Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-25 00:00:00

У жовтні 2023 року [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Київської міської ради про надання додаткового строку достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] , яка на день відкриття спадщини проживала за адресою: [ADDRESS] . 02 вересня 2008 року спадкодавець склала заповіт, за змістом якого [PERSON] на випадок смерті розпорядилась квартирою [ADDRESS] та заповіла її своєму синові - [PERSON] . Враховуючи дату смерті (відкриття спадщини), шестимісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини минув [INFO]. У вересні 2023 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сергієнка С.С. з наміром подати заяву про прийняття спадщини після померлої [PERSON] . Приватний нотаріус Сергієнко С.С. вказав, що оскільки відсутні документи, які підтверджують факт постійного проживання разом із спадкодавцем на день її смерті, а заяву про прийняття спадщини у встановлений законом строк не подано, необхідно звернутися до суду з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини. Позивач вказує, що заяву про прийняття спадщини у встановлений строк не подав у зв`язку з військовою агресією РФ проти України. Міністерством юстиції України, у зв?язку із введенням в Україні воєнного стану, заблоковано доступ до Спадкового реєстру. У лютому 2022 року після введення воєнного стану Кабінетом Міністрів України прийнято постанову, якою встановлено, що на час воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини зупиняється. За вказаних обставин, у березні 2022 року спадкової справи до майна померлої [PERSON] заведено не було. У зв?язку з постійними повітряними тривогами та ракетними обстрілами території України, зокрема і міста Києва, позивач з лютого 2022 року по березень 2023 року перебував у своїх родичів у Волинській області. Відтак, позивач вимушений звернутися до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, в якому просить визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом, що відкрилась після смерті [PERSON] тривалістю два місяця. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.10.2023 матеріали позову передані на розгляд судді Аббасовій Н.В. УхвалоюШевченківського районного суду м. Києва від 24.10.2023 відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. 27.11.2023 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому просили розглянути позовну заяву відповідно до норм чинного законодавства у відсутність представника відповідача. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 28.11.2023 витребувано у Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сергієнка Сергія Сергійовича матеріали спадкової справи, відкритої після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від28.11.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 22.01.2024 витребувано у Восьмої Київської державної нотаріальної контори належним чином завірену копію матеріалів спадкової справи, відкритої після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . 08.02.2024 року від Восьмої Київської державної нотаріальної контори надійшов лист, яким повідомлено, що спадкова справа після померлої [INFO] [PERSON] не заводилась. У судове засідання позивач не з`явився, на адресу суду надав заяву про розгляд справи у його відсутності. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, у відзиві на позов просив проводити розгляд справи у їх відсутності. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, відповідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 12.05.1981 року Ленінградським ЗАГС м. Києва батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 1473. [INFO] [PERSON] померла, про що Київським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) зроблено відповідний актовий запис № 19438 та видано свідоцтво про смерть серія [NUMBER] . Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Як вбачається із витягу про реєстрацію у спадковому реєстрі № 16150182 від 02.09.2008, [PERSON] було складено заповіт. Згідно з ст. 1261 ЦК України [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері. Судом встановлено, що позивач звернувся до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сергієнка Сергія Сергійовича із заявою про прийняття спадщини після померлої [PERSON] . Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1268, ч. 2 ст. 1269 та ч. 1 ст. 1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно вимог ч. ч. 1, 3 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як вбачається з матеріалів справи, 22.09.2023 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сергієнком С.С. надано відповідь, що заявником не надано документи, які підтверджують факт постійного проживання разом із спадкодавцем на день її смерті, а заяву про прийняття спадщини у встановлений строком закон не подано, тому необхідно звернутися до суду з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини. Згідно із нормами глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 282/20595, при зверненні спадкоємця у зв`язку з відкриттям спадщини нотаріус з`ясовує відомості стосовно факту смерті спадкодавця, часу і місця відкриття спадщини, кола спадкоємців, наявності заповіту, наявності спадкового майна, його складу та місцезнаходження, необхідність вжиття заходів щодо охорони спадкового майна. Спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першою заяви (повідомлення, телеграми) про прийняття спадщини, про відмову від прийняття спадщини, про відмову від спадщини, заяви про відкликання заяви про прийняття спадщини або про відмову від спадщини, заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину, заяви спадкоємця на одержання частини вкладу спадкодавця у банку (фінансовій установі), заяви про видачу свідоцтва виконавцю заповіту, заяви виконавця заповіту про відмову від здійснення своїх повноважень, заяви другого з подружжя про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, заяви про вжиття заходів до охорони спадкового майна, претензії кредиторів. Позивач вказує, що причини пропуску 6 місячного строку для подачі ним заяви про прийняття спадщини є поважними оскільки строк пропущений у зв`язку звійськовою агресією РФ проти України та заблокуванням доступ до Спадкового реєстру. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Зміст статті 89 ЦПК України визначає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Так, для прийняття спадщини спадкоємцем, який на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, необхідно особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини, згідно ст. 1269 ЦК України. При цьому, такі дії повинні бути вчинені у встановлений законом для прийняття спадщини строк. Пропуск такого строку, позбавляє спадкоємця можливості прийняти спадщину через нотаріальну контору, який пропущено з поважних причин, і потребує пред`явлення ним позову про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Наведені положення у повній мірі відповідають правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 06.02.2013 року в справі № 6-167цс12. Згідно ст. 1270 ЦПК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; якщо виникнення у особи права на спадщину залежить від неприйняття спадщини або відмови в його прийнятті іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється в три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Статтею 1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як вбачається з позовної заяви позивач пропустив встановлений строк для прийняття спадщини з поважних причин. Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року, «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст. 81 ЦПК України докази в їх сукупності, оскільки позивач пропустив строк прийняття спадщини, то суд вважає за необхідне визнати причини пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини спадкоємцем поважними, а позов задовольнити і визначити йому додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Європейський суд з прав людини в пунктах 33, 34 рішення від 19.02.2009 року у справі «Христов проти України» зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основновоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів. Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до остаточного рішення суду. Згідно з правовою позицію ЄСПЛ у справі «Ілхан проти Туреччини» від 27.06.2000 року, при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Судом також враховується рішення ЄСПЛ у справі «Маркс проти Бельгії» від 13.06.1979 року, ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які по своїй суті є гарантом права власності, оскільки визнають право будь-якої особи на безперешкодне користування своїм майном. Задовольняючи позов суд враховує, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. Факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування, тому суд приходить до висновку, що позов обґрунтований, підтверджений матеріалами справи та підлягає задоволенню. Що стосується додаткового строку, що може бути встановлений для подання позивачем заяви про прийняття спадщини, то суд приходить до висновку про можливість встановлення строку в два місяці з дня набрання рішенням законної сили, який суд вважає достатнім для подання відповідної заяви. На підставі викладеного та

Outcome: approved