Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-25 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача та відповідача У квітні 2023 року [PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації (далі - відповідач 1), [PERSON] (далі - відповідач 2), третя особа - Служба у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації (далі - Служба у справах дітей та сім`ї, третя особа), про визнання незаконним та скасування розпорядження. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з грудня 2019 року до вересень 2022 року перебувала у шлюбі з [PERSON] [INFO] у сторін народилася дочка - [PERSON] . Спільне проживання сторони фактично припинили з липня 2021 року. З цього часу та до повномасштабного вторгнення російської федерації в Україну [PERSON] не проявляв інтересу до участі в житті дочки, її інтересів. Позивач жодних перепон у спілкуванні з дочкою батьку не чинила. Листом від 19 жовтня 2022 року Служба у справах дітей та сім`ї запросила позивача на зустріч 24 жовтня 2022 року для надання пояснень на заяву, подану [PERSON] до Служби у справах дітей та сім`ї про визначення участі батька у вихованні дитини. Вказаний лист позивач отримала лише 25 жовтня 2022 року. Згодом, з цього приводу, вона мала телефонну розмову з працівниками Служби у справах дітей та сім`ї. Позивач вказує, що у період з 06 листопада 2022 року до 29 листопада 2022 року та з 04 грудня 2022 року до 15 березня 2023 року вони з дочкою перебували за межами України, що пов`язано з ракетними обстрілами міста Києва та пошкодженням інфраструктури міста. 27 березня 2023 року їй зателефонував [PERSON] , оскільки мав намір зустрітися з дочкою, а 04 квітня 2023 року він разом з двома працівниками Служби у справах дітей та сім`ї вручив їй вдома розпорядження Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації від 23 листопада 2022 року № 515 «Про визначення участі батька у вихованні його дитини». Оспорюваним розпорядженням, на підставі матеріалів комісії з питань захисту прав дитини Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації (протокол від 10 листопада 2022 року № 16), визначено участь батька - [PERSON] у вихованні його дитини - [PERSON] , 2021 року народження та встановлено йому спілкування з дитиною за наступним графіком: щотижня з 15:00 год неділі до 15:00 год середи. Із матеріалами справи, складеними Службою у справах дітей та сім`ї за зверненням [PERSON] , позивач ознайомилася 10 жовтня 2023 року. Із оспорюваним розпорядженням вона не згода, оскільки висновок Служби у справах дітей та сім`ї складено не у відповідності з постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року № 866, якою затверджено Порядок провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини (далі - Порядок № 866), а саме: не з`ясовано всі обставини, наявність будь-якого спору між батьками щодо участі у вихованні дитини, ставлення позивача до виконання батьківських обов`язків, прихильність дочки до кожного з батьків, стан здоров`я дитини та інші вагомі обставини. Позивач вважає, що працівники Служби у справах дітей і сім`ї формально підійшли до виконання вимог Порядку № 866. Звертає увагу, що працівники Служби у справах дітей та сім`ї не домовлялися з нею про зустріч для отримання інформації з метою проведення повної оцінки потреб батьків, а обмежилась інформацією, отриманою під час хвилинної розмови телефоном. Висновок у повному обсязі не відображає інформацію, що стосується матері та зазначені у ньому факти не доведені [PERSON] , вказані виключно зі слів відповідача 2 (основні ознаки та чинники, що спричиняють складні життєві обставини, зазначення про стабільний дохід батька при наявності заборгованості зі сплати аліментів). Визначаючи порядок участі батька у вихованні дитини, Дарницька районна в м. Києві державна адміністрація та Служба у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації не врахували, що у дитини є певний графік: денний сон (орієнтовно з 13:00 год до 16:00 год), відвідування розвиваючих гуртків (понеділок/середа з 11:00 год до 11:45 год, який може змінюватись в залежності від стану здоров`я або інших нагальних справ в інтересах дитини), зайняття з плавання (вівторок/четвер з 11:30 год до 12:30 год). Починаючи з 01 травня 2023 року заплановане відвідування дочкою садочка з понеділка до п`ятниці з 8:00 год до 19:00 год, що не було враховано при винесенні оспорюваного розпорядження. Крім того, позивач обирає стоматологічну клініку для лікування зубів дочки, після чого буде встановлений графік лікувань, що також може перешкоджати у дотриманні графіку, визначеному у розпорядженні. Звертає увагу суду, що розпорядження про відвідування батьком дитини є незаконним та таким, що прийняте виключно на користь батька (відповідача 2), не враховано думку матері, а також інтереси та потреби матері та самої дитини, режиму дня малолітньої дитини та особливостей її харчування. Крім того, рішення органу опіки та піклування прийнято без її присутності, без належного повідомлення та повного ігнорування її прав бути присутньою на такому засідання для надання відповідних пояснень, ігнорування інтересів дитини, тобто всупереч інтересам дитини. За вимогами позову [PERSON] просила суд: - поновити строк на оскарження рішення органу опіки та піклування - розпорядження Дарницької районної умісті Києві державної адміністрації від 23 листопада 2022 року № 515 «Про визначення участі батька у вихованні його дитини»; - визнати незаконним та скасувати розпорядження Дарницької районної умісті Києві державної адміністрації від 23 листопада 2023 року № 515 «Про визначення участі батька у вихованні його дитини»; - вирішити питання розподілу судових витрат. Позивач у судове засідання у режимі відеоконференції не з`явилася. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримала, посилаючись на доводи викладені в заявах по суті справи. Вказала, що матеріали справи не містять доказів того, що батько може забезпечити дитині у віці до трьох років належне виховання, догляд, забезпечити право на відвідування гуртків та садочка. Вважає, що Дарницька районна в м. Києві державна адміністрація та Служба у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації не вжили всіх заходів, передбачених Порядком № 866, оскільки не було з`ясовано всі обставини, позивач не підтвердила наявність будь-якого спору між нею та відповідачем 2 про участь у вихованні дитини, формально підійшли до виконання вимог закону та в прискореному форматі. У жодному документі не відображено того, що дитина постійно проживає з матір`ю, потребує постійної уваги матері, має певний графік, який не було враховано при винесенні оспорюваного розпорядження. На запитання суду представник позивача пояснила, що в матеріалах справи відсутні докази того, що на час прийняття оспорюваного розпорядження дитина відвідувала гуртки. Визнала ту обставину, що позивачу було відомо із телефонної розмови зі спеціалістом Служби про подання [PERSON] заяви щодо визначення його участі у вихованні дитини ще 18 жовтня 2023 року. Також представник позивача пояснила, що [PERSON] на засіданні комісії не була присутня, оскільки перебувала за межами м. Києва, свої письмові пояснення не надсилала та не просила відкласти засідання комісії. Просила позов задовольнити, посилаючись на те, що оспорюваним рішенням фактично встановлено місце проживання дитини. Враховуючи прихильність дитини до матері та її вік, оспорюване розпорядження, яким встановлено графік побачень дитини з батьком буде порушувати нормальний розвиток дитини та не відповідатиме її інтересам. Представник Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації надала суду відзив на позовну заяву в якому позов не визнала, просила відмовити у його задоволенні. Вказує, що оспорюване рішення прийняте на підставі статті 19 Конституції України, статей 6, 41 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», СК України, з урахуванням рішення комісії з питань захисту прав дитини, що прийняте у відповідності до Порядку № 866. На засідання комісії з питань захисту прав дитини, на якому розглядалось порушене питання, позивач не з`явилась, проте була належним чином повідомлена про його проведення. Отже, беручи до уваги рішення та матеріали комісії з питань захисту прав дитини Дарницькою районною в місті Києві державною адміністрацією 23 листопада 2022 року винесено розпорядження № 515, яким [PERSON] установлено наступний графік спілкування з його малолітньою дитиною - [PERSON] , [INFO] : щотижня з 15:00 год неділі до 15:00 год середи. Посилаючись на положення статті 15 Закону України «Про охорону дитинства», вказує, що батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом взнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Посилання позивача на те, що розпорядження прийняте без її присутності, без належного повідомлення та повного ігнорування її прав бути присутньою на такому засіданні для надання відповідних пояснень, а також ігнорування інтересів дитини не відповідає дійсності, оскільки Службою у справах дітей та сім`ї вжито всіх заходів, передбачених чинним законодавством України. Представник Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації у судовому засіданні позов не визнала, просила відмовити у його задоволенні. Представник [PERSON] подала відзив, в якому позов не визнала, просила відмовити у його задоволенні, посилаючись на те, що оспорюване розпорядження є правомірним та скасуванню не підлягає. Матеріали справи містять достатню кількість доказів про те, що позивач була обізнана про розгляд заяви батька. Крім того, копію заяви [PERSON] від 05 жовтня 2022 року, подану до Служби у справах дітей та сім`ї, позивач отримала особисто 02 листопада 2022 року. Вказує, що висновок Служби у справах дітей та сім`ї від 26 жовтня 2022 року відповідає вимогам законодавства, складений на підстав зібраних та наданих батьком дитини доказів. Твердження позивача про його однобокість не мають значення, оскільки про існування заяви [PERSON] та дату засідання комісії вона була обізнана, однак будь-яких письмових пояснень та доказів не подала, особистої участі у засіданні не прийняла. Вказує, що мати чинить перешкоди у вихованні та зустрічам батька з дочкою. Доказом цього представник вважає переписку в месенджерах між сторонами з якої вбачається, що позивач не притримується встановленого графіку чи будь-яких домовленостей між ними. Крім того, [PERSON] бажає виховувати дитину, приймає участь у її матеріальному забезпеченні, створив належні та комфортні умови вдома для дитини, відвідує з нею різні заклади, забезпечує матеріально. Свої особисті образи на колишнього чоловіка позивач перекладає на його стосунки з дочкою. Встановлений оспорюваним розпорядженням графік спілкування дитини з батьком вважає таким, що відповідає інтересам батьків та самої дитини. Побоювання позивача залишати батька з дитиною, зокрема з ночівлею, необґрунтовані. Натомість з переписки батьків видно, що [PERSON] належним чином виконує свої батьківські обов`язки. Батько страждає від того, що тривалий час не може бачитися з дитиною. В судовому засіданні представник [PERSON] просила відмовити в задоволенні позову через його безпідставність та необгрунтованість. [PERSON] у судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні. Зазначив, що прагне виконувати батьківський обов`язок щодо виховання дитини, оскільки вважає, що має рівні з матір`ю права щодо участі у спілкуванні з дочкою. Проте з моменту розірвання шлюбу позивач чинить йому перешкоди у спілкуванні з донькою. Пояснив суду, що не зважаючи на встановлений графік, він бачився з дочкою лише у неділю, а в інші два дні за графіком він приходив до садочку і бачився з дитиною у присутності психолога. Вказав, що дитина була прив`язана до матері лише грудним вигодуванням до двох місяців. Дитина неодноразово залишалися із ним на ночівлю, він виконував усі батьківські обов`язки (готував їжу, годував доньку, купав, ходив на прогулянки, вкладав спати), піклувався про дитину. Графік його роботи дозволяє йому бути з дитиною у визначені дні. В його квартирі створені всі належні умови для проживання та виховання дитини, а доводи позивача та її представника вважав безпідставними. Представник третьої особи у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, пояснила, що кожний графік, який визначає орган опіки та піклування, коли приймає рішення, ґрунтується на рівності прав батьків. Цей графік був запропонований батьком, який був присутній на комісії. При оцінці потреб сім`ї з`ясовувалися всі обставини, які мають значення. Позивач свідомо відмовилася від оцінки потреб сім`ї, не подала будь-яких пояснень та не просила відкласти засідання комісії, хоча була повідомлена про його проведення належним чином. ІІ. Рух справи, процесуальні дії суду та заяви (клопотання) учасників справи. ? 19 квітня 2023 року ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду у порядку загального позовного провадження в підготовче судове засідання (том 1, а.с. 50-51); ? 12 травня 2023 року від представника відповідача 1 надійшов відзив на позов (том 1, 55-58); ?12 травня 2023 року від представника відповідача 2 надійшов відзив на позов з додатками (том 1, а.с. 64-144); ?22 травня 2023 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив (том 1, а.с. 159-160); ?20 липня 2023 року протокольною ухвалою Дарницького районного суду м. Києва закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті (том 1, а.с.187-189); ?18 січня 2024 року ухвалою Дарницького районного суду м. Києва відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача про повернення справи до стадії підготовчого провадження та про заміну відповідача (том 2, а.с.37-39); ?13 лютого 2024 року ухвалою Дарницького районного суду м. Києва задоволено клопотання представника позивача про проведення судового засідання у режимі відеоконференції (том 2, а.с. 67-68). ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, норми права та мотиви їх застосування. Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до статті 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі статтею 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд, вивчивши подані докази, вислухавши відповідача 2, представників сторін, третьої особи, дійшов висновку про те, що позов не підлягає задоволенню з огляду на таке. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] (том 1, а.с. 11). Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 15 вересня 2022 року (том 1, а.с.12). 15 липня 2022 року видано судовий наказ № 753/6156/22 про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , 2021 року народження у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24 червня 2022 року і до досягнення дитини повноліття. Наказ пред`явдено до виконання до Дарницького відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (том 1, а.с. 20). Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 22 листопада 2022 року у справі № 753/10816/22 частково задоволено скаргу [PERSON] , визнано неправомірною бездіяльність посадових осіб державної виконавчої служби, зобов`язано провести перерахунок заборгованості за аліментами у межах виконавчого провадження з урахуванням сплачених у добровільному порядку аліментів на суму 66 310,00 грн (том 1, а.с.101-103). На підтвердження участі в утриманні дитини, відповідач 2 надав суду копії чеків та накладних про придбання товарів, отримання послуг (том 1, а.с.104-131). Представником позивача не заперечувалася обставина, що на час розгляду справи, заборгованість по сплаті аліментів на утримання дитини відсутня. На підтвердження того, що відповідач 2 вчиняє дії щодо виховання та спілкування з дитиною, а позивач чинить йому перешкоди, надав суду копії переписки у месенджері з [PERSON] у період часу з 31 серпня 2021 року по 10 листопада 2021 року (том 1, а.с. 73-98). 05 жовтня 2022 року [PERSON] звернувся із заявою до начальника Служби у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації Ткаченко О. В., в якій просив визначити йому спосіб участі у вихованні, спілкуванні з дитиною- [PERSON] , 2021 року народження та встановити порядок побачення у наступний спосіб: тиждень через тиждень, починаючи з 15:00 год до 15:00 год наступної неділі, або з 15:00 год неділі до середи 15:00 год (том 1, а.с. 22-28). Зі змісту акту, складеного спеціалістом Служби у справах дітей та сім`ї 18 жовтня 2022 року о 16:10 год, встановлено, що спеціалістом проведено бесіду з [PERSON] та повідомлено про надходження заяви [PERSON] щодо визначення способу участі у вихованні батьком малолітньої дитини (том 1, а.с.137). 21 жовтня 2022 року спеціалістом Служби у справах дітей та сім`ї складено акт обстеження умов проживання батька дитини за адресою: [ADDRESS] (том 1, а.с.37). Листом Служби у справах дітей та сім' від 19 жовтня 2022 року [PERSON] запрошено до Служби у справах дітей та сім`ї на бесіду 24 жовтня 2022 року о 10:30 год (можлива зміна часу та дати за згодою) та запропоновано розглянути можливість надання письмових пояснень. Підставою зазначено заяву [PERSON] від 05 жовтня 2022 року, який позивач отримала 25 жовтня 2022 року (том 1, а.с. 13-14). Листом Служби у справах дітей та сім`ї від 24 жовтня 2022 року [PERSON] запрошено на засідання комісії з питань захисту прав дитини Дарницької районної у місті Києві державної адміністрації 27 жовтня 2022 року о 15:30 год (том 1, а.с.29). 24 жовтня 2022 року о 15:21 год головним спеціалістом Служби у справах дітей та сім`ї Луніним А.В. складено акт про те, що ним на особистий номер [PERSON] було здійснено телефонний дзвінок у телеграм каналі. Номер вільний, однак слухавку [PERSON] не взяла. О 15:20 год направлено фотокопію запрошення на засідання комісії з питань захисту прав дитини, яке призначено на 27 жовтня 2022 року о 15:30 год. Лист прочитано. Додатково зазначено, що лист-запрошення направлено поштою на адресу [PERSON] 24 жовтня 2022 року (том 1, а.с.139). 24 жовтня 2022 року о 16:59 год спеціалістом Служби у справах дітей та сім`ї складено акт про те, що була проведена робота щодо запрошення на бесіду 24 жовтня 2022 року о 10:30 год в офіс служби [PERSON] . Станом на 16:59 год [PERSON] на бесіду не з`явилася. Про причини неявки не повідомила. Лист-запрошення від 19 жовтня 2022 року отримала у особистому телеграм каналі, про що є відмітка (том 1, а.с.138). 26 жовтня 2022 року, з метою встановлення здатності батька виконувати обов`язки у вихованні дитини, проведено оцінку потреб сім`ї на підставі якої Дарницьким районним у місті Києві центром соціальних служб підготовлено висновок оцінки потреб сім`ї (том 1, а.с. 33-36). 27 жовтня 2022 року Службою у справах дітей та сім`ї складено висновок про визначення участі батька [PERSON] , у вихованні дитини та спілкуванні з нею, на підставі документів отриманих від [PERSON] як батька дитини, особистих бесід з останнім, підготовлено висновок № 101/46/ВП-190 з якого встановлено, що батько дитини був присутній на засіданні, мати була запрошена, однак не з`явилася, спеціалістами центру соціальної служби підтверджено здатність батька виховувати дитину та доглядати за нею. Вказано, що оцінку потреб сім`ї матері провести не вдалося, оскільки вона разом з дитиною знаходиться у м. Хмельницькому у зв`язку з воєнним станом в України. За результатами розгляду питання готується розпорядження, питання слухається вперше та потребує колективного рішення (том 1, а.с.133-134). 01 листопада 2022 року об 11:10 год спеціалістом Служби у справах дітей та сім`ї складено акт про те, що 31 жовтня 2022 року о 09:22 год на особистий номер спеціаліста Служби у справах дітей та сім`ї у месенджер Вайбер надійшло повідомлення від [PERSON] , яка назвалася представником [PERSON] , та просила, зокрема, повідомити про яке засідання опікунської ради йде мова. Об 11:30 год зателефонувала [PERSON] , спеціалістом проведено з нею бесіду у присутності начальника Служби у справах дітей та сім`ї. [PERSON] погодилася з`явитися на засідання 02 листопада 2022 року (том 1, а.с.140-141). Встановлено, що у період часу з 06 листопад 2022 року до 29 листопада 2022 року та з 04 грудня 2022 року до 15 березня 2023 року [PERSON] та [PERSON] перебували за межами України. Розпорядженням Дарницької районної у місті Києві державної адміністрації від 23 листопада 2022 року № 515 «Про визначення участі батька у вихованні його дитини» [PERSON] було визначено спосіб участі у вихованні дочки [PERSON] , [INFO] та установлено графік спілкування з його малолітньою дитиною - [PERSON] , [INFO] : щотижня з 15:00 год неділі до 15:00 год середи. Розпорядження видано з урахуванням рішення та матеріалів комісії з питань захисту прав дитини Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації (протокол від 10 листопада 2022 року № 16) (том 1, а.с.21). Крім того, позивач 10 квітня 2023 року зверталася до Служби у справах дітей та сім`ї з листом, у якому виклала свої заперечення щодо порядку розгляду заяви [PERSON] , не погоджувалася із визначеним графіком участі батька у вихованні дитини, стверджуючи, що він суперечить інтересам дитини та виклала прохання провести бесіду з [PERSON] щодо обов`язку керуватися саме інтересами дитини та щодо обов`язку своєчасної сплати аліментів (том 1, а.с.41). Вирішуючи вказаний спір, суд керується наступним. Частиною третьою статті 51 Конституції України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно з частиною першої статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до пункту 3 статті 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХІІ, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Стаття 141 Сімейного Кодексу України визначає, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно з частиною першою статті 152 Сімейного Кодексу України право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Відповідно до статті 153 Сімейного Кодексу України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Згідно зі ст.155 Сімейного Кодексу України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватись на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини. Відповідно до ст.157 Сімейного Кодексу України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Згідно з ст.158 Сімейного Кодексу України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання. Системний аналіз наведених норм матеріального права дає підстави вважати, що батько, який проживає окремо від дитини, також має право на особисте спілкування з нею, а мама не має права перешкоджати спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини. Крім прав батьків щодо дітей, діти теж мають рівні права та обов`язки щодо батьків (стаття 142 Сімейного Кодексу України), у тому числі, й на рівне виховання батьками. Згідно п.73 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини затвердженого Постановою КМУ №866 від 24 вересня 2008 року у разі виникнення спору між батьками щодо участі у вихованні дитини один із батьків, що проживає окремо від дитини, подає службі у справах дітей за місцем проживання (перебування) дитини заяву, копію паспорта, довідку з місця реєстрації (проживання), копію свідоцтва про укладення або розірвання шлюбу (в разі наявності), копію свідоцтва про народження дитини. Працівник служби у справах дітей проводить бесіду з батьками, у разі можливості з іншими родичами дитини, а також звертається до соціального закладу та/або фахівця із соціальної роботи щодо забезпечення проведення оцінки потреб батьків з метою встановлення здатності матері, батька виконувати обов`язки щодо виховання дитини та догляду за нею. До уваги беруться ставлення батьків до виконання батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, стан здоров`я дитини, факти вчинення домашнього насильства стосовно дитини або за її присутності та інші вагомі обставини. Після з`ясування обставин, що призвели до виникнення спору між батьками щодо участі у вихованні дитини, служба у справах дітей складає висновок. Участь у вихованні дитини та у разі потреби порядок побачення з дитиною того з батьків, який проживає окремо від неї, встановлюються рішенням районної, районної у м. Києві та м. Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті (у разі утворення) ради, сільської, селищної ради об`єднаної територіальної громади з урахуванням висновку служби у справах дітей. Відповідно до правових висновків Верховного Суду (дивитись, наприклад, постанову від 28 січня 2021 року у справі № 753/6498/15-ц, також mutatis mutandis постанови Великої Палати Верховного Суду від 13 червня 2018 року у справі № 500/6325/17, від 04 липня 2018 року у справі № 496/4271/16-а (К/9901/29090/18)) висновок органу опіки та піклування не містить ознак рішення суб`єкта владних повноважень, оскільки не є нормативно-правовим актом чи правовим актом індивідуальної дії - він не породжує прямих юридичних наслідків для сторін та безпосередньо не впливає на їх права й обов`язки, тобто є фактично джерелом доказування при наявності цивільного спору, оскільки несе виключно інформативний характер і на відміну від рішень органу опіки та піклування має рекомендаційний характер. Цьому документу може бути надана лише оцінка в сукупності з іншими доказами у справі при вирішенні по суті питання, для якого він був складений. Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Таким чином, рішення органу місцевого самоврядування може бути визнане незаконним та скасоване лише за умови, якщо воно суперечить Конституції та Законам України. Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як передбачено статтями 76,77 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до статей 79, 80 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно з частиною другою статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Як установлено статтею 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). У рішенні по справі «Мамчур проти України» від 16 липня 2015 року (заява № 10383/09) Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте основні інтереси дитини є надзвичайно важливими (параграф 100). Згідно із ч.1 ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" від 26 квітня 2001 року кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Право на участь у вихованні дитини мають як матір, так і батько. Із наданих суду доказів, судом установлено, що відповідач 1, приймаючи спірне розпорядження, діяв в межах чинного законодавства, з урахуванням законних прав та інтересів батьків та дитини. Порушення процедури розгляду органом опіки та піклування заяви [PERSON] про визначення способу його участі у вихованні дитини судом не встановлено. Вказаний графік не несе негативні наслідки для дитини, а навпаки надає можливість обом батькам виховувати дитину, бачитись з нею та приймати участь у її виховані, а його скасування призведе до порушення прав батька, який має право на зустрічі з дитиною, є логічним і обгрунтованим . Варто звернути увагу, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Доводи позивача щодо неналежного повідомлення її про час розгляду заяви батька про його участь у вихованні малолітньої дочки спростовуються матеріалами справи. Як убачається із актів спеціалістів Служби у справах дітей та сім`ї, висновку Служби у справах дітей та сім`ї про визначення участі батька у вихованні дитини, 27 жовтня 2022 року, відбулося засідання на яке була запрошена позивач, однак вона не з`явилася. За результатами засідання було прийнято рішення про винесення цього питання на розгляд комісії з питань захисту прав дитини. Про дату засідання комісії позивач була повідомлена через оператора АТ «Укрпошта» та за допомогою електронного листування у месенджері. Крім того, 31 жовтня 2022 року спеціаліст Служби у справах дітей та сім`ї у телефонному режимі повідомив позивача про засідання комісії, призначене на 02 листопада 2022 року (том 1, а.с.140-141), що не заперечує позивач та її представник. Таким чином, позивачу було відомо про розгляд заяви [PERSON] та, враховуючи термін розгляду заяви протягом майже двох місяців, позивач не була позбавлена можливості ознайомитись з матеріалами заяви, подати свої заперечення та письмові пояснення. Позивач не надала суду належних доказів того, що спілкування батька з дитиною шкодитиме її нормальному вихованню та розвитку. Крім того, позивач не довела, що встановлений порядок участі батька у вихованні дитини порушує її інтереси. Отже, не заслуговують на увагу доводи позивача про те, що оспорюваним розпорядженням порушено права дитини та її права як матері. Принцип змагальності тісно пов`язаний з процесуальною рівністю сторін і забезпечує повноту фактичного й доказового матеріалу, наявність якого є важливою умовою з`ясування обставин справи. Відповідно до вказаного принципу, особи, зацікавлені в результаті справи, вправі відстоювати свою правоту у спорі шляхом подання доказів; участі у дослідженні доказів, наданих іншими особами шляхом висловлення своєї думки з усіх питань, що підлягають розгляду у судовому засіданні. Змагальність є різновидом активності зацікавленої особи (сторони). Особи, які беруть участь у справі, вправі вільно розпоряджатися своїми матеріальними і процесуальними правами й активно впливати на процес з метою захисту прав і охоронюваних законом інтересів. Суд, встановивши характер спірних правовідносин, дослідивши наявні у справі докази, враховуючи рівні права батьків на участь у вихованні дитини та виходячи з найкращих інтересів малолітньої дитини, прийнявши до уваги її вік, врахувавши висновок Служби у справах дітей Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації від 27 жовтня 2022 року № 101/146/ВП-190, вимоги статей 157, 158 СК України, дійшов висновку про відсутність підстав для визнання оспорюваного розпорядження незаконним. Оскільки підстав для скасування оспорюваного розпорядження Дарницької районної у місті Києві державної адміністрації від 23 листопада 2022 року № 515 «Про визначення участі батька у вихованні його дитини» встановлено не було, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову. ІV. Розподіл судових витрат між сторонами. За змістом статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що у задоволенні позову відмовлено, судові витрати позивача не відшкодовуються відповідачами. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed