Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-26 00:00:00

Виклад позиції позивача. \~ \~ \~ \~ 03.11.2023 року представник позивача [PERSON] звернувся до Немирівського районного суду із позовною заявою до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Брацлавська селищна рада, про відшкодування матеріальної шкоди, мотивуючи її тим, що вироком Немирівського районного суду Вінницької області від 05.07.2023 року [PERSON] визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України та призначено йому покарання у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень. Вирок Немирівського районного суду Вінницької області від 05.07.2023 року набрав законної сили відповідно до ухвали Колегії суддів Вінницького апеляційного суду від 19.09.2023 року, про що має місце відповідна відмітка. Судом встановлено що [PERSON] , [INFO] в нічну пору доби, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено з метою незаконного зайняття добувним рибним промислом, прийшов до річки Південний Буг (Ладижинське водосховище) в районі с. Новоселівка Тульчинського району Вінницької області, де в порушення вимог ст. ст. 27, 52-1 Закону України «Про тваринний світ» та положень розділу IV «Правил любительського та спортивного рибальства» затверджених наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України 19 вересня 2022 року № 700, без належного законного дозволу на зайняття рибним добувним промислом, виданого компетентним органом, розуміючи протиправний характер своїх дій, знаходячись навпроти домоволодіння розташованого за адресою [ADDRESS] , за допомогою невстановленого досудовим розслідуванням човна, з метою вилову риби, розмістив на річці Південний Буг дві риболовні сітки, розмірами: довжина - 80 м., висота - 2 м., вічко - 26 мм., які відповідно пункту 1 розділу IV «Правил любительського та спортивного рибальства» являються забороненим знаряддям лову. В подальшому, 23.03.2023 року близько 07 години [PERSON] , продовжуючи свій протиправний умисел спрямований незаконне зайняття добувним рибним промислом, посягаючи на суспільні відносини у сфері охорони відтворення навколишнього природного середовища, раціонального використання природних ресурсів, за допомогою вказаних заборонених знарядь лову здійснив незаконний вилов риби із річки Південний Буг та здобув водні біоресурси в кількості 1276 особин, а саме: плітка в кількості 1139 екземплярів, вартістю 1564 гривні за один екземпляр, судак в кількості 7 екземплярів, вартістю 3587 гривні за один екземпляр, йорж в кількості 79 екземплярів, вартістю 51 гривня за один екземпляр, окунь 33 екземпляри, вартістю 3162 гривні за один екземпляр, карась 1 екземпляр, вартістю 1581 гривня за один екземпляр, лящ 17 екземплярів, вартістю 1649 гривні за один екземпляр, тим самим здійснив вилучення водних живих ресурсів із природного середовища. Після цього, [PERSON] був виявлений працівниками управління державного агентства меліорації та рибного господарства у Вінницькій області на місці вчинення кримінального правопорушення. Відповідно до\~висновку судової\~інженерно-екологічної\~експертизи №\~2165/3693-3697/23-21\~від 12.06.2023\~загальний розмір\~шкоди,\~заподіяної державі\~внаслідок незаконного\~вилову риби\~становить 1944494\~гривні.\~З урахуванням\~наданих для\~проведення експертизи\~матеріалів кримінального\~провадження та\~критеріїв,\~визначених в\~п.12\~постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~10.12.2004\~№ 17\~«Про судову\~практику у\~справах про\~злочини та\~інші правопорушення\~проти довкілля»,\~внаслідок незаконного,\~як встановлено\~органами дізнання\~та спеціалістами\~Вінницького рибоохоронного\~патруля,\~вилову риби:\~плітка -\~1139\~штук,\~судак -\~7\~штук,\~йорж -\~79\~штук,\~окунь -\~33\~штуки,\~карась -\~1\~штука,\~лящ -\~17\~штук у\~річці Південний\~Буг,\~з використанням\~заборонених знарядь\~лову (дві\~риболовні сітки),\~рибному господарству\~та водним\~живим біоресурсам\~річки Південний\~Буг заподіяно\~істотну шкоду\~за критерієм\~«добування великої\~кількості риби\~(цінних\~видів водних\~біоресурсів)». Внаслідок цього, просить стягнути з [PERSON] , проживаючого за адресою [ADDRESS] , заподіяну шкоду в розмірі 1\~944\~494,00 грн. на користь держави в особі Брацлавської селищної ради на розрахунковий рахунок UA828999980333169331000002820, отримувач ГУК у Він.обл./смт.Брацлав/24062100 (код бюджетної класифікації доходів 24062100), код ЄДРПОУ 37979858, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), найменування коду класифікації доходів бюджету: Грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності. Виклад позиції відповідачів. Відповідач [PERSON] відзив на позов із викладенням своїх заперечень щодо заявлених позовних вимог до суду не подав, не дивлячись на пропозицію суду, викладену в ухвалі від 07.11.2023 року. Заяви, клопотання позивача, відповідачів, третіх осіб. 20.11.2023 року від представника позивача на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення у справі. 11.12.2023\~року від\~представника третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Брацлавської селищної ради на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, при вирішенні даної справи поклався на розсуд суду. Процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 07.11.2023 року прийнято до розгляду вище вказану позовну заяву та призначено підготовче засідання по справі. Ухвалою суду від 12.12.2023 року зарито підготовче провадження та справу призначено до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. У судові засідання, що призначені на 22.01.2024 та 27.02.2024 року відповідач [PERSON] не з`явився, хоча про дату, місце та час проведення судового засідання повідомлявся завчасно та належним чином, про що свідчить рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, які повернулися на адресу суду із відмітною «адресат відсутній за вказаною адресою». Про причини своєї неявки до суду не повідомив, відзив на позовну заяву не подав, будь-яких заяв від останнього на адресу суду не надходило. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином суд, враховуючи ту обставину, що сторонам по справі були створені належні та достатні умови для подання суду відповідних заяв по суті справи, заяв із процесуальних питань та доказів, вважає, що чергове відкладення розгляду справи порушуватиме розумний строк розгляду цивільної справи, у зв`язку із чим суд вважає за необхідне ухвалити відповідне рішення по справі. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази Відповідно до\~вироку Немирівського районного суду Вінницької області від 05.07.2023 року, справа № 930/1773/23, [PERSON] визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України та призначено йому покарання у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень. Як вбачається із вказаного вироку, відповідно до висновку судової інженерно-екологічної експертизи № 2165/3693-3697/23-21 від 12.06.2023 загальний розмір шкоди, заподіяної державі внаслідок незаконного вилову риби становить 1944494 гривні. З урахуванням наданих для проведення експертизи матеріалів кримінального провадження та критеріїв, визначених в п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 10.12.2004 № 17 «Про судову практику у справах про злочини та інші правопорушення проти довкілля», внаслідок незаконного, як встановлено органами дізнання та спеціалістами Вінницького рибоохоронного патруля, вилову риби: плітка - 1139 штук, судак - 7 штук, йорж - 79 штук, окунь - 33 штуки, карась - 1 штука, лящ - 17 штук у річці Південний Буг, з використанням заборонених знарядь лову (дві риболовні сітки), рибному господарству та водним живим біоресурсам річки Південний Буг заподіяно істотну шкоду за критерієм «добування великої кількості риби (цінних видів водних біоресурсів)». Ухвалою Колегії судді Вінницького апеляційного суду від 19 вересня 2023 року вирок Немирівського районного суду Вінницької області від 05.07.2022 стосовно [PERSON] за ч. 1 ст. 249 КК України змінено. Скасовано арешт, накладений ухвалою слідчого судді Тульчинського районного суду від 28.03.2023 на водні біоресурси в кількості 1276 особин, а саме: плітки в кількості 1139 екземплярів, судака в кількості 7 екземплярів, йоржа в кількості 79 екземплярів, окуня 33 екземпляри, карася в кількості 1 екземпляру, ляща в кількості 17 екземплярів. Речові докази водні біоресурси в кількості 1276 особин, а саме: плітки в кількості 1139 екземплярів, судака в кількості 7 екземплярів, йоржа в кількості 79 екземплярів, окуня в кількості 33 екземпляри, карась в кількості 1 екземпляру, ляща в кількості 17 екземплярів, які передані для реалізації до ФОП « [PERSON] » код [NUMBER] , [ADDRESS] , конфісковано в дохід держави в порядку спеціальної конфіскації, на підставі статей 96-1, 96-2 КК України. В решті вирок суду залишено без змін. Ухвала набрала законної сили 19.09.2023 року. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування \~ \~ \~ \~ Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). Відповідно до ст. 66 Конституції України кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки. За приписами ст.13 Конституції України, ст. 5 Закону України «Про тваринний світ» об`єкти тваринного світу, які перебувають у стані природної волі і знаходяться в межах території України, її континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони, є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Згідно із ст. 38 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» використання природних ресурсів в Україні здійснюється в порядку загального і спеціального використання природних ресурсів. Статтею 1 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» визначено, що добування (вилов) - це є вилучення водних біоресурсів із середовища їх перебування. Пунктом 8 ч. 2 ст. 16 ЦК України передбачено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ч.1 ст. 1166 ЦК України). При цьому, згідно до ч. 7 ст.128 КПК України особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства. Відповідно до ч. 2 ст. 63 Закону України «Про тваринний світ» відповідальність за порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу несуть особи, винні в, зокрема незаконному вилученні об`єктів тваринного світу з природного середовища; перевищенні лімітів і порушенні інших встановлених законодавством вимог використання об`єктів тваринного світу. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу. Розмір компенсації за незаконне добування, знищення або пошкодження видів тваринного світу, а також за знищення чи погіршення середовища їх існування встановлюється Кабінетом Міністрів України. Порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність (ч.1 ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища»). Згідно з ч. ч. 2, 4, 5 ст. 68 вказаного Закону України відповідальність за порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища несуть особи, винні, зокрема, у самовільному спеціальному використанні природних ресурсів. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, відповідно до ч.1 ст. 69 зазначеного Закону України, підлягає компенсації в повному обсязі. Відповідно до приписів ст. 10 Закону України «Про тваринний світ» громадяни відповідно до закону зобов`язані охороняти тваринний світ, сприяти відтворенню відновлювальних об`єктів тваринного світу, використовувати об`єкти тваринного світу відповідно до закону, відшкодовувати шкоду, заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу. Згідно ст. 20 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних ресурсів» шкода, завдана рибному господарству внаслідок знищення або погіршення стану водних біоресурсів та середовища їх перебування внаслідок господарської та іншої діяльності, підлягає відшкодуванню за рахунок осіб, які безпосередньо здійснювали або замовляли здійснення такої діяльності. Відповідно до ч.ч.4, 6 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Пленум Верховного Суду України у пункті 2 постанови № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз`яснив, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. За ч.1 ст.77, ч.2 ст.78, ч.1 ст.80\~цього\~Кодексу\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Висновки суду Судом встановлено, що [PERSON] визнано винним у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України. Вирок набрав законної сили. Разом з цим, сума матеріальних збитків, заподіяних державі\~внаслідок незаконного\~вилову риби\~становить 1944494\~гривні. Така сума встановлена вироком суду, а тому не підлягає доказуванню та є обов`язковою для суду. Під час судового розгляду в рамках кримінального провадження цивільний позов не заявлявся, під час ухвалення вироку судом не було вирішено питання щодо стягнення з [PERSON] завданої шкоди. Вказані норми підтверджують обов`язок [PERSON] відшкодувати шкоду, завдану рибним ресурсам України, внаслідок вчиненого кримінального проступку. З огляду на викладене, оцінивши надані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, а також належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, позовна вимога про відшкодування заподіяної матеріальної шкоди є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Розподіл судових витрат Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивачі у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Таким чином, суд вважає необхідним стягнути із [PERSON] на користь держави судовий збір у розмірі 29\~167,41 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved