Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-14 00:00:00

І. СУТЬ СПРАВИ 1.1. 06.07.2023 [PERSON] звернувся до Корольовського районного суду міста Житомира із позовом до [INFO] (в/ч [NUMBER] ), в якому просив: стягнути з [INFO] (в/ч [NUMBER] ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача моральну шкоду в сумі 100 000 грн. 1.2. Поданий позов обґрунтовувався тим, що працівниками відповідача відносно позивача було складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення серії ЧЦП №237112 від 06 червня 2022 року, за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП. Постановою Іванківського районного суду Київської області від 06.07.2022 у справі №366/625/22 (яка набрала законної сили 19.07.2022) провадження в справі про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП закрито за відсутністю в діях позивача складу адміністративного правопорушення. Разом з тим, рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 24.11.2022 у справі №240/15716/22, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 16.03.2023, позов [PERSON] до [INFO] , про визнання протиправним та скасування наказів - задоволено частково. Як стверджує позивач, у зв`язку з незаконним притягненням його до адміністративної та дисциплінарної відповідальності останньому довелося пережити тяжкі душевні страждання, ототожнення з наркоманом серед колег та знайомих, призвело до погіршення стосунків з колегами, сусідами, друзями. Проходження медичних освідувань, надання пояснень, перебування у статусі особи яку притягують до відповідальності принизило честь та гідність позивача, у зв`язку з чим позивач звернувся з даним позовом до суду. ІІ. ПРОЦЕДУРА та ПОЗИЦІЇ СТОРІН 2.1. 17.07.2023 ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира відкрито провадження у справі №296/6469/23, яку призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 2.2. 28.08.2023 від представника відповідача засобами поштового зв`язку надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній просив позовну заяву [PERSON] залишити без задоволення (а.с.20-28). Разом з тим, даний відзив не може бути прийнятий судом до уваги, оскільки не містить підпису уповноваженої особи відповідача. 2.3. 08.11.2023 на електронну адресу суду від позивача надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності (а.с.36-37). 2.4. У судовому засіданні 15.02.2024 представник відповідача [PERSON] позовні вимоги не визнав, просив відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що протокол про адміністративне правопорушення був складений відносно позивача в рамках чинного законодавства. Оскільки постановою Іванківського районного суду Київської області від 06.07.2022 у справі № 366/625/22 провадження у справі закрито, вказане спростовує твердження позивача про притягнення його до адміністративної відповідальності. Крім того, на позивача не було накладено адміністративне стягнення і не застосовано жодних превентивних заходів. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ та ДОКАЗИ НА ЇХ ПІДТВЕРДЖЕННЯ 3.1. [PERSON] є військовослужбовцем та 04.03.2022 солдата [PERSON] зараховано на військову службу за призовом під час мобілізації до списків особового складу військової частини та поставкою на всі види забезпечення, що підтверджується копією тимчасового посвідчення військовозобов`язаного № [NUMBER] та витягом з наказу начальника [NUMBER] прикордонного загону Державної прикордонної служби України №85-ОС від 04.03.2022 (а.с.5, 29). 3.2. Провадження у справі про притягнення [PERSON] , [INFO] , до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, що підтверджується постановою Іванківського районного суду Київської області від 06.07.2022 у справі №366/625/22 (а.с.6-7). 3.3. Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 16.03.2023 у справі №240/15716/22 апеляційну скаргу [INFO] ( в/ч [NUMBER] ) залишено без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 15.12.2022 у справі №240/15716/22 без змін (а.с.9-12). ІV. НОРМИ ПРАВА, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ 4.1. Згідно статті 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Частиною 2 цієї статті встановлено, що моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. 4.2. Стаття 1167 Цивільного кодексу України передбачає, що моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. 4.3. За змістом ст. 1173 Цивільного кодексу України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, а також незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів. V. ОЦІНКА та МОТИВИ СУДУ 5.1. Спір між сторонами стосується відшкодування завданої моральної шкоди. 5.2. У справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» (п. 64, заява N 40450/04, від 15 жовтня 2009) Європейський суд з прав людини зазначив, що засіб юридичного захисту, якого вимагає стаття 13, має бути "ефективним" як з практичної, так і з правової точки зору, тобто таким, що або запобігає стверджуваному порушенню чи його повторенню в подальшому, або забезпечує адекватне відшкодування за те чи інше порушення, яке вже відбулося. 5.3. Таким чином, відшкодування шкоди, зокрема й моральної, за порушення прав людини є одним із ефективних засобів юридичного захисту. 