Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-27 00:00:00

11.01.2024 року представник позивача [PERSON] яка діє в інтересах [PERSON] звернулася до суду з позовом, яким просить розірвати шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 17.11.2013 року виконавчим комітетом Соснівської міської ради Львівської області актовий запис №95. Від спільного проживання є двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] .. Представник позивача просить позов задовільнити, судові витрати залишити за позивачкою. Позовні вимоги обгрунтовуж тим, що подружнє життя у позивачки з відповідачем не склалося, більше одного місяця вони не проживають разом, не ведуть спільного побуту та бюджету. Зазначає, що всі спроби зберегти шлюб позивачкою та відповідачем використані, але вони не дали позитивного результату. Наголошує, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі, оскільки у позивачки та відповідача протилежні погляди на сімейне життя. Між сторонами відсутні взаєморозуміння та повага, почуття любові, їх шлюб існує лише формально. Наполягає на розірванні шлюбу та неможливості його подальшого збереження. 24.01.2024 у справі було відкрито провадження та призначено розгляд справи з повідомленням сторін. 27.02.2024 сторони, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися. Представник позивача подала заяву, в якій просила справу слухати у відсутності позивача та її представника, позовні вимоги підтримує. Відповідач подав письмову заяву, у якій вказав, що не заперечує щодо розірвання шлюбу. Одночасно останній також просить проводити розгляд справи у його відсутності. Згідно із ч.5\~ст.279 ЦПК України\~розгляд справи здійснено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідно до ч.8\~ст.178 ЦПК України\~у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в справі наявні достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення потреби немає, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін та відповідно до\~ст.247 ЦПК України, без фіксування судового процесу. Відповідно до ч.5\~ст.268 ЦПК України\~датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Розглянувши заяви сторін, оцінивши докази по справі, суд дійшов наступного висновку. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 17.11.2013, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис №95 (а.с.10). Від спільного подружнього життя у сторін народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , актовий запис № 767 (а.с.12), донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.11). Судом встановлено, що сімейне життя в сторін не склалося, вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. За визначенням\~ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до ч.2\~ст.112 СК України\~шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із ч.1\~ст.206 ЦПК України\~позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить вимогам чинного законодавства та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наслідки визнання позову відповідачу відомі та зрозумілі. З точки зору сімейного законодавства шлюб має ґрунтуватися на вільній згоді чоловіка та жінки, однією із ознак сім`ї є спільне проживання та спільний побут подружжя. Виходячи з обставин справи,\~\~умов проживання сторін та взаємовідносин у шлюбі, небажання позивача продовжувати шлюб, суд приходить до висновку, що сім`я сторін\~\~поновлена бути не може, а тому\~\~шлюб між ними слід розірвати. Разом з цим, сплачений позивачем судовий збір у сумі 978,56 грн. підлягає стягненню з відповідача у користь позивача в силу приписів ст. 141 ЦПК України. Проте, при поданні позову представник позивача просила судові витрати залишити за позивачко. Відповідно до ч.3 ст.13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. У зв`язку з наведеним вище, суд вирішив задовольнити таке клопотання представника позивача та не стягувати з відповідача судові витрати, а залишити їх за позивачем.

Outcome: approved