Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-25 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. 30.01.2024 представник позивача - адвокат Омельчук М.М. звернувся до Малинського районного суду Житомирської області з позовом до відповідача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Предметом позову є визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису №80319 від 12.06.2021, вчиненого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк Оленою Василівною про стягнення із [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованості за кредитним договором у розмірі 19665,26 грн. Підставою позовних вимог є те, що між [PERSON] та АТ «Укрсоцбанк» 04.06.2013 було укладено Кредитний договір №0400\\023970-ZP, правонаступником усіх прав та обов`язків якого було ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА», а в подальшому ТОВ «Вердикт Капітал». У зв`язку з порушенням позивачем строків погашення заборгованості за кредитним договором №0400\\023970-ZP, 12.06.2021 приватним нотаріусом Києво-Святошинського районногонотаріального округу Київської області Грисюк О.В. було вчинено виконавчий напис №80319, за яким із [PERSON] підлягає до стягнення сума у загальному розмірі 20315,26 грн. На підставі заяви відповідача приватним виконавцем виконавчого округу Житомирської області Клименюком А.М. 06.12.2021 було відкрито виконавче провадження №67789278 щодо стягнення із [PERSON] заборгованості за кредитним договором, а 03.02.2022 винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Представник позивача вважає, що нотаріус не дотримався вимог законодавства, яким врегульовано процедуру та порядок вчинення виконавчих написів нотаріусом на документах, а саме: не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості; даний виконавчий напис вчинено безпідставно на кредитному договорі, який не посвідчений нотаріально. Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 05.02.2024 позов прийнято до розгляду та відкрито провадження, визначено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання призначено на 15 годину 30 хвилин 26.02.2024. Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, представник позивача звернувся до суду із заявою про розгляд справи без його участі та позивача, позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, 26.02.2024 до канцелярії суду від генерального директора ТОВ «Вердикт Капітал» надійшов відзив на позов та клопотання про зменшення витрат на правову допомогу. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, у судове засідання не з`явились, про розгляд справи повідомлялись належно, про причини неявки суд не повідомили, із заявами та клопотаннями до суду не звертались. Суд, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розглядає справу у судовому засіданні за відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Позиція позивача та його представника Представник позивача - адвокат Омельчук М.М. звернувся до суду із заявою, в якій позовні вимоги підтримав повністю, просив задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві. Позиція відповідача Представник відповідача - генеральний директор ТОВ «Вердикт Капітал» Іжаковський О.В. у відзиві на позовну заяву просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Вказав, що здійснення виконавчого напису нотаріусом врегульовано ст. ст. 87, 88, 89 Закону України "Про нотаріат", Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів", а також вимогами Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, зареєстрованого в МЮ України 22 лютого 2012 року за № 282/20595. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо для вчинення виконавчого напису подані документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172. Крім того, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Встановлені судом обставини. 04.06.2013 між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] на підставі анкети-заяви був укладений кредитний договір за №0400\\023970-ZP (а.с.27). 12.06.2021 приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівноюна підставі статей 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, вчинено виконавчий напис №80319, згідно з яким звернено стягнення із [PERSON] за кредитним договором №0400\\023970-ZP від 04 червня 2013 року, укладеним з АТ «Укрсоцбанк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 2019-1 УСБ\\ВЕСТА від 28 січня 2019 року є ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА», правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 29-01\\19\\1 від 29 січня 2019 року є Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», заборгованості за період з 29 січня 2019 року по 24 травня 2021 року у розмірі 19665,26 грн, що складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту - 3356,51 грн, простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 8869,75 грн та строкової заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 7439 грн. За вчинення виконавчого напису з боржника стягнуто плату у розмірі 650 грн та загальна сума заборгованості, яка підлягає стягненню з [PERSON] становить 20315,26 грн (а.с.26). На підставі заяви про примусове виконання рішення (а.с.24) приватним виконавцем Виконавчого округу Житомирської області Клименюком А.М. 06.12.2021 було відкрито виконавче провадження №67789278 щодо стягнення із [PERSON] заборгованості та винесено постанову про стягнення з боржника основної винагороди (а.с.29-32), а 03.02.2022 постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію боржника (а.с.33). Ухвалою суду від 31.01.2024 у цивільній справі №283/331/24 зупинено стягнення у вищезазначеному виконавчому провадженні у якості заходу забезпечення позову (а.