Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-21 00:00:00

Позивач звернувся до Ленінського районного суду м. Харкова\~ з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за надання послуг опалення та гарячого водопостачання за період з 01 липня 2015 року по 31 серпня 2021 року в сумі 78947 грн. 49 коп., які отримані за адресою: [ADDRESS] . Крім заборгованості за спожиту теплову енергію позивач також просив суд стягнути з відповідачів нарахований індекс інфляції в розмірі 4382 грн. 69 коп. та 3 % річних в сумі 2041 грн. 74 коп. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Харкова від 05 жовтня 2021 року відкрито провадження за вказаною позовною заявою, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Розпорядженням Голови Верховного Суду від 14 березня 2022 року №7/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану», відповідно до частини сьомої\~статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, змінено територіальну підсудність судових справ окремих судів Донецької, Запорізької та Харківської областей. Відповідно до даного Розпорядження справи, які перебували в провадженні Ленінського районного суду м. Харкова та Орджонікідзевського районного суду м. Харкова, підсудні Київському районному суду м. Полтави. Справа № 642/6431/21 також передана на розгляд до Київського районного суду м. Полтави. Після цього справу в порядку, передбаченому ч. 3\~ст. 14 ЦПК України, передано на розгляд судді Самсоновій О.А. Ухвалою судді Київського районного суду м. Полтави від 05 травня 2023 року справу прийнято до свого провадження та вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Заперечення від позивача щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили. Відповідач [PERSON] надав відзив, у якому заперечував проти стягнення заборгованості поза межами строку позовної давності. У зв`язку з закінченням строку спеціальної позовної давності просив зняти з нього частину нарахованих 3% річних за період з вересня 2019 року до серпня 2020 року. Крім того, зазначив, що в період з 01 травня 2021 року по 31 серпня 2021 року включно заборгованість нараховано на три особи, хоча в квартирі мешкало лише дві особи. Тому позов просив визнати необґрунтованим та відмовити в його задоволенні (а.с. 31 - 32). Відповідач [PERSON] відзив на позов не надала. Інших заяв або клопотань сторони суду не подавали. В судове засідання представник позивача [PERSON] не з`явився, звернувшись до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності. У заяві також зазначив, що позов підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, в межах строку позовної давності. В цій частині проти задоволення позову не заперечував. В задоволенні решти позовних вимог просив відмовити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи. Звернулась до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності. Враховуючи відсутність підстав, передбачених ст. 223 ЦПК України для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що в засідання не з`явились. Дослідивши докази у справі, суд приходить до наступних висновків. Як встановлено судом, відповідачі [PERSON] , [PERSON] є споживачами послуг з теплопостачання, які надаються позивачем за адресою: [ADDRESS] . Як встановлено судом, одна сторона - Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі" надавала другій стороні - [PERSON] , [PERSON] як споживачам послуг за адресою: [ADDRESS] послуги з теплопостачання централізованого опалення та гарячого водопостачання, а відповідачі такі послуги прийняли, від їх отримання не відмовлялись та частково оплатили. Таким чином судом встановлено, що між сторонами склались правовідносини з надання послуг теплопостачання, в яких одна сторона зобов`язана надавати другій стороні послуги теплопостачання, а друга зобов`язана своєчасно здійснювати оплату за споживання і користування послугами. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки визначаються Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Житловим кодексом України та іншими нормативними актами. Нормою статті 67 ЖК України передбачено, що плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами. За нормами ст. 68 ЖК України споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Як передбачено п.5 ч.2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ч.1 та 5 ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» одиниця виміру обсягу спожитої споживачем теплової енергії визначається правилами надання відповідної комунальної послуги, що затверджуються уповноваженим законом органом. Ціною послуги з постачання теплової енергії є тариф на теплову енергію для споживача, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії. Відповідно до ч.1 та 5 ст. 22 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» одиниця виміру обсягу спожитої споживачем гарячої води визначається правилами надання відповідної комунальної послуги, що затверджуються уповноваженим законом органом. Тарифи на комунальну послугу з постачання гарячої води, що виробляється за допомогою систем автономного опалення та/або індивідуального теплового пункту, формуються та встановлюються окремо для кожного багатоквартирного будинку з урахуванням собівартості виробництва надання такої послуги, а також рентабельності суб`єкта господарювання, що провадить таку діяльність. Діючи в правовідносинах належним чином, відповідачі мали оплачувати одержані ними послуги згідно затверджених тарифів. Як встановлено судом, відповідачі період з 01 липня 2015 року по 31 серпня 2021 року отримані послуги в повному обсязі не оплачували. У зв`язку з цим за період з 01 липня 2015 року по 31 серпня 2021 року виникла заборгованість у розмірі 78947 грн. 49 коп. Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник у разі прострочення виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Зобов`язання, що виникло між сторонами, є грошовим. Тому на вимогу позивача відповідачі зобов`язані сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми. Станом на 31 серпня 2021 року борг відповідачів за послуги опалення та гарячого водопостачання становить 78947 грн. 49 коп., інфляційні втрати підприємства у зв`язку з порушенням строків оплати послуг у розмірі 4382 грн. 69 коп. та 3 % річних в сумі 2041 грн. 74 коп. Відповідно до ст. 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно ч. 3 та ч. 4 ст. 267 ЦПК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідач [PERSON] звернувся до суду з заявою про застосування позовної давності при вирішенні спору. Вирішуючи вказану заяву, суд встановив, що позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів 23 серпня 2021 року. При цьому позивач просить стягнути заборгованість за надані позивачем послуги за період з 01 липня 2015 року по 31 серпня 2021 року. В межах загального строку позовної давності тривалістю три роки та з врахуванням кількості споживачів дві особи за період з травня по серпень 2021 року заборгованість за послуги теплопостачання за період з 01 вересня 2018 року становить 48298 грн. 74 коп. Три відсотки річних позивачем обраховано від невірної суми заборгованості, яка була нарахована на трьох осіб. Самостійно обрахувати три відсотки річних та інфляційні втрати суд можливості не має. Відповідно до ч. 1 та 3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Оскільки позивачем не доведено розмір 3% річних та інфляційних втрат в межах строку позовної давності, в задоволенні позовної вимоги про їх стягнення необхідно відмовити. Відповідно до ч.3 ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть\~ солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. На підставі викладеного суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково та стягнути з відповідачів, які проживають та/або зареєстровані у квартирі за адресою: [ADDRESS] , на користь позивача в межах строку позовної давності: заборгованість за послуги теплопостачання за період з 01 вересня 2018 року по 31 серпня 2021 року в розмірі 48298 грн. 74 коп. В задоволенні решти позовних вимог необхідно відмовити. Згідно із ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при подачі позову до суду було сплачено судовий збір в розмірі 2270,00 грн. та заявлено позовні вимоги про стягнення 85371 грн. 92 коп., які задоволені частково на суму 48298 грн. 74 коп., тобто на 57%. Пропорційно до розміру задоволених позовних вимог з відповідачів на користь позивача відповідно до ст.141 ЦПК України\~ підлягає стягненню на відшкодування понесених судових витрат 1293 грн. 90 коп., тобто по 646 грн. 95 коп. з кожного з відповідачів (1293 грн. 90 коп. / 2 = 646 грн. 95 коп.) \~ \~ \~ \~

Outcome: partial