Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-14 00:00:00

Виконавчий комітет Іллінецької міської ради звернувся до суду з вказаним позовом, в якому зазначив, що на первинному обліку дітей, які залишились без батьківського піклування, дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування Служби у справах дітей Іллінецької міської ради перебуває малолітня [PERSON] , [INFO] , яка опинились в складних життєвих обставинах у зв`язку з тим, що мати ухиляється від виконання своїх обов`язків. На підставі рішення Іллінецького районного суду від 11 січня 2012 року у справі №2-1028 малолітню [PERSON] , [INFO] , було відібрано у матері [PERSON] , [INFO] . За інформацією з повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження від 09 листопада 2023 року №00042213803, відомості про батька дитини записані відповідно до ч. 1 ст.135 Сімейного кодексу України (за вказівкою матері). Відповідно до розпорядження Іллінецької районної державної адміністрації від 18 квітня 2012 року №153 «Про надання статусу дитини, позбавленої батьківського піклування [PERSON] » [PERSON] , [INFO] , надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Згідно розпорядження Іллінецької районної державної адміністрації від 14 травня 2012 року №190 «Про направлення малолітньої [PERSON] до Вінницького обласного спеціалізованого будинку дитини з ураженням центральної нервової системи та порушенням психіки» малолітню [PERSON] направлено на 1 рік до Вінницького обласного спеціалізованого будинку дитини з ураженням центральної нервової системи та порушенням психіки на повне державне утримання, у зв`язку із відібрання її у матері [PERSON] . Відповідно до розпорядження Іллінецької районної державної адміністрації від 27 вересня 2013 року № 241 «Про встановлення опіки над дитиною, позбавленою батьківського піклування, [PERSON] » над [PERSON] , [INFO] , було встановлено опіку та призначено опікуном її бабу - [PERSON] , [INFO] , жительку м. Іллінці Вінницької області. 05 липня 2022 року виконавчим комітетом Іллінецької міської ради було прийнято рішення №153 «Про негайне відібрання [PERSON] в її опікуна [PERSON] . Відповідно до наказу Вінницької районної військової адміністрації від 12 липня 2022 року №40 «Про припинення опіки над малолітньою дитиною, позбавленою батьківського піклування [PERSON] , [INFO] » [PERSON] , [INFO] , припинено опіку над малолітньою дитиною, позбавленою батьківського піклування [PERSON] , [INFO] . Наразі [PERSON] влаштовано в сімейні форми виховання. З моменту відібрання малолітньої дитини [PERSON] , а саме з 2012 року та по теперішній час [PERSON] не цікавилася життям дитини, жодного разу не зверталася до Служби у справах дітей Іллінецької міської ради, не намагалася вчинити жодних дій задля повернення дитини. Відповідно до рішення виконавчого комітету від 30 листопада 2023 року №289 «Про затвердження висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] » орган опіки і піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Відповідач своїх батьківських обов`язків не виконує, зокрема, обов`язку виховувати та утримувати доньку до досягнення повноліття, не виконує протягом тривалого часу та не здійснює жодних дій, спрямованих на їх виконання. Таким чином є всі підстави для позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої [PERSON] . Представник позивача виконавчого комітету Іллінецької міської ради в судове засідання не з`явилася, натомість міський голова подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав повністю, просить їх задовільнити та розглянути справу за відсутності їх представника, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомлена про час, дату та місце розгляду справи, в судове засідання повторно не з`явилася, не повідомивши суд причин своєї неявки, заяви та клопотання до суду від неї не надходили. Представник заінтересованої особи органу опіки та піклування Іллінецької міської ради Вінницького району Вінницької області Самофал О.В. в судове засідання не з`явилася, натомість подала до суду заяв, у в якій позовні вимоги підтримала повністю, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує, просить розглянути справу у її відсутність. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних у справі письмових доказів та, враховуючи положення ст. 280 ЦПК України, ухвалити у справі заочне рішення. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, розглянувши позовну заяву, дослідивши наявні у справі письмові докази, приходить до слідуючого висновку. Між сторонами виникли правовідносини, які ґрунтуються на вимогах ст. ст. 19, 150, 151-154, 164 - 166, 171 СК України, ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства». Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Так, судом встановлено, що відповідач по справі є матір`ю [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] (а.с.9), копією паспорта громадянина України відповідача [PERSON] (а.с.7). Відповідно до копії Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька, щодо актового запису про народження від 09 листопада 2023 року №00042213803, відомості про батька дитини [PERSON] записані відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України (за вказівкою матері) (а.с.8). На підставі рішення Іллінецького районного суду Вінницької області від 11 січня 2012 року у справі №2-1028 малолітню [PERSON] , [INFO] , було відібрано у матері [PERSON] , [INFO] (а.с.10,11). Відповідно до розпорядження Іллінецької районної державної адміністрації від 18 квітня 2012 року № 153 «Про надання статусу дитини, позбавленої батьківського піклування [PERSON] » [PERSON] , [INFO] , надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування (а.