с.77-78). Оцінка аргументів сторін та норми права, застосовані судом. Між сторонами виник спір щодо визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Частиною 1 ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з частиною 1 статті 1 Закону України від 02 вересня 1993 року «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Статтями 87, 88 вищевказаного Закону визначено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно положень ст. 89 Закону України «Про нотаріат» у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають, витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення, розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса. Відповідно до положень п.13 постанови Пленуму Верховного Суду "Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні" при вирішення справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до Закону України "Про нотаріат" виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Пунктом 8 зазначеної вище постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі №826/20084/14 Постанову №662 визнано незаконною та нечинною в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Ухвалою Вищого адміністративного суду від 01.11.2017 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 залишено без змін. Постановою Великої Палати Верховного Суду у справі №910/10374/17 від 21.09.2021 визначено, що, оскільки, у судовому порядку Постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Таким чином, вчиняючи 12.06.2021 виконавчий напис №80319, приватний нотаріус Грисюк О.В. неправомірно керувалась пунктом 2 Переліку документів у редакції Постанови № 662, який на той час уже був нечинним згідно з постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14, резолютивна частина якої була опублікована в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21 березня 2017 року № 23. Зазначене вище дає підстави для визнання спірного виконавчого напису №80319 таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку із недотриманням приватним нотаріусом під час його вчинення вимог статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат». Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Розподіл судових витрат. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, а саме: сплачений позивачем судовий збір в розмірі 1816,80 грн. (1211,20 грн. - за подання позовної заяви про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та 605,60 грн. - за подання заяви про забезпечення позову). Щодо розміру судових витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, які підлягають до стягнення, суд зазначає наступне. Представник позивача просив стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 4000 грн. 26.02.2024 від директора ТОВ «Фінансова компанія «Вердикт Капітал» надійшло клопотання про зменшення витрат на правову допомоги адвоката, оскільки під час визначення суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (установлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру, тому просив відмовити у стягненні витрат на правничу допомогу. Крім того зазначив, що до позовної заяви не додано належних та допустимих документів, які б підтверджували оплату правничої допомоги, в тому числі документів, які б підтверджували перерахунок коштів адвокату в сумі 4000 грн. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом із тим, чинне цивільне процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. Згідно зі ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. До заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу представником позивача адвокатом Омельчуком М.М. додано Договір про надання правничої допомоги №01/24 від 12.01.2024 року, Додаткову угоду №1 до Договору про надання правничої допомоги №01/24 від 12.01.2024, а також платіжні інструкції про перерахування коштів [PERSON] адвокату Омельчуку М.М. Так, відповідно до Додаткової угоди №1 від 12.01.2024 до Договору правничої допомоги №01/24 від 12.01.2024 року визначено, що:гонорар послуг Адвоката з підготовки до складання позовної заяви про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, а саме - відрядження до приватного виконавця Клименюка А.М.для ознайомлення та отримання копій матеріалів виконавчого провадження №67789278 від 06.12.2021, становить 1000 грн з врахуванням транспортних витрат;гонорар послуг Адвоката зі складання вказаної позовної заяви про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанняю, сплати судового збору та подання її до суду першої інстанції складає суму в розмірі 2000 грн; гонорар послуг Адвоката зі складання заяви про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса складає суму в розмірі 500 (п`ятсот) грн; вартість послуг Адвоката по представництву інтересів Клієнтів в суді першої інстанції під час розгляду вказаної позовної заяви (в спрощеному судовому провадженні, враховуючи судову практику розгляду подібних позовних заяв) складає 500 (п`ятсот) грн під час всього часу судового провадження (відвідування суду першої інстанції, складання та подання заяв, клопотань, інші процесуальні дії в межах ЦПК України); загальна вартість виконаних робіт складає 4000 грн. Саме таку суму коштів сплатив позивач своєму представнику, що підтверджено платіжними інструкціями. Враховуючи надані представником позивача докази понесених позивачем судових витрат на правничу допомогу у їх співвідношенні до тривалості розгляду справи, складності правовідносин та обсягу вчинених представником позивача дій для забезпечення юридичного представництва інтересів [PERSON] , виходячи з принципів розумності, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу у сумі 3500 грн, оскільки в акті виконаних робіт до розрахунку взято представництво позивача адвокатом у судових засіданнях, фактично ж представник позивача не брав участі у судовому засіданні 26.02.2024, оскільки звернувся до суду із заявою про проведення засідання без його участі.

Outcome: approved