Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-25 00:00:00

У грудні 2023 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулося до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 9 лютого 2022 року ТОВ «Лінеура Україна» уклало з [PERSON] договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №2917794, за яким ТОВ «Лінеура Україна» зобов`язалося надати відповідачу кредит у розмірі 9000 гривень строком на 360 днів, а [PERSON] зобов`язалася повернути кредит та сплатити за користування ним проценти в розмірі 1,99% в день, при цьому орієнтовна реальна річна процентна ставка становить 10169,67% річних. ТОВ «Лінеура Україна» виконало своє зобов`язання за кредитним договором та надало відповідачу грошові кошти у розмірі 9000 гривень. Однак [PERSON] неналежним чином виконувала грошові зобов`язання, тому у неї виник борг за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту №2917794 від 9 лютого 2022 року в загальному розмірі 43943 гривень 18 копійок, що складається з боргу за основною сумою кредиту в розмірі 9000 гривень 00 копійок, боргу за процентами в розмірі 34943 гривень 18 копійок. 17 травня 2023 року ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» уклали договір факторингу №17052023, за умовами якого до ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшло право грошової вимоги до відповідача за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту №2917794 від 9 лютого 2022 року в загальному розмірі 43943 гривень 18 копійок. Відповідач відмовляється добровільно сплатити заборгованість за означеним кредитним договором. Тому ТОВ «ФК «ЄАПБ» просить суд стягнути з [PERSON] борг за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту №2917794 від 9 лютого 2022 року в розмірі 43943 гривень 18 копійок. 2. Інформація про рух цивільної справи. Ставлення учасників судового процесу до пред`явленого позову. Зі змісту протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 8 грудня 2023 року (а.с.40) вбачається, що цивільна справа за позовом, пред`явленим ТОВ «ФК «ЄАПБ», була розподілена судді Бориспільського міськрайонного суду Семенюті О.Ю. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 18 грудня 2023 року (а.с.44) було відкрито провадження у цивільній справі та призначено справу до судового засідання. На підставі ухвали Бориспільського міськрайонного суду від 26 лютого 2024 року, занесеною до протоколу судового засідання, був проведений заочний розгляд цивільної справи у відсутності відповідача. Представник позивача Кожухівський Я.І. у судове засідання не з`явився, в п.4 прохальної частини позову просив здійснити розгляд цивільної справи за його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечував. [PERSON] у судове засідання повторно не з`явилася, вона була повідомлена про час та місце розгляду справи у встановленому порядку, зокрема шляхом розміщення оголошення на сайті судової влади України (а.с.45, 54, 55). 3. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. 9 лютого 2022 року ТОВ «Лінеура Україна» уклало з [PERSON] договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №2917794 (а.с.5-13), за яким ТОВ «Лінеура Україна» зобов`язалося надати відповідачу кредит у розмірі 9000 гривень строком на 360 днів, а [PERSON] зобов`язалася повернути кредит та сплатити за користування ним проценти в розмірі 1,99% в день, при цьому орієнтовна реальна річна процентна ставка становить 10169,67% річних. ТОВ «Лінеура Україна» виконало своє зобов`язання за кредитним договором та надало відповідачу грошові кошти у розмірі 9000 гривень. Однак [PERSON] неналежним чином виконувала грошові зобов`язання, тому у неї виник борг за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту №2917794 від 9 лютого 2022 року в загальному розмірі 43943 гривень 18 копійок, що складається з боргу за основною сумою кредиту в розмірі 9000 гривень 00 копійок, боргу за процентами в розмірі 34943 гривень 18 копійок. Ця обставина підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.22). Між сторонами по справі виникли правовідносини, які регулюються Законом України «Про електронну комерцію», главою 48 «Виконання зобов`язання» та главою 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України. 4. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору. Відповідно до п.5 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно з ч.2 ст.6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Відповідно до ч.4, ч.6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно з ч.8 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Відповідно до ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до цього Закону, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно з ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054 ЦК України позичальник зобов`язується повертати кредит та сплачувати проценти за користування ним у розмірах та на умовах, встановлених договором. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно з ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч.1 ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.2 ст.89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. 5. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. Всупереч ч.1 ст.81 ЦПК України [PERSON] не подала жодного доказу на підтвердження того, що вона належним чином виконала грошові зобов`язання за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту №2917794 від 9 лютого 2022 року, укладеним з ТОВ «Лінеура Україна». Тому у неї виник борг за договором в загальному розмірі 43943 гривень 18 копійок, що складається з боргу за основною сумою кредиту в розмірі 9000 гривень 00 копійок, боргу за процентами в розмірі 34943 гривень 18 копійок. 17 травня 2023 року ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» уклали договір факторингу №17052023 (а.с.17-19), за умовами якого до ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшло право грошової вимоги до [PERSON] за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту №2917794 від 9 лютого 2022 року в загальному розмірі 43943 гривень 18 копійок. Ці обставини підтверджуються актом приймання-передачі реєстру боржників та витягом з реєстру боржників до договору факторингу №17052023 від 17 травня 2023 року (а.с.20, 21). Аналіз цих письмових доказів свідчить про те, що ТОВ «ФК «ЄАПБ» у встановленому порядку набуло прав та обов`язків кредитодавця за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту №2917794 від 9 лютого 2022 року, укладеного з ТОВ «Лінеура Україна». У матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що [PERSON] добровільно погасила борг за вказаним договором. З огляду на це суд висновує, що з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» належить стягнути борг за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту №2917794 від 9 лютого 2022 року в розмірі 43943 гривень 18 копійок. 6. Розподіл судових витрат. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. ТОВ «ФК «ЄАПБ» сплатило судовий збір в розмірі 2684 гривень 00 копійок. Ця обставина підтверджується платіжною інструкцією №48610 від 7 листопада 2023 року (а.с.38). Пред`явлений позов задоволений повністю. З огляду на це суд висновує, що з [PERSON] на користь позивача слід стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 2684 гривень 00 копійок.

Outcome: approved