Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-14 00:00:00

Керівник Немирівської окружної прокуратури звернувся до суду в інтересах держави в особі Національної служби здоров`я України, Вінницької обласної ради в особі Комунального некомерційного підприємства «Вінницька обласна клінічна лікарня ім.М.І.Пирогова Вінницької обласної ради» із позовом до [PERSON] про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину. Позовна заява мотивована тим, що вироком Іллінецького районного суду Вінницької області від 24 березня 2023 року у справі №131/216/23 [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України та засуджено до покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) року. На підставі статті 75 КК України звільнено від відбуття призначеного покарання з випробуванням тривалістю в 1 (один) рік. Вказаний вирок суду до апеляційної інстанції не оскаржувався та набрав законної сили. Судовим рішенням встановлено, що [PERSON] , 27.01.2023, близько 00 годин, будучи в стані алкогольного сп`яніння та перебуваючи біля малого ринку в м. Іллінці, Вінницького району, Вінницької області, розпочав словесну суперечку з [PERSON] , яка виникла на побутовому ґрунті, із-за того, що останній неприязно висловлювався в бік колишньої дівчини [PERSON] . Під час суперечки, [PERSON] , почав ображати нецензурними словами [PERSON] , провокуючи його на бійку. В подальшому, [PERSON] , з метою нанесення тілесних ушкоджень потерпілому [PERSON] , знаходячись в безпосередній близькості від потерпілого, умисно наніс останньому два удари кулаками лівої та правої рук в район лівої та правої частини підборіддя, заподіявши [PERSON] тілесні ушкодження. Внаслідок неправомірних дій [PERSON] , потерпілий [PERSON] отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого двобічного перелому нижньої щелепи в ділянці кута зліва та між 2, 3 зубами справа, які згідно висновку експерта № 23 від 13.02.2023 відноситься до категорії середнього ступеня важкості тілесних ушкоджень, за відсутністю небезпеки для життя та які спричинили тривалий (понад 21 день) розладу здоров`я. Згідно інформації КНП «Вінницька обласна клінічна лікарня ім. М.І.Пирогова Вінницької обласної Ради» від 05.10.2023 за №01.01-25/3500 та від 07.11.2023 за № 01.01-25/3895, [PERSON] , перебував на стаціонарному лікуванні у КНП «Вінницька обласна клінічна лікарня ім. М.І.Пирогова Вінницької обласної Ради» в період з 28.01.2023 по 03.02.2023 У Клінічному відділенні щелепно-лицьової хірургії. Загальна кількість ліжко-днів - 6. Загальна сума понесених витрат на стаціонарне лікування потерпілого [PERSON] за січень-лютий 2023 року становить 12 812, 70 грн в тому числі по НЗСУ 10 928, 98 грн. Цивільний позов про відшкодування витрат на лікування потерпілого в межах даного кримінального провадження не заявлявся, в добровільному порядку вказані кошти не відшкодовані, тому прокурор звернувся до суду та просить стягнути із відповідача на користь Національної служби України та КНП «Вінницька обласна клінічна лікарня ім. М.І.Пирогова Вінницької обласної Ради» відшкодування витрат на стаціонарне лікування. Ухвалою Іллінецького районного суду від 17 січня 2024 року відкрито провадження в даній цивільній справі та призначено проводити розгляд справи в загальному позовному провадженні. Представник позивача прокурор Тузюк Ю.М. в судове засідання не з`явилася, подала заяву, в якій просила справу розглянути у її відсутність, позов підтримує, просить його задоволити. Представник Національної служби здоров`я в судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просить справу розглянути у відсутність їх представника, позов підтримує, просить його задоволити. Представник Вінницької обласної ради в судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просить справу розглянути у відсутність їх представника, позов підтримує, просить його задоволити. Представник КНП «Віннницька обласна клінічна лікарня ім.М.І.