Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-22 00:00:00

Описова частина Короткий зміст позову. Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до Шевченківського районного суду м. Чернівці з позовом до відповідачки [PERSON] про стягнення заборгованості. Мотивуючи позовну заяву стверджують, що 30.11.2020 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» з було укладено договір позики №3884964. Договір позики підписано електронним підписом Позичальника, відтворений шляхом використання Позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача [PERSON] , про що свідчить п.11 Договору позики, реквізити та підпис сторін. Вказують на те, що [PERSON] підписанням цього договору позики підтверджує, що вона ознайомилася з повною інформацією щодо позикодавця та його послуг. Стверджують, що відповідно до реєстру боржників №2 від 28.07.2021 року до договору факторингу № 14/06/2021 від 14.06.2021, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] в сумі 15 340, 00 грн., з яких: 5000, 00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; - 10340, 00 грн. - сума заборгованості за відсотками. Зазначають, що всупереч умовам договору позики, незважаючи на повідомлення, [PERSON] , не виконувала зобов`язання та має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за договором позики № 3884964 в розмірі 15 340, 00 грн. Окрім наведеного, в обґрунтування позовних вимог посилаються на те, що 08.12.2020 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та [PERSON] було укладено кредитний договір №05378-12/2020. Договір позики підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання Позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідачки [PERSON] , про що свідчить п.7 Кредитного договору, адреса,реквізити та підпис сторін. Зазнчають, що 21.05.2021 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №21052021, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «Інвеструм» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «Інвеструм» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Просять стягнути з відповідача [PERSON] на їхню користь суму боргу в загальному розмірі 25734, 00 грн., за кредитними договорами № 05378-12/2020 від 08.12.2020 р., №3884964 від 30.11.2020 р., та понесені судові витрати. Рух справи та позиція сторін. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 20 квітня 2023 року скасовано заочне рішення від 12.01.2023 року по справі №727/11829/22, та призначено справу до розгляду. 02 травня 2023 року представником відповідача [PERSON] , адвокатом Бартусевич В.М. скеровано на електронну адресу суду відзив на позовну заяву. Відповідачка [PERSON] стверджує, що вона ніколи не зверталася ні до позивача, ні до первісних стягувачів, ні до будь-яких інших фінансових установ з питань отримання швидких кредитів. Вказує, на те, що будь-яких договорів позики з вказаними фінансовими установами ні в електронній, ні в паперовій формі не укладала, та відповідно будь-яких коштів на свої рахунки від них не отримувала. Посилається на те, що в матеріалах цивільної справи № 727/11829/22 відсутні будь-які фактичні докази перерахування коштів на банківський рахунок, який належний їй. Звертає увагу на те, що в матеріалах справи відсутні відомості про повні банківські реквізити отримувача кредиту, які дають можливість ідентифікувати особу, яка отримала кошти. Оскільки, в договорі позики № 3884964 від 30.11.2020 року зазначений банківський картковий рахунок позичальника [NUMBER] , та відповідно в договорі про надання фінансового кредиту № 05378-12/2020 від 08.12.2020 року зазначений банківський картковий рахунок позичальника [NUMBER] . Разом з цим, відповідачка вказує на те, що ні банківська картка, ні телефон позичальника, які зазначені в кожному із вказаних договорів їй не належать. Крім того, відповідач зазначає, що позивач вказує на те, що договори позики підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, який був надісланий на номер мобільного телефону [NUMBER] (який є номером робочого телефону, до якого мала доступ як відповідач, так і невстановлене коло осіб) та 380502858499, який відповідачці взагалі не відомий. Вважає, що ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ ФК «Інвеструм» належним чином не була проведена ідентифікація особи, з якою укладається договір, оскільки не була здійснена