Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-19 00:00:00

В обґрунтування поданої заяви [PERSON] вказав, що йому на підставі договору купівлі-продажу серії ААА № 599285, посвідченого 15 жовтня 1996 року державним нотаріусом Другої Харківського району державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за № 3-1851, належить житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, розташованими за адресою: [ADDRESS] . Своє право власності на підставі вказаного договору він, [PERSON] , зареєстрував в КП «Люботинське БТІ» 25 жовтня 1996 року, та згодом навіть отримав нову книгу для реєстрації місця проживання громадян у вказаному житловому будинку замість старої книги. З часу укладення договору купівлі-продажу він проживає у придбаному будинку та зареєстрований в ньому з 12 листопада 1996 року. Але при зверненні до землевпорядної інформації з метою виготовлення технічної документації щодо земельної ділянки, на якій знаходиться його житловий будинок, заявник отримав відмову щодо укладення відповідного договору, оскільки його прізвище та по батькові в договору купівлі-продажу та національному паспорті відрізняються. Через це заявник не може реалізувати своє право на приватизацію земельної ділянки. В зв`язку з вищевикладеним він вимушений був звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності йому правовстановлюючого документу на житловий будинок. Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явився, але подав до суду заяву, в якому підтримав заяву та просив її задовольнити, а також просила розглянути справу за його відсутності. Представник заінтересованої особи Харківської районної державної нотаріальної контори Харківської області в судове засідання не з`явився, хоча про день, час і місце розгляду заінтересована особа повідомлялася у належний спосіб. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до положень п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно зі свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданим Карачинарською селищною радою Шаумяновського району Азербайджанської РСР, [INFO] в м Карачинар Азербайджанської РСР народився [PERSON] . 16 липня 1986 року чоловік на ім`я [PERSON] , який народився [INFO] в м Карачинар Азербайджанської РСР, уклав шлюб з [PERSON] , якій після укладення шлюбу присвоєне прізвище « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER] , виданим 16 липня 1986 року Ленінським відділом ЗАГС м. Харкова. На бланку свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] був зроблений запис про видачу Люботинським МВ УМВС на підставі цього свідоцтва паспорту серії [NUMBER] від 07 жовтня 1997 року. Також заявником було подано до суду копію національного паспорту серії [NUMBER] , виданого Люботинським МВ ГУМВС України в Харківській області 17 вересня 1997 року, в якому ім`я особи, якій виданий такий документ, українською мовою зазначено як [PERSON] , який народився [INFO] в м Карачинар, Азербайджан, та в якому є відмітка про реєстрацією місця проживання за адресою: [ADDRESS] , з 12 листопада 1996 року. В цьому ж паспорті є відмітка, яка підтверджує те, що [PERSON] перебуває в шлюбі з [PERSON] , який був зареєстрований 16 липня 1986 року в Ленінському відділі ЗАГС м. Харкова. Водночас заявник подав до суду копію будинкової книги для реєстрації місця проживання громадян за адресою: [ADDRESS] , в якій в розділі І міститься запис про видачу такої книги власнику житлового будинку, чиє ім`я російською мовою вказано як « [PERSON] ». Навпроти ім`я власника зроблено примітку про те, що право власності на житловий будинок за вказаною вище адресою зареєстровано в БТІ за № 6874 від 25 січня 1996 року. В будинковій книзі також містяться записи про те, що чоловік на ім`я російською мовою « [PERSON] », який народився [INFO] в м Карачинар, Азербайджан, зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , починаючи з 12 листопада 1996 року, за паспортним документом [NUMBER] , виданим Люботинським МВ ГУМВС України в Харківській області 17 вересня 1997 року. З наступного запису в будинковій книзі вбачається, що в житловому будинку за тією ж самою адресою зареєстроване постійне місце проживання жінки на ім`я російською мовою « [PERSON] », якій був виданий паспорт [NUMBER] від 07 жовтня 1997 року Люботинським МВ ГУМВС України в Харківській області. З наведеного суд робить висновок, що в житловому будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , проживають, починаючи з 12 листопада 1996 року, заявник [PERSON] та його дружина [PERSON] , і що будинкова книга для реєстрації місця проживання громадян за вказаною адресою уповноваженими державними органами була видана саме заявнику [PERSON] , якого на той час вважали власником житлового будинку. Згідно з текстом договору купівлі-продажу житлового будинку, складеного українською мовою, посвідченого 15 жовтня 1996 року державним нотаріусом Другої Харківського району державної нотаріальної контори, реєстровий № 3-1851, [PERSON] продала [PERSON] житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] . На примірнику цього договору Люботинським БТІ був запис № 6874 від 25 січня 1996 року про реєстрацію права власності на житловий будинок в цілому на ім`я власника, чиє прізвище, ім`я та по батькові вказані російською мовою як « [PERSON] ». Аналізуючи зміст договору купівлі-продажу та спосіб його виготовлення, суд приходить до висновку, що для формування тексту цього договору була використана друкарська машинка, в якій клавіатура була виготовлена з використанням літер російського алфавіту, що унеможливлювало на той час друкування літери «Є». Також слід взяти до уваги, що з великою вірогідністю на час укладання цього договору особу покупця було підтверджено паспортом громадянина СРСР, в якому ім`я було вказано російською мовою як « [PERSON] », адже заявник [PERSON] паспорт громадянина України отримав лише 17 вересня 1997 року. В сукупності це й призвело до написання прізвища та по батькові покупця з помилками під час перекладу на українську мову. Отже, підсумовуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що заявник [PERSON] , особа якого підтверджується паспортом [NUMBER] , виданим Люботинським МВ ГУМВС України в Харківській області 17 вересня 1997 року, та особа на ім`я [PERSON] , зазначена покупцем в договорі купівлі-продажу житлового будинку, посвідченому 15 жовтня 1996 року державним нотаріусом Другої Харківського району державної нотаріальної контори за реєстр. № 3-1851, є одним й тим самим чоловіком. Від так, саме [PERSON] належить правовстановлюючий документ - договір купівлі-продажу житлового будинку, посвідчений 15 жовтня 1996 року державним нотаріусом Другої Харківського району державної нотаріальної контори, реєстровий № 3-1851. З огляду на викладене, суд задовольняє заяву в повному обсязі.

Outcome: approved