Пирогова» в судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просить справу розглянути у відсутність їх представника, позов підтримує, просить його задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги визнав повністю та не заперечував проти їх задоволення. Враховуючи зазначені вище положення, а також те, що сторони скористались своїм правом, врегульованим частиною 3 статті 211 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному підготовчому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Згідно з частин 3-4 статті 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, давши оцінку зібраним доказам, суд дійшов висновку про можливість ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні та задоволення позову з таких підстав. Так, судом встановлено та доведено, що внаслідок неправомірних дій [PERSON] , потерпілий [PERSON] отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого двобічного перелому нижньої щелепи в ділянці кута зліва та між 2, 3 зубами справа, які згідно висновку експерта № 23 від 13.02.2023 відноситься до категорії середнього ступеня важкості тілесних ушкоджень, за відсутністю небезпеки для життя та які спричинили тривалий (понад 21 день) розладу здоров`я. Відповідно до ч. 7 ст. 128 КПК України особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства. Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч. 1 ст. 1206 Цивільного кодексу України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину. Частиною 3 ст. 1206 Цивільного кодексу України визначено, що якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 07.07.1995 року «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат», питання відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання» (далі Порядок) затвердженим постановою КМУ № 545 від 16 липня 1993 року. Відповідно до п. 2 Порядку сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентарю та обладнання. Згідно п. 4 Порядку стягнені в установленому порядку кошти залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров`я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров`я. Наразі механізм фінансування КНП «Вінницька обласна клінічна лікарня ім. М.І. Пирогова Вінницької обласної Ради» змінено і воно здійснюється Національною службою здоров`я України (далі - НСЗУ) за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом оплати наданих лікарнею медичних послуг за програмами медичних гарантій відповідно до укладеного між КНП «Вінницька обласна клінічна лікарня ім. М.І. Пирогова Вінницької обласної Ради» та НСЗУ Договору про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій № 3651-Е421-Р000. Кошти перераховуються НСЗУ безпосередньо на рахунок лікарні. Відповідно до статті 3 Закону України «Про основи законодавства України про охорону здоров`я» закладом охорони здоров`я є юридична особа будь-якої форми власності та організаційно-правової форми або її відокремлений підрозділ, що забезпечує медичне обслуговування населення на основі відповідної ліцензії та професійної діяльності медичних (фармацевтичних) працівників і фахівців з реабілітації. Відповідно до п. 1.2 статуту КНП «Вінницька обласна клінічна лікарня ім. М.І. Пирогова Вінницької обласної Ради» (далі - Підприємство) створене за рішенням Вінницької обласної Ради відповідно до Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» шляхом перетворення Вінницької обласної клінічної лікарні ім. М. І. Пирогова у комунальне некомерційне підприємство. Підприємство є правонаступником усього майна, всіх прав та обов`язків Вінницької обласної клінічної лікарні ім. М.І. Пирогова. Вінницька обласна клінічна лікарня ім. М.І. Пирогова здійснює свою діяльність з 1917 року. Відповідно до п. 6.1 статуту КНП «ВОКЛ ім. М.І. Пирогова ВОР» управління підприємством здійснює Вінницька обласна Рада (Орган управління майном). Крім того, у п. 1.4 статуту вказано, що КНП «ВОКЛ ім. М.І. Пирогова ВОР» є закладом охорони здоров`я - комунальним унітарним некомерційним підприємством, що надає послуги третинної (високоспеціалізованої) медичної допомоги населенню Вінницької області, пацієнтам інших регіонів України та інших країн в порядку та умовах, встановлених законодавством України та цим Статутом. Підприємство є спеціалізованим лікувальним закладом і здійснює господарську некомерційну діяльність, спрямовану на досягнення соціальних та інших результатів без мети одержання прибутку. Підприємство є юридичною особою з дня його державної реєстрації у встановленому законом порядку, наділене цивільною правоздатністю та дієздатністю, користується правом оперативного управління щодо закріпленого за ним майна, веде бухгалтерський облік, складає та готує статистичну звітність у порядку, встановленому законодавством України, укладає угоди (договори, контракти) з юридичними та фізичними особами, виступає позивачем та відповідачем у судах, набуває майнових і немайнових прав та несе обов`язки, займається діяльністю, яка відповідає напрямам, передбаченим цим Статутом (п. 3.1 Статуту). Майно підприємства становлять необоротні та оборотні активи, основні засоби та грошові кошти, а також інші цінності, передані йому Органом управління майном, вартість яких відображається у самостійному балансі підприємства. Майно підприємства є спільною власністю територіальних громад сіл, селищ, міст області і закріплюється за ним на праві оперативного управління (п.п. 7.1, 7.2 Статуту). Згідно п. 4.1 статуту головною метою підприємства є здійснення медичної практики та надання своєчасної, необхідної, висококваліфікованої поліклінічно-консультативної, лікувально- діагностичної та стаціонарної медичної допомоги населенню Вінницької області, основним лікувальним засобом якої є використання комплексу лікувальних, діагностичних, відновних (реабілітаційних) заходів згідно вимог відповідних нормативно-правових актів, спрямованих на збереження, поліпшення та відновлення здоров`я. Джерелами формування майна є грошові та матеріальні внески Органу управління майном; доходи, одержані від реалізації послуг, інших видів господарською діяльності; доходи від цінних паперів; кредити банків та інших кредиторів; капітальні вкладення і дотації з бюджетів; майно набуте у передбаченому законодавством порядку; інші джерела, незаборонені законодавством України (п. 7.6 Статуту). Відповідно до ч. 3 ст. 1206 ЦК України якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, спільній власності територіальних громад, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету, за рахунок якого таке лікування фінансувалося. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, який за відповідні надані медичні послуги отримує кошти згідно з договором про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, такі кошти зараховуються до Державного бюджету України. Таким чином, медичні послуги надано КНП «Вінницька обласна клінічна лікарня ім. М.І. Пирогова Вінницької обласної Ради» на підставі договору про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, укладеного між НЗСУ (замовник) та КНП «Вінницька обласна клінічна лікарня ім. М.І. Пирогова Вінницької обласної Ради». Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення» держава гарантує повну оплату згідно з тарифом за рахунок коштів Державного бюджету України надання громадянам необхідних їм медичних послуг та лікарських засобів, що передбачені програмою медичних гарантій. Пунктом 4 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення" передбачено, що однією з функції Національної служби здоров`я України, як Уповноваженого органу, є укладення, зміна та припинення договорів про медичне обслуговування населення та договорів про реімбурсацію. У пункті 8 Типової форми договору про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 410 від 25.04.2018, передбачено, що надавач зобов`язується надавати медичні послуги за програмою медичних гарантій пацієнтам, а замовник зобов`язується оплачувати такі програми відповідно до встановленого тарифу та коригувальних коефіцієнтів. Тобто, послуги КНП «Вінницька обласна клінічна лікарня ім. М.І. Пирогова Вінницької обласної Ради», пов`язані з наданням медичних послуг за програмою медичних гарантій пацієнтам, оплачено НСЗУ як замовником медичних послуг за рахунок коштів Державного бюджету України. У пунктів 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення», визначено, що програма державних гарантій медичного обслуговування населення (програма медичних гарантій) - програма, що визначає перелік та обсяг медичних послуг, медичних виробів та лікарських засобів, повну оплату надання яких пацієнтам держава гарантує за рахунок коштів Державного бюджету України згідно з тарифом, для профілактики, діагностики, лікування та реабілітації у зв`язку з хворобами, травмами, отруєннями і патологічними станами, а також у зв`язку з вагітністю та пологами. Механізм використання коштів, передбачених у державному бюджеті за програмою «Реалізація програми державних гарантій медичного обслуговування населення» (КПКВК 2308060) визначено «Порядком використання коштів, передбачених у державному бюджеті на реалізацію програми державних гарантій медичного обслуговування населення», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24.12.2019 №1086. Перелік медичних послуг, повну оплату надання яких пацієнтам держава гарантує за рахунок коштів Державного бюджету України у 2021 році, визначений Порядком реалізації програми державних гарантій медичного обслуговування населення у II-IV кварталах 2021 року, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України №133 від 15.02.2021. НСЗУ є розпорядником бюджетних коштів нижчого рівня та відповідальним виконавцем бюджетної програми. В той же час, оскільки НСЗУ витратила державні (бюджетні) кошти при наданні медичних послуг - лікування потерпілого, який перебував на стаціонарному лікуванні з вини [PERSON] - на підставі договору про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, укладеного між НЗСУ (замовник) та КНП «Вінницька обласна клінічна лікарня ім. М.І. Пирогова Вінницької обласної Ради» дані кошти необхідно стягнути з [PERSON] та зарахувати до Державного бюджету України. 3 огляду на те, що КНП «Вінницька обласна клінічна лікарня ім. М.І. Пирогова Вінницької обласної Ради» є комунальним унітарним некомерційним підприємством, є об`єктом спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області, управління яким здійснює Вінницька обласна Рада, а кошти, які виділяються на лікування хворих, надходять із місцевого, обласного та державного бюджету, у даному випадку відсутність коштів, призводить до ненадходження коштів до бюджету, що створює навантаження на бюджет та ускладнює процес безкоштовного лікування осіб, які цього потребують, чим завдається істотна шкода державним інтересам в цілому. Згідно довідки КНП «Вінницька обласна клінічна лікарня ім. М.І. Пирогова Вінницької обласної Ради» № 01.01-25/3896 від 07.11.2023 р. потерпілий від злочину [PERSON] лікувався у Клінічному відділенні щелепно-лицьовогї хірургії в період з 28.01.2023 р. по 03.02.2023 р. (6 ліжко- днів). Вартість лікування потерпілого за один ліжко-день складає: за січень 2023 р. - 2085,84 грн в.т.ч. по НЗСУ - 1846,42 грн та за лютий 2023 р. - 2234,67 грн в.т.ч. по НЗСУ - 1751,65 грн. Загальні витрати понесені на стаціонарне лікування [PERSON] за 6 ліжко-днів становить: за січень 2023 р. - 8343,36 грн в.т.ч. по НЗСУ - 7425,68 грн та за лютий 2023 р. - 4469,34 грн в.т.ч. по НЗСУ - 3503,30 грн. А всього лікування потерпілого [PERSON] за січень-лютий 2023 р. складає 12 812,70 грн, в т.ч. по НЗСУ - 10 928,98 грн (а.с.59). Приймаючи до уваги те, що між злочинними діями відповідача та перебуванням потерпілого на лікуванні в медичному закладі є причинний зв`язок, що доведено належними та допустимими доказами, відтак суд вважає, що є усі достатні правові підстави для відшкодування витрат з відповідача на стаціонарне лікування потерпілого в медичному закладі від злочину, а тому підлягають до зарахування кошти в сумі 10 928,98 грн на користь Державного бюджету України, а кошти в сумі 1883,72 грн - до бюджету Вінницької обласної Ради в особі КНП «Вінницька обласна клінічна лікарня ім. М.І. Пирогова Вінницької обласної Ради». З урахуванням встановлених по справі обставин, які були перевірені зібраними у справі доказами, суд дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність позовних вимог, у зв`язку з чим вважає, що позов слід задовольнити в повному обсязі. Вирішуючи питання судових витрат, суд керується Главою 8 ЦПК України, а також приписами спеціального Закону України «Про судовий збір», відповідно до п.6 ч.1 ст.5 якого, позивачі у справах про відшкодування матеріальних збитків завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення звільняються від сплати судового збору, отож суд присуджує із відповідача в дохід держави судові витрати у вигляді судового збору від сплати яких позивач був звільнений. На підставі наведеного,

Outcome: approved