с.19). Згідно розпорядження Іллінецької районної державної адміністрації від 14 травня 2012 року №190 «Про направлення малолітньої [PERSON] до Вінницького обласного спеціалізованого будинку дитини з ураженням центральної нервової системи та порушенням психіки» малолітню [PERSON] було направлено на 1 рік до Вінницького обласного спеціалізованого будинку дитини з ураженням центральної нервової системи та порушенням психіки на повне державне утримання, у зв`язку із відібрання її у матері [PERSON] (а.с.18). Відповідно до розпорядження Іллінецької районної державної адміністрації від 27 вересня 2013 року № 241 «Про встановлення опіки над дитиною, позбавленою батьківського піклування, [PERSON] » над [PERSON] , [INFO] , було встановлено опіку та призначено опікуном її бабу - [PERSON] , [INFO] , жительку м. Іллінці Вінницької області (а.с.17). 05 липня 2022 року виконавчим комітетом Іллінецької міської ради було прийнято рішення №153 «Про негайне відібрання [PERSON] в опікуна», яким вирішено негайно відібрати [PERSON] в опікуна [PERSON] (а.с.12). Згідно наказу Вінницької районної військової адміністрації від 12 липня 2022 року №40 «Про припинення опіки над малолітньою дитиною, позбавленою батьківського піклування [PERSON] , [INFO] » [PERSON] , [INFO] , припинено опіку над малолітньою дитиною, позбавленою батьківського піклування [PERSON] , [INFO] . Наразі [PERSON] влаштовано в сімейні форми виховання. Згідно повідомлення начальника сектору поліцейської діяльності №1 відділу поліції №5 Вінницького районного УП ГУНП у Вінницькій області від 12 липня 2022 року №1664/228/1/05-22, [PERSON] , [INFO] , на протязі останніх 3 років за місцем реєстрації, [ADDRESS] , не проживає та не з`являється. Зі слів рідних фактичне місце проживання [PERSON] їм не відоме. До адміністративної відповідальності за останніх 2 (два) роки [PERSON] не притягувалась (а.с.13). Відповідно до повідомлення начальника відділу поліції № 3 Вінницького РУП ГУНП України у Вінницькій області від 22 листопада 2023 року № 2812/233/01-23, інформація щодо притягнення [PERSON] , [INFO] , до адміністративної чи кримінальної відповідальності відсутня, оскільки остання на протязі останніх років за місцем проживання відсутня та місце знаходження її не відоме (а.с.16). Відповідно до довідки-характеристики на [PERSON] , наданої виконавчим комітетом Іллінецької міської ради від 14 листопада 2023 року №03-16/1334 [PERSON] , [INFO] , згідно реєстру Іллінецької міської територіальної громади зареєстрована в [ADDRESS] . За адресою реєстрації місця проживання починаючи з 2015 року не проживає. За час проживання на території ради [PERSON] неодноразово притягувалася до адміністративної відповідальності за неналежне виховання своєї малолітньої дитини та вживання алкогольних напоїв в громадських місцях. Вела аморальний спосіб життя. Інші компрометуючі матеріали відносно [PERSON] до Іллінецької міської ради не надходили (а.с.15). Відповідно до рішення виконавчого комітету Іллінецької міської ради від 30 листопада 2023 року №289 «Про затвердження висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] » орган опіки і піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітньої дитини [PERSON] [INFO] . Нормами статей 150, 155 СК України встановлено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, проявляти у відношенні до неї батьківське піклування, зобов`язані виховувати та утримувати дитину до її повноліття. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Статтями 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини; на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини; батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до п. 2 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно положень ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», факт ухилення батька (матері) від виховання та утримання дітей може бути підтверджений письмовими доказами (актами, листами тощо), а також показаннями свідків. Відповідно до п. 16 зазначеної постанови, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно із ст.3 "Конвенції про права дитини", прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 р. (набрала чинності для України 27 вересня 1991 р.), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. У свою чергу відповідач будь-яких заперечень по суті позовних вимог суду не надав, своєї участі у судових засіданнях не забезпечив, що додатково підтверджує небажання приймати участь у житті своїх дітей. Враховуючи викладене вище, суд вважає, що має місце факт ухилення відповідачем [PERSON] від виконання батьківських обов`язків, оскільки остання протягом тривалого часу не бере участі у вихованні та утриманні дитини, не цікавиться нею, не піклується про фізичний, духовний і моральний розвиток дочки, проживає окремо від неї, наразі дитину влаштовано в сімейні форми виховання, виявляє байдужість до власної дитини та взагалі самоусунулась і не спілкується з нею. Таким чином, суд приходить до висновку про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] При цьому, суд зазначає, що відповідно до вимог ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Крім того, суд звертає увагу на те, що відповідно до статті 169 СК України, відповідач, у разі зміни поведінки, способу життя та обставин, що були підставою для позбавлення її батьківських прав, має право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Щодо вирішення питання про судові витрати, суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Таким чином, при зверненні до суду з позовною заявою про стягнення аліментів позивач судового збору не сплачував, оскільки за правилами визначеними статтею 5 Закону України «Про судовий збір», звільнені від його сплати. З системного аналізу положень Закону України «Про судовий збір» та Цивільного процесуального кодексу України, слідує висновок про те, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, його слід стягнути з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а тому враховуючи задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved