Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-25 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог та заперечень відповідача. Представник позивача ПАТ АБ "УкргазБанк"\~Старенко Т.М. звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на\~користь ПАТ Акціонерний банк "УкргазБанк" 3 % річних за прострочення виконання грошових зобов`язань зі сплати кредиту за процентів за Кредитним договором № 337/09/М7 від 24.07.2008 року та рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 01.11.2010 року по справі № 2-571/2010 за період з 24.02.2019 року по 23.02.2022 року в сумі 6018,66 доларів США; понесені у справі судові витрати в розмірі 3301,41 гривень. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що між ВАТ Акціонерний банк "УкргазБанк" та [PERSON] було укладено кредитний договір № 337/09/М7 від 24 липня 2008 року, відповідно до якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 65000,00 доларів США на строк з 24.07.2008 року по 23.07.2023 року, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитними коштами згідно з умовами кредитного договору, виходячи із 14,3 % річних. У зв`язку з порушенням позичальником умов кредитного договору рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 01.11.2010 року у справі № 2-571/2010 стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором у сумі 69892,04 доларів США. У відповідності до ч. 4 ст. 82 ЦІІК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини щодо укладення відповідачем вищезазначеного кредитного договору, щодо отримання кредитних коштів за цим кредитним договором, щодо порушення умов нього кредитного договору, щодо наявності заборгованості за цим кредитним договором встановлено рішенням суду, а тому дані обставини доказуванню не підлягають. Вказане судове рішення було виконано частково, заборгованість у повному обсязі не сплачена. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором на суму несплаченої відповідачем заборгованості за цим кредитним договором, що включає кредит та проценти, позивачем нараховане: три проценти річних за період з 24.02.2019 року по 23.02.2022 року в розмірі 6018,66 доларів США. У зв`язку з чим представник позивача просить стягнути з відповідача вказану заборгованість та витрати по сплаті судового збору. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 20.12.2022 року цивільний позов прийнято до розгляду та відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 01.12.2023 року відмовлено представнику відповідача [PERSON] адвокату Ворон А.І. в задоволенні клопотання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, а також у задоволенні клопотання про витребування доказів та призначено цивільну справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін Заяви (клопотання) учасників справи. Представник позивача в судове засідання не з`явився, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Представник відповідача\~адвокат Ворон\~А.І.\~в судове засідання не з`явився, просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. 23 серпня 2023 року до суду від представника відповідача адвоката Ворона А.І. надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник просив відмовити в задоволенні позовних вимог та на обґрунтування відзиву зазначив, що позивачем не доведено розміру заборгованості вдповідача, що є основою для нарахування 3% річних. Обґрунтовуючи актуальну суму боргу відповідача, позивачем надано лише фрагментарну виписку по особовому рахунку, зі змісту якої вбачається, що у рамках виконавчого провадження із виконання рішення суду від 01.11.2010 р. від Дніпровського ВДВС надійшла лише грошова сума у розмірі 3 018,05 дол.США, будь-які інші відомості щодо виконання рішення суду відсутні. Тобто, позивач, звертаючись із даним позовом, не надав суду жодних доказів того, що він отримував на виконання рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 01.11.2010 року виконавчий лист, та зазначений виконавчий лист пред`являвся ним до примусового виконання за період з 01.11.2010 року по 09.11.2022 року, в той же час як такі обставини входять до предмета доказування у даній справі. Надана позивачем фрагментарна виписка не може бути належним доказом по справі, оскільки не може категорично підтвердити обставини виконавчого провадження щодо примусового виконання рішення суду, розмір боргу відповідача на момент закінчення виконавчого провадження, підставу закінчення виконавчого провадження, обставини щодо реалізації предмету іпотеки. Зазначив, що позивач навмисно замовчує перед судом той факт, що ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 01.12.2021 р. позивачу було відмовлено у задоволенні заяви про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку на його пред`явлення. Судом встановлено, що Заявником не наведено причин, які є поважними та давали підстави для поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання. При цьому, судом встановлено, що банком вже отримувався дублікат виконавчого листа ще 07.12.2012 року. Вважає, що звертаючись до суду із даним позовом, кредитор ПАТ КБ «Укргазбанк» допускає ситуацію, за якої він, вже не маючи можливості примусово стягнути основне зобов`язання боржника [PERSON] за кредитом, встановлене рішенням суду у розмірі 69892,04 дол. США, в той же час пред`являє позов про стягнення 3 % річних та інфляційних втрат, що становить 6018,66 дол.США відповідно, тобто суму, що дорівнює майже 10% суми основного боргу, та у подальшому кожні три роки може заявляти подібні позовні вимоги, які на переконання позивача мають бути задоволені судом. 01 листопада 2023 року через систему "Електронний суд" до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, згідно якої представник просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. На обґрунтування зазначає, що позивачем надано виписку по рахунку відповідача за період з 01.11.2010 року по 12.10.2022 року, згідно якої за цей період в рахунок погашення заборгованості [PERSON] , що була стягнута рішенням Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська від 01.11.2020 року по справі № 2-571/2010 в погашення заборгованості за кредитним договором № 337/09/М7 від 24.07.2008 року надійшло 3018,05 доларів США. Зазначає, що позовними вимогами є стягнення 3% річних за невиконання грошового зобов`язання за Кредитним договором, що встановлено рішенням Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська від 01.11.2020 року. Одночасно, строки позовної давності про стягнення заборгованості кредиторів до боржників не є пропущеними за період з 03.04.2017 року по 02.04. 2020 року. Таким чином вважає, що АБ «УКРГАЗБАНК» пред`явив позовні вимоги про стягнення з відповідачів 3% річних та інфляційних втрат за період з 24.02.2019 року по 19.12.2021 року, тобто з дотриманням строку позовної давності. Таким чином, твердження, що наведені у відзиві на позовну заяву представника відповідача, є хибними. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що між Відкритим акціонерним товариством акціонерний банк «Укргазбанк», правонаступником якого є ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО АКЦІОНЕРНИЙ БАНК «УКРГАЗБАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 337/09/М7 від 24 липня 2008 року, що підтверджується копією кредитного договору, додатком №1 до договору, розрахунком, додатковою угодою № 1 до кредитного договору від 10.08.2009 року. Відповідно до п.п. 1.1 Кредитного договору Банк надав Позичальнику кредит у сумі 65 000,00 доларів США строком з 24 липня 2008 року по 23 липня 2023 року, із сплатою Позичальником процентів за користування кредитом, виходячи із 14,3% річних. На залишок простроченої заборгованості за кредитом проценти нараховуються, виходячи із процентної ставки, збільшеної на 1 % річних, починаючи з дня виникнення простроченої заборгованості (п. 3.1.10). Позичальник зобов`язався здійснювати повернення кредиту та процентів за користування кредитом, виходячи з процентної ставки, зазначеної в п. 1.1 цього договору, на рахунок, відкритий в АБ «УКРГАЗБАНК» щомісячно з 1 -ого по 10-е число кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту, за ануітетною схемою погашення кредиту, що становить 878,77 доларів США, та в останній місяць 921,73 доларів США (п. 3.3.3). У зв`язку з невиконанням [PERSON] договірних зобов`язань за Кредитним договором, АБ «УКРГАЗБАНК» вимушений був звернутися до Дніпровсього районного суду м.Дніпродзержинська з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості за Кредитним договором. 01.11.2010 року рішенням Дніпровсього районного суду м. Дніпродзержинська по справі №2-571/2010, що набрало законної сили, стягнуто з [PERSON] на користь АБ «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором у сумі 69892,04 доларів США та пеню за невиконання грошового зобов`язання в розмірі 9713,00 грн. Сплата заборгованості згідно рішення Дніпровсього районного суду м. Дніпродзержинська від 01.11.2010 року по справі № 2-571/2010 на користь АБ УКРГАЗБАНК» було здійснено частково, що підтверджується випискою по рахунку відповідача. Заборгованість у повному обсязі до цього часу не сплачена. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором на суму несплаченої відповідачем [PERSON] заборгованості за кредитним договором, що включає кредит та проценти, нараховані три проценти річних за період з 24.02.2019 року по 23.02.2022 року у розмірі 6018,66 доларів США . Оцінка судом доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом. Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Частиною першою статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до частини першої статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно із частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідник норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Так, у Постанові Верховного Суду у складі Великої Палати від 11.04.2018 у справі №758/1303/15- ц надано висновки про правильне застосування норм права, де зазначено наступне: «Стаття 625 ЦК України визначає загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання. Тобто, дія цієї статті поширюється на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, що регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. За змістом статей 524, 533-535, 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у гривневому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь яке зобов`язання, в якому право кредитора вимагати від боржника виконання певних дій кореспондує обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора.». За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК України нарахування трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки це є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору. Таким чином, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Аналогічний висновок Великої Палати Верховного Суду викладений у постанові від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц. За правилом ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами. Враховуючи, що рішення суду є обов`язковим, зокрема, й для відповідача, та з огляду на те, що відповідач порушив грошове зобов`язання з виплати суми заборгованості, у позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення у вигляді стягнення трьох процентів річних відповідно до статті 625 ЦК України. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.11.2019 у справі № 127/15672/16- д вказано наступне: «Відповідно до висновків, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, від 4 липня 2018 року у справі №310/11534/13-ц, від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16- ц, якщо банк використав право вимоги дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України, то такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом. Кредитодавець втрачає право нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку у разі пред`явлення вимоги до позичальника про дострокове погашення боргу на підставі станіті 1050 ЦК України. Разом з тим, права та інтереси кредитодавця в таких правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов 'язання.». У постанові Верховного Суду від 06.08.2018 у справі №361/7939/2015ц вказано, що суд в оцінці обґрунтованості вимог позивача виходить з того, що зволікання відповідача з виконанням рішення суду, що набрало законної сили, призвело до девальвації (знецінення) грошових коштів, стягнутих з нього судовим рішенням, та інших втрат, а отже, позивач вправі вимагати від відповідача сплати не тільки суми боргового зобов`язання, що набуло грошового виразу, а й з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох процентів річних. Отже, у зв`язку з простроченням відповідачем виконання грошового зобов`язання, що пов`язано з невиконанням ним рішення суду про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором, відповідно до частини другої статті 625 ЦК України відповідач зобов`язаний окрім суми боргу також сплатити три проценти річних від простроченої суми. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором на суму несплаченої відповідачем заборгованості за цим кредитним договором, що включає кредит та проценти, нараховані три проценти річних за період з 24.02.2019 року по 23.02.2022 року у розмірі 6018,66 доларів США . Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно до ст.141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Отже, з відповідача на користь позивача також необхідно стягнути сплачений при подані позовної заяви до суду судовий збір у розмірі 3301,41 гривень.

Outcome: approved