цих подій, а такоє позивач не могла обрати іншого нотаріуса, адже довіряла словам приватного нотаріуса Кари О. О. щодо встановленого порядку оформлення спадщини та необхідності вчинення певного обсягу необхідних дій, який включає переоформлення паспорта. Крім того, [PERSON] є тим нотаріусом, яка оформила спадкову справу і яка приймає всі належні документи щодо її ведення. Окрім того, однією з причин пропуску строку для прийняття спадщини була законодавча підстава розраховувати, що строк для прийняття спадщини складає 10 місяців від моменту відкриття спадщини. Законодавчі положення щодо перебігу строку для прийняття спадщини були суперечливими та протягом відведеного для прийняття спадщини періоду часу декілька разів кардинально змінювалися таким чином, що були непередбачуваними для спадкоємця та в кінцевому етапі мали своїм наслідком пропущення строку для подачі нею заяви про прийняття спадщини. ІІ. Процесуальні дії і рішення суду відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.08.2023 визначено головуючого суддю Ул`яновську О.В. (а.с. 21-22). Ухвалою судді Святошинського районного суду м. Києва від 15.08.2023 позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків (а.с. 24-28). 29.08.2023 позивач подала до суду заяву про усунення недоліків (а.с.30-35). Ухвалою судді від 30.08.2023 відкрито загальне позовне провадження по справі та призначено підготовче засідання (а.с. 37-38). Ухвалою судді від 30.08.2023 заяву про забезпечення позову повернено (а.с. 39). Заочним рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 28.09.2023 позовні вимоги задоволено (а.с.45-48). 09.10.2023 ухвалою суду відмовлено у прийнятті додаткового рішення (а.с. 55-58). Ухвалою суду від 30.01.2024 заяву про перегляд заочного рішення Святошинського районного суду м. Києва від 28.09.2023 задоволено, скасовано заочне рішення суду від 28.09.2023, призначено загальне позовне провадження по справі та призначено підготовче засідання (а.с.95-97). 16.02.2024 ухвалою суду витребувано у Приватного нотаріуса Кари Олександри Олександрівни копію спадкової справи №14/2023 (а.с.110-111). Ухвалою судді Святошинського районного суду м. Києва від 26.02.2024 у задоволенні заяви позивача про відвід судді Ул`яновської О.В. відмовлено (а.с. 129-130). Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 26.02.2024 підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду (а.с. 131). Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила позов задовольнити, а судові витрати покласти на відповідача Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечив, підтримав позицію викладену у відзиві. Суд, всебічно з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені у судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Відповідно до ч. 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. ІІІ. Фактичні обставини справи cудом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 8). Згідно свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] є дочкою [PERSON] , [INFO] (а.с. 9). 04.07.2023 [PERSON] отримала паспорт у вигляді id-картки (а.с.5). Відповідно до довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № 3233-7000639646 від 12.04.2022 р. [PERSON] з 26.02.2022 р. проживала за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 6). ПН КМНО Кара О.О. 22.08.2023 видав відмову про видачу свідоцтва про право на спадщину 02.01.2023 [PERSON] , [INFO] , оскільки пропущено шестимісячний строк для прийняття спадщини (а.с. 33). Відповідно до Постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій №627/02-31 від 22.08.2023 р. за матеріалами спадкової справи нотаріусом встановлено, що [PERSON] було видано Свідоцтво про право на спадщину за законом від 11.07.2023 p. (а.с. 33). Як вбачається із Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №342320630 від 10.08.2023, 1/6 квартири [ADDRESS] відповідно до договору дарування «4204» від 11.07.2023 належить [PERSON] , 1/6 квартири [ADDRESS] відповідно до договору дарування «4200» від 11.07.2023 належить [PERSON] (а.с. 7). ІV. Позиція суду та оцінка аргументів учасників розгляду відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом та за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 2 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як роз`яснено в п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. (ст. 76 ЦПК України). Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 5 ЦПК України). Особа, права якої порушено, може скористатись не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника. Матеріально-правовий аспект захисту цивільних прав та інтересів насамперед полягає в з`ясуванні, чи має особа таке право або інтерес та чи були вони порушені або було необхідним їх правове визначення. При цьому слід виходити з положень Цивільного кодексу про підстави виникнення цивільних прав і цивільних обов`язків. Відповідно до них цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, передбачених актами цивільного законодавства, Конституцією України та міжнародними договорами України, а також із дій осіб, не передбачених цими актами, але які породжують цивільні права та обов`язки. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Враховуючи доводи позивача про те, що вона своєчасно звернулася до нотаріуса, однак через недійсність паспорту отримала роз`яснення від нотаріуса про неможливість отримати документи. Таким чином, на пропущення строку вплинула правова невизначеність законодавства, карантинні обмеження та необхідність звернення за адміністративною процедурою оформлення паспорта, яка триває від 14-ти робочих днів, суд визнає поважними причини пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки вони пов`язані з об`єктивними та істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. При цьому суд враховує, що згідно з ч. 1 ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і дії принцип верховенства права. У ст. 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року N 475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших. Згідно ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Відповідно до ч. 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Таким чином, враховуючи викладене суд приходить до висновку про визнання поважними причини пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька та визначення їй додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті в один місяць з дня набрання рішенням суду законної сили. V. Розподіл судових витрат враховуючи вимоги ч. 1 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved