Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-25 00:00:00

19 червня 2023 року позивач звернулась до суду із позовом до відповідача, в якому просила постановити рішення суду яким, усунути перешкоди у здійсненні її прав щодо спілкування, виховання онучки [PERSON] , [INFO] , за місцем проживання позивача, зобов`язати [PERSON] не перешкоджати їй брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з її онучкою, визначити наступні способи участі у спілкуванні та вихованні онучки [PERSON] , [INFO] , побачення два рази на місяць: у вихідні дні з суботи на неділю, з 08.00 год. суботи до 20.00 год. неділі за місцем проживання позивача за адресою: [ADDRESS] , в день побачення з онучкою, позивач має право забирати онучку з дому/школи особисто. Свій позов обґрунтовувала тим, що 22 червня 2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 329, було зареєстровано шлюб між її сином [PERSON] та невісткою [PERSON] . Від спільного подружнього життя мають одну неповнолітню дочку: [PERSON] , [INFO] . В подальшому, шлюб між [PERSON] та [PERSON] , Броварським міськрайонним судом 11 жовтня 2021 року розірвано. Фактично з самого моменту розлучення, у позивача з [PERSON] почалися непорозуміння щодо прийняття участі у вихованні її онучки, її відвідуванні, почалися створюватися штучні перешкоди зі сторони [PERSON] та осіб, які проживають разом із онучкою, стосовно неможливості її нормального спілкування із їїю онучкою. Всі намагання позивача, з моменту розлучення її сина і невістки, нормальним, мирним шляхом врегулювати даний спір призводять лише до конфліктів, оскільки [PERSON] перешкоджає їй, не бажає її присутності та штучно створює такі обставини через які вона не може нормально зустрічатися з онучкою. Весь цей час позивач намагається налагодити нормальний зв`язок із онучкою, приймати участь у її вихованні, утриманні, розвитку її здібностей та забезпечувати її всім необхідним для нормального розвитку та становлення. Її права як бабусі сьогодні є порушеними. Після чисельних марних спроб вирішити дане питання мирним шляхом, шляхом переговорів, взаємних поступок з метою недопущення страждань та негативного впливу на онучку, позивач вимушена звернутися до суду із даною заявою про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з онучкою. Відповідач по справі, її колишня невістка, у неї тепер є інша родина чоловік з яким вона мешкає. Позивач має власну квартиру, в якій вона мешкає разом із своїм сином та чоловіком, працює, матеріально забезпечена. 20 червня 2023 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Радзівіл А.Г. дана позовна заява залишена без руху та надано час для усунення недоліків. 04 липня 2023 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Радзівіл А.Г. прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання на 21 липня 2023 року. 11 вересня 2023 року від представника відповідача [PERSON] до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона просить в задоволенні позову відмовити. Посилається на те, що відповідач перебувала у шлюбі з [PERSON] , шлюб був зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області 22.06.2013 р., актовий запис №329, про що було видано свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] . У шлюбі відповідача та [PERSON] народилась донька [PERSON] [INFO] . 11 жовтня 2021 року шлюб між відповідачем та [PERSON] було розірвано на підставі рішення Броварського міськрайонного суду Київської області у справі №361/4185/21. Шлюб відповідача та сина позивача [PERSON] був укладений у 2013 році, подружжя проживали разом у квартирі за адресою: [ADDRESS] . Під час спільного проживання [PERSON] неодноразово застосовував до відповідача домашнє насильство, підіймав на відповідача руку, висловлювався нецензурною лайкою, завдавав тілесних ушкоджень, зловживав алкогольними напоями, неодноразово зраджував. Дані обставини і стали підставою для розірвання шлюбу. Окрім того, оскільки [PERSON] ніяким чином не утримував їхню спільну доньку [PERSON] . не займався її вихованням, відповідач у 2015 році звернулася до Деснянського районного суду міста Чернігова із позовною заявою про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та утримання дружини. Рішенням Деснянського районного суду міста Чернігова від 25 січня 2016 року у справі №750/11875/15-ц, яким було вирішено: ?Стягнути з [PERSON] [INFO] , уродженця м. Бровари, Київська область, Україна, на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03 грудня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття; Стягнути з [PERSON] [INFO] , уродженця м. Бровари, Київська область, Україна на користь [PERSON] аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частки всіх видів доходів щомісячно, починаючи з 03 грудня 2015 року і до досягнення дитиною, [PERSON] , [INFO] , трирічного віку?. На 01.05.2023 р. заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів складає 230715,65 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості у виконавчому провадженні [NUMBER], яке відкрите у Броварському ВДВС у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Незважаючи на дуже складні і непрості стосунки з батьком дитини [PERSON] відповідач не чинила жодних перешкод у спілкуванні позивача та дитини, вони спілкувалися, ходили на прогулянки. Однак згодом поведінка позивача по відношенню як до відповідача, так і до дитини стала абсолютно неприйнятною. Позивач при зустрічах з відповідачем та дитиною висловлювалася нецензурними словами, принижувала відповідача при дитині, погрожувала. Відповідач змушена була навіть звертатися до правоохоронних органів для фіксації таких дій зі сторони позивача. Однак позивач і надалі продовжує поводити себе агресивно та неадекватно - без попередження приходить до місця проживання відповідача та дитини, стукає у вікна і двері, кричить, лається, вимагає гроші за квартиру, у якій проживають відповідач з дитиною. Окрім того, позивач дзвонить та пише смс-повідомлення з погрозами до відповідача. 22 лютого 2022 року відповідач уклала шлюб з [PERSON] , зареєстрований Броварським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Броварському районі Київської області, відповідач змінила прізвище з ? [PERSON] ? на ?[PERSON]?. Навіть незважаючи на таке ставлення позивача до відповідача, дитина та позивач спілкувалися. 28 листопада 2023 року позивач попросила взяти дитину до місця свого проживання за адресою: [ADDRESS] з ночівлею, щоб влаштувати їй день народження (9 років). Відповідач погодилася на це і відпустила дитину до позивача додому. Однак ввечері 28.11.2023 р. дитина зателефонувала відповідачу і сказала, що вона не хоче тут залишатися, тому що всі понапивалися і ніякого свята в честь її дня народження ніхто не влаштував, подарунків ніяких не подарував. Дитина дуже засмутилася з цього приводу. Останнім часом дитина сама не бажає спілкуватися з позивачем з огляду та таку її поведінку. Таким чином, оскільки позивач веде себе дуже агресивно та неадекватно по відношенню як до відповідача, так і до дитини, то відповідач обгрунтовано вважає, що спілкування позивача та дитини шкодить нормальному розвитку дитини, негативно впливає на її психічний та фізичний стан, оскільки таке спілкування здійснюється з позиції постійного морального та фізичного тиску, заборон і залякування, внаслідок чого дитина перебуває у пригніченому стані, стає замкнутою. Жодних доказів належних побутових умов проживання позивача у матеріалах справи немає. Оскільки дитині уже майже 10 років, то їй повинна бути забезпечена окрема кімната. Окрім того, відповідачу невідомо про проживання інших осіб з позивачем у квартирі за адресою: [ADDRESS] . Тому відповідач категорично заперечує проти способу участі позивача у спілкуванні з дитиною без присутності матері за місцем проживання позивача. Також відповідач повідомляє суд, що рішенням Виконавчого комітету Броварської міської ради від 22.08.2023 р. № 666 [PERSON] встановлено порядок участі у вихованні дитини і визначено на період дії воєнного стану на території України - щосереди з 18.00 год по 19.00 год та щосуботи з 18.00 год, до 19.00 спілкування засобами мобільного зв`язку; на час його відпустки - особиста зустріч із донькою за попередньою домовленістю з матір`ю та за бажанням дитини; після закінчення воєнного стану на території України - перша та третя субота місяця з 12.00 год до 18.00 год, літні, осінні, зимові та весняні канікули - навпіл за попередньою домовленістю з матір`ю та за бажанням дитини, враховуючи інтереси дитини. Таким чином, спосіб участі позивача у спілкуванні з дитиною, про який просить позивач у заяві буде суперечити тому графіку, який встановлений рішенням Виконавчого комітету Броварської міської ради від 22.08.2023 р. № 666 для спілкування дитини з [PERSON] 24 жовтня 2023 року до суду надійшла відповідь на відзив від позивача, в якій вона просить позов задовольнити. Зазначає, що її син не вчиняв щодо відповідача домашнє насильство. Так, рішення про стягнення аліментів існує, але відповідач виконавчий документ про стягнення аліментів подала на виконання лише у серпні 2021 року, тобтоїї влаштовувало матеріальне забезпечення, яке надавав син позивачки до серпня 2021 року. І їй сумно, що відповідач готова озвучувати видумки, через якісь власні образи і не розуміння потреби Єви у спілкуванні з бабусею, яку вона дуже любить, і за якою сумує. Позивач в цьому на 100% впевнена, тому що їх з онукою почуття взаємні. 22 листопада 2023 року представник відповідача подала заперечення, в яких просила відмовити в задоволенні позову. Посилалась на те, що шлюб між відповідачем та [PERSON] був укладений та зареєстрований у 22.06.2013 року. [INFO] у відповідача та [PERSON] народилась донька [PERSON] . З 2013 року по травень 2014 року подружжя проживало разом за адресою: [ADDRESS] . У травні 2014 року відповідач та [PERSON] переїхали з м. Бровари до м. Чернігів, де проживали у квартирі батьків відповідача за адресою: [ADDRESS] . У місті Чернігів відповідач та [PERSON] прожили до квітня 2016 року, а у квітні 2016 року повернулися знову до м.Бровари, де проживали у квартирі знайомого [PERSON] , в одній кімнаті. Влітку 2016 року відповідач та [PERSON] переїхали до квартири, яка належала позивачу за адресою: [ADDRESS] . З вересня-жовтня 2015 року [PERSON] почав пропадати, часто не ночував дома, де він був відповідачу було невідомо. Пізніше відповідач дізналась, що у [PERSON] з`явилась інша жінка. Ніякої допомоги від [PERSON] відповідач не отримувала, ані матеріальної, ані фізичної, [PERSON] не цікавився ані станом відповідача, ані станом дитини, фактично відповідач залишилася одна з 2-річною дитиною, їй іноді допомагали її батьки в силу можливостей. З листопада 2015 року у дитини почалися проблеми зі здоров`ям, вона почала хворіти. Оскільки грошей не вистачало, відповідач ніде не працювала в той час, то у грудні 2015 року відповідач звернулася до Деснянського районного суду міста Чернігова з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів. Заочним рішенням Деснянського районного суду міста Чернігова від 25 січня 2016 року у справі №750/11875/15-ц позовну заяву було задоволено частково та постановлено стягнути з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03 грудня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідачем було отримано у Деснянському районному суді міста Чернігова виконавчий лист від 25.01.2016 р. № 750/11875/15-ц. Добровільно [PERSON] аліменти не сплачував. Відповідачу довелось влаштуватись на роботу, щоб мати змогу утримувати себе та дитину. З 20 вересня 2016 року відповідач почала працювати оператором інформаційно-комунікативної мережі управління контакт-центру ТОВ ?Фінансова компанія ?Європейська агенція з повернення боргів?. З 23 лютого 2017 року відповідач працювала асистентом вихователя у ДНЗ ?Ромашка? управління освіти та науки Броварської міської ради, з 01 вересня 2017 року асистентом учителя у школі І-ІІІ ступенів №3, з 18 грудня 2017 року - практичним психологом ДНЗ ?Малятко? управління управління освіти та науки Броварської міської ради, з 02 вересня 2019 року - вчителем образотворчого мистецтва у Броварській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів №10, з 01 вересня 2021 року - інструктором з фізичного виховання в ЗДО ?Казка?, з 22 листопада 2021 року - консультантом у ТОВ ?Оптова аптека ?Алтея?. Виконавчий лист від 25.01.2016 р. №750/11875/15-ц відповідачем було пред`явлено до виконання у 2021 році. 16 серпня 2021 року Броварським відділом державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) було відкрито виконавче провадження [NUMBER] за зверненням відповідача щодо боржника [PERSON] про стягнення аліментів на підставі виконавчого листа від 25.01.2016 р. № 750/11875/15-ц. Постанова про відкриття провадження від 16.08.2021 р. була направлена Державним виконавцем на адресу місця реєстрації боржника, що підтверджувалось даними його паспорту, а саме - 07400. [ADDRESS] . 08 листопада 2021 року Державним виконавцем було винесено постанову про арешт коштів боржника та постанову про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій. Ці постанови також відповідно до супровідного листа направлялися [PERSON] . Державним виконавцем на адресу місця реєстрації рекомендованим листом. 08 листопада 2021 року Державним виконавцем було оформлено Виклик державного виконавця, відповідно до якого Державний виконавець зобов`язав [PERSON] з`явитися до Державного виконавця 17.11.2021 року та зобов`язав надати перелік документів. Однак [PERSON] даний виклик було проігноровано. Усі вищевказані листи від Державного виконавця отримувалися [PERSON] і він був обізнаний з фактом відкриття виконавчого провадження, і знав про те, що повинен сплачувати аліменти, однак все одно нічого не платив, внаслідок чого утворилась заборгованість у розімірі 230 715,65 грн. 24 січня 2022 року Державним виконавцем було повторно оформлено на направлено виклик боржника [PERSON] . Стороною позивача не було надано жодних доказів, які б пітверджували інший розмір заборгованості, аніж той, що був розрахований Державним виконавцем та докази того, що [PERSON] дізнався про виконавче провадження лише у 2023 році і що він надавав хоч якусь матеріальну допомогу відповідачу у період з 2015 року по даний час. 13 грудня 2023 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Радзівіл А.Г. закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити. Пояснення надала аналогічні змісту позовної заяви, відповіді на відзив. Відповідач та представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечували та просили відмовити в повному обсязі, пояснення надали аналогічно викладеним у відзиві на позовну заяву, запереченнях. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, подав клопотання, в якуму просив проводити розгляд справи у їх відсутність. Свідок [PERSON] пояснив, що він є дідусем відповідача [PERSON] . Він допомогав доглядати свою правнучку [PERSON] , коли вони проживали в м. Чернігові. Син позивача гуляв, не приходив додому, два рази дуже побив онучку. Потім вони [PERSON] та [PERSON] придбали квартиру в м.Бровари. [PERSON] не мав бажання проводити ремонт у квартирі, але він його вмовив та допомагав. Свідок пояснив, що [PERSON] часто не проживав вдома, декілька раз побив [PERSON] . До дитини [PERSON] відносився грубо, тому [PERSON] навіть декілька раз робюив йому зауваження. А позивач, як бабуся взагалі самоусунулась від участі у вихованні онуки. Потім подружжя розлучилось. У 2023 році свідок приїав відвідати онуку, перебуваючи у квартирі, допомагав робити правнучці уроки, почув крик у дворі, вийшов на вулицю і побачив позивача з її співмешканцем. На питання у чому справи, позивач зазначила, що їй онучка не потрібна, вона приїхали розбиратись за житло, на яке вона давала кошти. Свідок зазначив, що онука будь яких перешкод позивачу у спілкуванні із [PERSON] не вчиняла, навпаки давала дитиу позивачу, але коли дитина приходила додому після відвідин бабусі, то розповідача, що там пили та курили. Після початку війни, він допоміг своїй онучці із [PERSON] виїхати на Хмельниччину і сам туди виїхав, за весь час зі сторони позивача ніхто не подзвонив відповідачу, не потурбувався про стан здоров"я та проживання дитини. Суд, вислухавши позивача, відповідача, представника відповідача, свідка, дослідивши пиьсмові докази у справі, встановив такі обставини у справі і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 22 червня 2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 329, було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Від спільного подружнього життя мають одну неповнолітню дочку: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 1282. Рішенням Деснянського районного суду міста Чернігова від 25 січня 2016 року стягнуто з [PERSON] [INFO] , уродженця м. Бровари, Київська область, Україна, на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03 грудня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття, а також стягнуто з [PERSON] [INFO] , уродженця м. Бровари, Київська область, Україна на користь [PERSON] аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частки всіх видів доходів щомісячно, починаючи з 03 грудня 2015 року і до досягнення дитиною, [PERSON] , [INFO] , трирічного віку. 16 серпня 2021 року Броварським відділом державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) було відкрито виконавче провадження № [NUMBER] за зверненням відповідача щодо боржника [PERSON] про стягнення аліментів на підставі виконавчого листа від 25.01.2016 р. № 750/11875/15-ц. Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 11 жовтня 2021 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. 08 листопада 2021 року Державним виконавцем було винесено постанову про арешт коштів боржника та постанову про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій та оформлено Виклик державного виконавця, відповідно до якого Державний виконавець зобов`язав [PERSON] з`явитися до Державного виконавця 17.11.2021 року та зобов`язав надати перелік документів. 24 січня 2022 року Державним виконавцем було повторно оформлено на направлено виклик боржника [PERSON] . Згідно висновку Органу опіки та піклування Броварської міської ради Броварського району Київської області № 708 від 05.09.2023 року про визначення [PERSON] порядку участі у вихованні малолітньої онуки, [PERSON] , [INFO] , вирішено враховуючи те, що баба має право спілкуватися з онукою та приймати участь у її вихованні, орган опіки та піклування Броварської міської ради Броварського району Київської області вважає за доцільне визначити [PERSON] наступний порядок участі у вихованні онуки, [PERSON] , [INFO] : друга та четверта неділя місяця з 11.00 год до 16.00 год в присутності матері (перші два місяці); в подальшому - друга та четверта субота з 10.00 год до неділі до 18.00 год з ночівлею без присутності матері; перша та третя неділя місяця о20.00 год - спілкування з онукою засобами телефонного зв`язку. У вказаному висновку зазначено про те, що 21 квітня 2018 року [PERSON] та [PERSON] придбали в рівних частках кожен однокімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS] . 11 жовтня 2021 року рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Після розірвання шлюбу [PERSON] прізвище не змінювала. 22 лютого 2022 року [PERSON] зареєструвала шлюб із [PERSON] та після реєстрації шлюбу змінила прізвище на ?[PERSON]?. 21 липня 2023 року спеціалістами служби у справах дітей Броварської міської ради Броварського району Київської області було проведено обстеження умов проживання [PERSON] за вищевказаною адресою, про що було складено відповідний акт № 405. У ході обстеження було встановлено, що однокімнатна квартира має загальну площу близько 35,1 кв.м, житлову - близько 17,5 кв.м. Наявне електро-, водо- та теплопостачання. Санвузол сумісний. Помешкання чисте, охайне, оснащене меблями та побутовою технікою. Для дитини виділена окреме спальне місце. Є в наявності дитячі речі, продукти харчування. Для тимчасового перебування та проживання дитини створені належні умови. За цією адресою проживають та/або мають постійне місце реєстрації: - [PERSON] , [INFO] - баба дитини, проживає та зареєстрована, власник квартири, офіційно працевлаштована; - [PERSON] , [INFO] - батько дитини, проживав за зазначеною адресою до проходження військової служби в Збройних силах України, місце реєстрації: [ADDRESS] ; - [PERSON] , [INFO] , проживає з [PERSON] однією родиною без укладання шлюбних відносин, зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , офіційно працевлаштований. 07 серпня 2023 року спеціалістом Служби було проведено бесіду з [PERSON] , у ході якої остання повідомила, що є бабою [PERSON] . Її син одружився з матір`ю дитини в 2013 році. Цього ж року народилася Єва. Як розповіла заявник, у 2021 році батьки дитини розлучились. Фактично з моменту їх розлучення почалися непорозуміння щодо прийняття участі баби у вихованні онуки, її відвідування, почалися створюватись штучні перешкоди зі сторони матері малолітньої. Зі слів баби, остання намагалася мирним шляхом врегулювати даний спір, однак це призводило лише до конфліктів, оскільки матір дитини не налаштована на налагодження відносин між нею та бабою. Як зазначила [PERSON] , з грудня 2022 року її стосунки з матір`ю дитини погіршилися з невідомих їй причин. [PERSON] стала забороняти бабі спілкуватися з онукою та не відповідати на її телефонні дзвінки. Баба розповіла про випадок, коли в грудні 2022 року вона з [PERSON] прийшли до будинку, де проживає малолітня онука разом із матір`ю, щоб передати подарунки до свята Миколая. На той момент [PERSON] була хвора, тому баба передала подарунок через відкрите вікно. З її слів, онука була дуже рада їх бачити. [PERSON] зауважила, що спілкується з онукою по телефону, однак матір дитини про це не знає. Наразі, як стверджує баба, вона не має можливості брати участь у вихованні онуки та спілкуватися з нею. Відповідно до довідки від 24.07.2023 №868, виданої інспектором з кадрів Дочірнім підприємством ?ФМ Ложістік Дніпро?, [PERSON] працює з 01.09.2010 по теперішній час на посаді укладальника-пакувальника. Остання зарекомендувала себе як відповідальний та дисциплінований працівник. Проявляє старанність, пунктуальність, особиста організованість достатньо висока. Має активну життєву позицію. Користується авторитетом та повагою в колективі, з усіма має дружні відносини, ділиться своїм досвідом, доброзичлива. В повній мірі виконує поставлені завдання від керівника, ініціативна. Дисциплінарних попереджень на адресу [PERSON] не зафіксовано, відсутні догани та стягнення з початку працевлаштування. Відповідно до довідки від 2407.2023 №2407/1, виданої вищевказаним підприємством, [PERSON] отримала дохід за період з 01.01.2023 по 30.06.2023 у сумі 59553,13 грн. Відповідно до довідок від 25.07.2023 №98956, №98957, виданих консультативно-діагностичним центром комунального некомерційного підприємства територіальних громад Броварського району Київської області ?Броварська багатопрофільна клінічна лікарня?, [PERSON] на обліку лікаря- нарколога та лікаря-психіатра не перебуває. 01 серпня 2023 року спеціалістом Служби було проведено бесіду з [PERSON] (матір`ю малолітньої [PERSON] ), в ході якої остання повідомила, що заперечує щодо зустрічей доньки з бабою. Свою позицію матір виклала в письмовій заяві, згідно з якою вона проти побачень [PERSON] з бабою. Стверджує, що дитину навчають брехати, а це підриває її авторитет. Також із заяви вбачається, що поведінка [PERSON] при дитині неадекватна. Зі слів [PERSON] , спочатку вона не перешкоджала бабі в спілкуванні з онукою, однак згодом почала помічати, що [PERSON] налаштовує дитину проти неї, що негативно впливає на психоемоційний стан дитини, тому [PERSON] , щоб не травмувати психіку своєї доньки, почала обмежувати її зустрічі з бабою. [PERSON] зазначила, що коли донька не спілкується ні з батьком, ні з бабою, вона спокійна та врівноважена. [PERSON] запропонувала визначити їй наступний порядок участі у вихованні онуки, [PERSON] : друга та четверта неділя місяця з 11.00 год до 16.00 год в присутності матері (перші два місяці); в подальшому - друга та четверта субота місяця з 10.00 год до неділі 18.00 год з ночівлею без присутності матері; спілкування з онукою засобами телефонного зв`язку щоп`ятниці о 21.00 год. [PERSON] заперечила щодо визначення бабі графіку спілкування з [PERSON] , оскільки вважає, що їхні зустрічі є недоцільними. 16 серпня 2023 року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Броварської міської ради Броварського району Київської області було розглянуто вищезазначене питання. На засіданні були присутні [PERSON] та [PERSON] . Матір розповіла, що заперечує щодо визначення бабі порядку участі у вихованні онуки, оскільки їхнє спілкування негативно впливає на психоемоційний стан дитини. Зазначила, що баба поводить себе неадекватно?, погрожує їй, вибиває двері та проклинає. Баба зауважила, що все, сказане матір`ю дитини, неправда. Розповіла, що онука хоче з нею спілкуватися, телефонує їй не в присутності матері та говорить, що любить її. [PERSON] не підтримала графік, який запропонувала баба та Служба. Зазначила, що висновок до суду носить рекомендаційний характер, тому остаточне рішення буде приймати суд. З огляду на вищевикладене, враховуючи те, що баба має право спілкуватися з онукою та приймати участь у її вихованні, орган опіки та піклування Броварської міської ради Броварського району Київської області зважає за доцільне визначити [PERSON] наступний порядок участі у вихованні онуки, [PERSON] , [INFO] : друга та четверта неділя місяця з 11.00 год до 16.00 год в присутності матері (перші два місяці); в подальшому - друга та четверта субота з 10.00 год до неділі 18.00 год з ночівлею без присутності матері; перша та третя неділя місяця о 20.00 год - спілкування з онукою засобами телефонного зв`язку. Стаття 76 ЦПК України визнає доказами будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (стаття 77 ЦПК України). Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частинами першою-другою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, принциповим є положення про те, що дитина повинна зростати в умовах турботи. У п. 6 Декларації проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння, вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Відповідно до частини першої статті 18, частини першої статті 27 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Одним із найважливіших прав дитини є право на сімейне виховання. Право дитини на сімейне виховання включає також право на спілкування з іншими членами сім`ї: дідом, бабою, братами, сестрами, іншими родичами. Право на повагу до сімейного життя, гарантоване статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, охоплює щонайменше зв`язки між близькими родичами, наприклад, між дідусями, бабусями та онуками, оскільки такі родичі можуть відігравати у сімейному житті важливу роль. Відповідно до статті 17 Закону України ?Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини? суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського Суду як джерело права. Європейський суд з прав людини зазначає, що держава повинна за загальним правилом забезпечити збереження сімейного зв`язку там, де він існує. Відносини між бабою, дідом і онуками за своїм характером відрізняються від відносин між батьками і дітьми і, зокрема, вимагають меншого ступеня захисту. Право на повагу до сімейного життя баби, діда у відносинах з їхніми онуками передбачає, у першу чергу, право підтримувати звичайні стосунки з онуками, навіть якщо такий контакт зазвичай відбувається за згодою особи, яка має батьківську відповідальність (Рішення ЄСПЛ Богоносови проти росії від 05 березня 2019 року, п. 82). Тривалість часу, проведеного дитиною з бабою чи дідом може бути важливим фактором у забезпеченні найкращих інтересів дитини (справа Гокканнен проти Фінляндії, ЄСПЛ від 23 вересня 1994 року, справа Мамчур проти України ЄСПЛ від 16 липня 2015 року, справа Крапівін проти Росії, ЄСПЛ від 12 липня 2016 року). Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до частини 3 статті 291 ЦК України, фізична особа має право на підтримання зв`язків з членами своєї сім`ї та родичами незалежно від того, де вона перебуває. У статті 7 СК України визначено необхідність забезпечення дитині можливості здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до ст. 1 Закону України "Про охорону дитинства" контакт з дитиною - це реалізація матір`ю, батьком, іншими членами сім`ї та родичами, у тому числі тими, з якими дитина не проживає, права на спілкування з дитиною, побачення зазначених осіб з дитиною, а також надання їм інформації про дитину або дитині про таких осіб, якщо це не суперечить інтересам дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 151 Сімейного кодексу України, батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Проте норми Сімейного кодексу України, встановлюють особисті немайнові права та обов`язки інших членів сім`ї та родичів. У частині першій статті 257 СК України встановлено, що баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Законодавцем визначено механізм здійснення права баби та діда, прабаби, прадіда на виховання внуків і правнуків, який проявляється в: (а) покладенні обов`язку на батьків чи інших осіб, з якими проживає дитина не перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків; (б) закріпленні права баби діда, прабаби, прадіда у разі наявності перешкод у вихованні та спілкуванні із внуками, правнуками на звернення до суду з позовом про їх усунення (частини друга, третя статті 257 СК України). Відповідно до статті 263 СК України спори щодо участі баби, діда, прабаби, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 цього Кодексу. Тлумачення статті 159 СК України свідчить, що позов про усунення перешкод у вихованні дитини і спілкуванні з нею - є позовом про заборону поведінки особи, яка чинить перешкоди іншій особі у здійсненні нею свого права. Відповідно до частини другої статті 159 СК України суд визначає способи участі особи у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Згідно зі статтею 19 СК України при розгляді спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, визначення місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе, не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Доказів тієї обставини, що спілкування баби з внучкою суперечить інтересам дитини, перешкодить її нормальному розвитку та негативно вплине на її психічний чи фізичний стан, або ж становить загрозу для неї, матеріали справи не містять (відповідачем не надано). Також матеріали справи не містять даних щодо протиправних дій чи поведінки баби стосовно своєї онучки. Крім того, судом встановлено, що позивач має постійне місце проживання, постійне місце роботи. За станом здоров`я позивач може спілкуватися із онукою та брати участь у її вихованні. При визначенні способу участі баби, суд враховує малолітній вік дитини, її індивідуальні потреби в цьому віці для здорового розвитку, принцип розумності, справедливості, збалансованості між інтересами всіх учасників сімейних відносин, забезпечення найкращих інтересів дитини, підтримку зв`язків з родичами та необхідності виховання дитини в родинному колі, відчуття любові та турботи, в тому числі, від баби по лінії батька. Також, суд враховує, що інтересам дитини відповідає збереження родинних зв`язків, у тому числі з бабою по лінії батька, це буде сприяти повноцінному самоусвідомленню дитини та її належному вихованню. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. В даному разі суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог [PERSON] , приймає до уваги наданий до суду висновок органу опіки та піклування, який узгоджується із встановленими обставинами у справі та наданими доказами, та вважає, що дійсно наведені у ньому та встановлені судом обставини, та визначені у висновку способи участі баби у вихованні онуки відповідають інтересам дитини. Так, враховуючи всі наявні письмові докази у справі та встановлені обставини, суд дійшов висновку пр часткове задоволення позову, вирішив зобов"язати [PERSON] усунути перешкоди [PERSON] у вихованні та спілкуванні із онукою [PERSON] , [INFO] ; визначити та встановити наступні способи участі [PERSON] - [INFO] , яка проживає та зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , у вихованні онуки [PERSON] , [INFO] , а саме: -друга та четверта субота кожного місяця з 11 години 00 хв. до 16 години 00 хв. без присутності матері за місцем проживання [PERSON] (в перші два місяці); -друга та четверта неділя кожного місяця з 11 години 00 хв. до 16 години 00 хв. без присутності матері за місцем проживання [PERSON] (в перші два місяці); -в подальшому друга та четверта субота з 11 години 00 хв. суботи до неділі 16 години 00 хв. без присутності матері за місцем проживання [PERSON] .

Outcome: partial