5.4. Отже, під час вирішення спорів про відшкодування шкоди доказуванню підлягають: а) наявність шкоди; б) незаконність рішень (дій, бездіяльність) наявність заподіювача шкоди; в) причинний зв`язок між шкодою та прийняттям незаконних рішень (дій, бездіяльності) заподіювачем. Наявність чи відсутність вини заподіювача в даному випадку правового значення не має. 5.5. Виходячи із загальних засад доказування, у справах про відшкодування моральної шкоди, завданої органами державної влади та органами місцевого самоврядування, позивач повинен довести, які саме дії (рішення, бездіяльність) спричинили страждання чи приниження, яку саме шкоду вони заподіяли і який її розмір. 5.6. При цьому слід враховувати, що порушення прав людини чи погане поводження із нею з боку суб`єктів владних повноважень завжди викликають негативні емоції. Проте, не всі негативні емоції досягають рівня страждання або приниження, які заподіюють моральну шкоду. Оцінка цього рівня залежить від усіх обставин справи, які свідчать про мотиви протиправних дій, їх інтенсивність, тривалість, повторюваність, фізичні або психологічні наслідки та, у деяких випадках, стать, вік та стан здоров`я потерпілого. 5.7. У справах про відшкодування моральної шкоди, завданої органом державної влади або органом місцевого самоврядування, суд, оцінивши обставин справи, повинен встановити чи мали дії (рішення, бездіяльність) відповідача негативний вплив, чи досягли негативні емоції позивача рівня страждання або приниження, встановити причинно-наслідковий зв`язок та визначити співмірність розміру відшкодування спричиненим негативним наслідкам. При цьому, в силу ст. 1173 ЦК України шкода відшкодовується незалежно від вини відповідача, а протиправність його дій та рішень презюмується 5.8. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. 5.9. Здійснення провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, яка в подальшому закрита судом за відсутністю складу адміністративного правопорушення, може свідчити про незаконні дії посадових осіб, які ініціювали та здійснювали вказане провадження (складання протоколу, отримання пояснень та інше). 5.10. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. 5.11. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 лютого 2020 року у справі № 640/16169/17 (провадження № 61-15393св18), зазначено, що: «здійснення провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, яка в подальшому закрита судом за відсутністю складу адміністративного правопорушення, свідчить про незаконні дії посадових осіб, які ініціювали та здійснювали вказане провадження (складання протоколу, затримання особи, отримання пояснень та інше). Відшкодування моральної шкоди провадиться незалежно від того, чи застосувались з боку держави будь-які заходи примусу, чи було понесено особою витрати на погашення штрафу, накладеного судом». Аналогічний правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 07 вересня 2022 року у справі № 289/2110/21. 5.12. На підтвердження своїх вимог позивачем надано постанову Іванківського районного суду Київської області від 06.07.2022 у справі №366/625/22 (яка набрала законної сили 19.07.2022), якою провадження в справі про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. 5.13. У мотивувальній частині постанови Іванківського районного суду Київської області від 06.07.2022 у справі №366/625/22 вказано, що: «06 червня 2022 року близько 11 год. 30 хв. було встановлено, що солдат [PERSON] перебував на місці несення служби в стані наркотичного сп`яніння. Згідно протоколу медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння від 06.06.2022 року КНП ІСР «Іванківська ЦРЛ», за результатами тесту для виявлення 10 наркотиків «SNIPER 10» встановлено діагноз "Наркотичне сп`яніння», наявність в організмі наркотичної речовини «марихуана»». «Як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП складеного відносно [PERSON] , останній 06 червня 2022 року близько 11 год. 30 хв. перебував на місці несення служби в стані наркотичного сп`яніння. Даний факт підтверджується протоколом медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння від 06.06.2022 КНП ІСР «іванівська ЦРЛ», за результатами тесту для виявлення 10 наркотиків «SNIPER 10» встановлено діагноз "Наркотичне сп`яніння», наявність в організмі наркотичні наркотичної речовини «марихуана». При цьому, у додатках до протоколу про адміністративне правопорушення відсутні належні та допустимі докази, що [PERSON] 06 червня 2022 року близько 11 год. 30 хв. перебував на місці несення служби в стані наркотичного сп`яніння. Відповідно до п.п. 7, 9, 15 Інструкції проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове використання в закладах охорони здоров`я для проведення лабораторних досліджень вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ, підтверджується сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду. Інструкцією до даного тесту встановлено, що дані, отримані в результаті тестування, є лише попереднім якісним результатом. Для отримання заключного результату необхідно використовувати більш специфічний альтернативний метод. Заключний діагноз повинен бути встановлений лікарем після оцінки всіх клінічних та лабораторних даних. Отже, висновок щодо результатів медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння, було зроблено виключно на підставі застосування експрес-тесту "SNIPER-10", який надав лише попередній результат і потребував обов`язкового підтвердження іншими методами, що в свою чергу зроблено не було. За результатами повторного медичного обстеження, яке проводилося 06 червня 2022 року о 19 годині 30 хвилин в КНП «Київська міська наркологічна клінічна лікарня «Соціотерапія», за рахунок [PERSON] було встановлено діагноз «Тверезий(Наркотичне сп`яніння)», що підтверджується протоколом медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння від 10.06.2022 року, виданого КНП «Київська міська наркологічна клінічна лікарня «Соціотерапія»». «Враховуючи вищевикладене, а також докази, які спростовують те, що [PERSON] вчинив правопорушення за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, суд приходить до висновку, що в діях [PERSON] відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, а провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення». 5.14. Крім того, позивачем подано постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 16.03.2023 у справі №240/15716/22 мотивувальною частиною якої встановлено, що «суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання протиправними і скасування наказів начальника [INFO] «Про результати службового розслідування» від 23 червня 2022 року №528-АГ, та «Про позбавлення військовослужбовця премії» від 25 червня 2022 року №273-ОС.» 5.15. Частиною 5 ст. 82 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи. 5.16. Факти встановлені постановами Іванківського районного суду Київської області від 06.07.2022 у справі №366/625/22 та Сьомого апеляційного адміністративного суду від 16.03.2023 у справі №240/15716/22 є преюдиційними і ґрунтуються на правовій властивості законної сили судового рішення і визначається його суб`єктивними і об`єктивними межами, за якими сторони та інші особи, які брали участь у справі, не можуть знову оспорювати в іншому процесі встановлені судовим рішенням у такій справі правовідносини. 5.17. Преюдиційні обставини є обов`язковими для суду, який розглядає справу, що забезпечує єдність судової практики. 5.18. А тому, суд приходить до висновку про доведеність позивачем факту незаконного притягнення до адміністративної відповідальності, у зв`язку із закриттям справи про адміністративне правопорушення за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення. 5.19. У зв`язку із незаконним притягненням до адміністративної відповідальності позивач вимушений був змінити звичний спосіб життя, зазнати душевних страждань. 5.20. Позивачем доведено факт наявність шкоди, незаконного рішення заподіювача шкоди; причинний зв`язок між шкодою та прийняттям незаконних рішень заподіювачем, а тому суд вважає, наявними підстави для стягнення моральної шкоди. 5.21. При цьому, Європейський суд з прав людини зауважив, що оцінка моральної шкоди за своїм характером є складним процесом, за винятком випадків, коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, § 62, ЄСПЛ від 12 липня 2007 року). 5.22. При визначенні розміру моральної шкоди суд враховує факти незаконне притягнення позивача до адміністративної відповідальності, характер та обсяг моральних страждань, яких зазнав [PERSON] внаслідок дій службових осіб [INFO] (в/ч [NUMBER] ), а саме: незаконне ототожнення з наркоманом серед колег та знайомих, погіршення стосунків із колегами, сусідами, друзями, втрати премії, проходження медичних освідувань, надання пояснень, приниження честі та гідності, пошук адвоката, збір необхідних доказів, відвідування судових засідань, невимушені витрати, відсутність будь-яких інших доказів, крім постанов Іванківського районного суду Київської області від 06.07.2022 у справі №366/625/22 та Сьомого апеляційного адміністративного суду від 16.03.2023 у справі №240/15716/22. 5.23. Водночас, ураховуючи вимоги розумності та справедливості, суд вважає, що заявлений позивачем розмір моральної шкоди в 100 000 грн. є завищеним, у зв`язку з чим вважає, що за встановлених обставин достатньою справедливою компенсацією для позивача є стягнення на його користь моральної шкоди у розмірі 5 000 грн. 5.24. Крім того, суд враховує правові висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 27.11.2019, № 242/4741/16-ц … держава бере участь у справі як відповідач через відповідні органи державної влади, зазвичай, орган, діями якого завдано шкоду. Разом з тим залучення або ж незалучення до участі у таких категоріях спорів ДКС України чи її територіального органу не впливає на правильність визначення належного відповідача у справі, оскільки відповідачем є держава, а не ДКС України чи її територіальний орган. 5.25. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню частково шляхом стягнення моральної шкоди саме з Державного бюджету України. VI. ЩОДО СУДОВИХ ВИТРАТ 6.1. У зв`язку із задоволенням позову з державного бюджету на користь позивача підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору в розмірі 1 073,60 грн.

Outcome: partial