перевірка чи належить банківська картка, на яку здійснюється переказ коштів, саме позичальнику, чим був порушений принцип розумної обачності. Всі ризики перерахування коштів неналежному отримувачу має нести особа, яка здійснила переказ коштів. Стверджує, що оскільки вона не отримувала жодних коштів у позику, то у неї не виникло зобов`язання по поверненню позики та сплати відсотків за користування коштами ні перед первісними кредиторами, ні перед новим кредитором, позивачем у справі. А тому, на підставі вищевикладеного, просить відмовити у задоволенні позовної заяви повністю. Представником позивача ТзОВ «Європейська агенція з повернення боргів» за довіреністю, Ткаченко М.М. 05 травня 2023 року надано відповідь на відзив. На виклад обставин у відзиві вказує, що згідно з положеннями ЗУ «Про електронні довірчі послуги» та «Про електронну торгівлю» Різниця між одноразовим ідентифікатором та ЕЦП полягає лише в способі ідентифікації підписувача та ступеня захисту такого підпису, проте юридично вони мають однакову силу. Договір укладений між сторонами в електронній формі має силу договору, який укладений в письмовій формі та підписаний сторонами які узгодили всі умови, так як без проходження реєстрації та отримання лдноразового ідентифікатора (коду, що відповідно до Правил є електронним підписом позичальника, який використовується ним як аналог власноручного Документ сформований в системі «Електронний суд» 04.05.2023 9 підпису), без здійснення входу відповідачем на веб-сайт за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між відповідачем та первісним кредитором не було б укладено. Зазначає, що позивачем було надано до суду всі нявні документи по кредитним справам, які були передані первинними кредиторами до ТОВ «ФК ЄАПБ» в рамках укладених Договорів факторингу, та додатково отримано шляхом звернення з електронними запитами. Крім того, просила відмовити у задоволенні вимог відповідача щодо стягнення з позивача понесених судових витрат. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 19.10.2023 року закрито підготовче провадження по справі. Представник позивача ТзОВ «Європейська агенція з повернення боргів» за довіреністю, Ткаченко М.М. у судове засіданні не з`явилася, однак у скерованій до суду заяві підтримала заявлені вимоги та просила їх задовольнити в повному обсязі. Вважає, що заочне рішення від 12.01.2023 року ухвалене Шевченківським районним судом м. Чернівці з дотриманням всіх вимог чинного законодавства. Також, просить відмовити у задоволенні заяви представника відповідача Бартусевич В.М. , щодо стягнення з позивача на користь відповідача судових витрат на правничу допомогу. Розгляд справи просила проводити за їхньої відсутності. Відповідач [PERSON] , та в її інтересах представник, адвокат Бартусевич В.М. у судове засідання не з`явилися, однак представник відповідача скерувала до суду заяву про розгляд справи за їхньої відсутності. Відповідачка [PERSON] стверджує, що не зверталася ні до позивача, ні до первісних стягувачів з питань отримання швидких кредитів, відповідно будь-яких коштів від ТзОВ «Європейська агенція з повернення боргів» не отримувала. Посилається на те, що в матерілах справи відсутні належні докази того, що кредит дійсно був перерахований на її банківських рахунок на виконання вказаних договорів. Просили відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі з підстав викладених у відзиві на позовну заяву. Статтею 6 Конвенції передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, врахувавши позицію сторін, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких грунтуються позовні вимоги та встановивши відповідні їм правовідносини, суд зважає на наступне. Згідно ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до частини 3 статті 3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Положення ст. 4 ЦК України визначають право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, свобод чи законних інтересів. Згідно статтей 11, 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Досліджені судом докази та застосовані норми права. Судом встанволено, що 30 листопада 2020 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] було укладено договір позики № 3884964, який було підписано підписано електронним підписом позичальника, що відтворений шляхом використання Позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону Відповідача, про що свідчить п.11 Договору позики, реквізити та підпис сторін. (а.с.7-12) Відповідно до договору факторингу № 14/06/2021 від 14.06.2021, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 15 340, 00 грн. (а.с.13-14). Відповідно п.1.3. Договору факторингу з відповідними змінами внесеними Додатковою угодою N2 від 28.07.2021, ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» зобов`язується протягом 10 (десяти) робочих днів з дати відступлення права вимоги за Кредитним договором ТОВ «ФК «ЄАПБ», повідомити Боржників про відступлення права вимоги та про передачу їх персональних даних ТОВ «ФК «АПБ», надати інформацію передбачену чинним законодавством про ТОВ «ФК «ЄАПБ», у спосіб, передбачений договором про споживчий кредит та вимогами чинного законодавства (а.с.15-16). Згідно до витягу з реєстру боржників №2 від 28.07.2021 року до договору факторингу № 14/06/2021 від 14.06.2021, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] в загальній сумі 15 340, 00 грн., що відповідно підтверджується актом прийому передачі (а.с.17-18). З розрахунку наданого ТОВ «ФК «ЄАПБ», станом на 30.11.2022 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором №3884964 за період з 28.07.2021 року по 30.11.2022 року становить 15340,00 грн., з яких: 5 000, 00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 10 340, 00 грн. - сума заборгованості за відсотками (а.с.19). 08.12.2020 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 05378-12/2020 (а.с.25-27). 21.05.2021 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 21052021, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «Інвеструм» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «Інвеструм» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників, що відповідно підтверджується актом прийому передачі (а.с.28-30). Відповідно до витягу реєстру боржників від 21.05.2021 року до договору факторингу № 21052021 від 21.05.2021, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 10 394, 00 грн, з яких: 3 500, 00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 6 894, 00 грн - сума заборгованості за відсотками; 0,00 грн - сума заборгованості за пенею (а.с.31). З розрахунку наданого ТОВ «ФК «ЄАПБ», станом на 30.11.2022 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 05378-12/2020 за період з 21.05.2021 року по 30.11.2022 року становить 15340,00 грн., з яких: 5 000, 00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 10 340, 00 грн. - сума заборгованості за відсотками 10 394, 00 грн, з яких: 3 500, 00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 6 894, 00 грн - сума заборгованості за відсотками (а.с.32). Позивачкою надано довідки АТ КБ «ПриватБанк» сформовані системою самообслуговування щодо рахунків [PERSON] та операцій з ними (а.с.60-62). Витяг з електронного реєстру листків непрацездатності щодо [PERSON] , виданий Пенсійним фондом України (а.с.63). 31.03.2023 року [PERSON] звернулася із заявою до ГУНП у Чернівецькій області, в якій зазначила, що від її імені невідомі особи подали заявки на отримання онлайн кредитів, просила провести перевірку та встановити осіб, які шляхом шахрайства отримали кредити від її імені (а.с.64,66). Згідно листа заступника начальника відділу ГУНП ЧРУП Мельничука Р., вбачається, що перевірку припинено в зв`язку з відсутністю ознак кримінального провадження (а.с.65). Згідно відповіді ПрАТ «ВФ Україна» від 25.07.2023 року, абонентський номер [NUMBER] обслуговувався в ПрАТ «ВФ Україна» анонімно без реєстрації персональних даних та укладення договору (а.с.127-128). Відповідно до листа ПрАТ «Київстар» від 27.07.2023 року, абонентський номер [NUMBER] обслуговувався в ПрАТ «Київстар» анонімно без реєстрації персональних даних та укладення договору, а тому встановити особу в користуванні якої перебуває телефонний номер неможливо (а.с.129-130). Інформаційна довідка про перерахування коштів за кредитним договором №05378-12/2020 від 08.12.2020 року, з якої вбачається, що 08.12.2020 року було здійснено транзакцію №30745-10195-38507 в сумі 3500 грн. на карту [NUMBER] в АТ КБ «ПриватБанк» (а.с.152). Електронний підпис розрахунку по договору 3884964, що зроблений у сервісі вчасно (а.с.181). Розрахунок [PERSON] по договору 3884964 від 30.11.2020 року, згідно якого [PERSON] отримала кредит на суму 5000 грн., разом з цим, 11.01.2021 року було здійснено оплату в погашення кредиту в сумі 1600 грн. (а.с.182-183). Інформаційна довідка про перерахування коштів за кредитним договором №05378-12/2020 від 05.05.2023 року, з якої вбачається, що 08.12.2020 року було здійснено транзакцію №30745-10195-38507 в сумі 3500 грн. на карту [NUMBER] в АТ КБ «ПриватБанк» (а.с.184). Протокол створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису по договору 05378-122020 (а.с.185). ТОВ «ФК «ЄАПБ» наданий розрахунок заборгованості [PERSON] по договору 05378-122020 (а.с.187-188). 28.08.2023 р. представником відповідача, адвокатом Бартусевич В.М. був направлений адвокатський запит до АТ КБ "ПриватБанк" з проханням повідомити чи належить банківська картка [NUMBER] , яка випущена АТ КБ "ПриватБанк", [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] (а.с.197-200). На адвокатський запит отриманий лист АТ КБ "ПриватБанк" з повідомленням, що інформація про власника картки за номером картки не підлягає розголошенню згідно з положеннями Закону України «Про банки та банківську діяльність», а також, що банком надані довідки про стан відкритих рахунків та про відкриття усіх рахунків у банку [PERSON] (а.с.196). З відповіді АТ КБ «ПриватБанк» на виконання ухвали суд про витребування доказу, вбачається, що на ім`я [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) в банку емітовано карту № [NUMBER] IBAN [NUMBER] (а.с.118, 225, 229). 13 березня 2023 року між [PERSON] та адвокатом Бартусевич Владою Миколаївною було укладено договір про надання правової допомоги (а.с.156). Згідно до додаткової угоди №1 до договору про надання правової допомоги, сторони домовились про те, що клієнт зобов`язується сплатити адвокату гонорар у фіксованому розмірі 10000,00 грн. (а.с.157). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов?язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов?язання, яка обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов?язання за кожен день прострочення виконання і право на яку згідно ст. 550 ЦК України виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення зміну, або припинення цивільних прав та обов?язків. Зміст договору відповідно до ст. 628 ЦК України становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов?язковими відповідно до актів цивільного законодавства. В порушення умов кредитного договору, відповідач свої зобов?язання не виконав, а саме не здійснював погашення заборгованості за кредитом у встановленому договором порядку та в строки. Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ст. 642 ЦК України - відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Згідно ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлюється договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Стаття 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов?язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором. На підставі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов?язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов?язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з положеннями Законів України «Про електронні довірчі послуги» та «Про електронну торгівлю» Різниця між Одноразовий ідентифікатор та ЕЦП полягає лише в способі ідентифікації підписувача та ступеня захисту такого підпису. Але юридично вони мають однакову силу. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-1383/2010 (провадження № 14-308цс18) зазначено, що «стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню». Електронний підпис з одноразовим ідентифікатором (далі - «ЕПОІ»)) по суті є видом вдосконаленого цифрового підпису, хоча в Законі України «Про електронну комерцію» так і не називається. Його суть полягає у використанні одноразових повідомлень (паролів, кодів, підтверджень) шляхом телекомунікаційних засобів. Найчастіше використовуються СМС, повідомлення в месенджерах в якості підтвердження волі підписанта. ЕПОІ широко використовується, наприклад, в сфері мікрокредитування. Дійсність укладення договорів таким чином вже неодноразово підтверджувалася в судовій практиці України: Постанова Першої судової палати Касаційного цивільного суду Верховного Суду у справі №524 /5556/19. Так, у відповідності до умов кожного з кредитних договорів, їх підписання здійснювалось електронним підписом Позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, який було надісланий на номер мобільного телефону вказаний позичальником при укладанні Кредитних договорів. Судом встановлено, що 30.11.2020 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] був укладений договір позики № 3884964, за яким ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» передав у позику, а [PERSON] отримала в позику 5000 грн. Зазначено строк позики (строк договору) 30 днів. Процентна ставка (базова/день) 1,99%. Дата повернення позики 30.12.2020 року. Як вбачається з матеріалів справи, згідно розрахунку заборгованості по договору позики від 30.11.2020 року, наданого позивачем, розмір відсотків за 1 день складає 39,50 грн. Боржником сплачено в рахунок боргу 01.11.2020 року 1600 грн. Загальний розмір заборгованості по відсотках нарахованих за період з 30.11.2020 року по 30.12.2020 року складає 1185 грн. (а.с.182-184) Що стосується кредитного договору № 05378-12/2020. 08.12.2020 року між ТОВ ФК «Інвеструм» та [PERSON] був укладений договір про надання фінансового кредиту № 05378-12/2020, за яким ТОВ ФК «Інвеструм» передав у позику, а [PERSON] отримала в позику 3500 грн. Згідно п. 1.2. укладеного договору, кредит надається строком на 7 днів, тобто до 14.12.2020 року. Згідно п. 1.3. укладеного договору за користування кредитом клієнт сплачує товариству 803,0000000000001% (процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 2,20% (процентів) на добу. Тип процентної ставки - фіксована. Відповідно до п. 1.4. укладеного договору для клієнта, якому товариство вперше надає кредит, протягом 7 (семи) днів з моменту надання кредиту діє акційний період і нарахування процентів в цей час здійснюється за ставкою 0,01% на добу, з 8 дня користування кредитом процентна ставка для такого клієнта нараховується відповідно до пункту 1.3 договору. Згідно Додатку № 1 до договору про надання фінансового кредиту № 05378-12/2020 строк, на який надано кредит, кількість днів 7. Таким чином, згідно розрахунку заборгованості за договором про надання фінансового кредиту № 05378-12/2020, наданого позивачем, боржником сплачено в рахунок боргу 12.12.2020 р. 250 грн., 15.12.2020 року - 325 грн. Отже, загальний розмір заборгованості по відсотках нарахованих за період з 08.12.2020 року по 15.12.2020 року складає 289 грн. (а.с.187-188) В постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 квітня 2023 року у справі № 910/4518/16 зазначено: «Проценти відповідно до статті 1048 ЦК України сплачуються не за сам лише факт отримання позичальником кредиту, а за «користування кредитом» (тобто за можливість позичальника за плату правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу). Користування кредитом» - це можливість позичальника за плату правомірно не повертати кредитору борг (кредит) протягом певного періоду часу, погодженого сторонами кредитного договору. Очікування кредитодавця, що позичальник повинен сплачувати проценти за «користування кредитом» поза межами строку, на який надається такий кредит (тобто поза межами існування для позичальника можливості правомірно не сплачувати кредитору борг), виходять за межі взаємних прав та обов`язків сторін, що виникають на підставі кредитного договору, а отже, такі очікування не можуть вважатись легітимними. Надання кредитодавцю можливості нарахування процентів відповідно до статті 1048 ЦК України поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту вочевидь порушить баланс інтересів сторін - на позичальника буде покладений обов`язок, який при цьому не кореспондує жодному праву кредитодавця». Тобто, припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України. Отже, суд зважаючи на викладену правову позицію Великої Палати Верховного Суду, приходить до висновку, що стягненню з відповідача підлягають передбачені договором проценти в межах строку кредитування. Враховуючи умови укладеного між сторонами договору та наданий позивачем розрахунок заборгованості по договору позики від 30.11.2020 року, розмір заборгованості відповідача [PERSON] перед позивачем по договору позики № 3884964 від 30.11.2020 року, укладеному між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] складає за основною сумою боргу - 3400,00 грн. (5000 грн. - 1600 грн); по відсотках - 1185,00 грн. Розмір заборгованості відповідача [PERSON] перед позивачем по договору про надання фінансового кредиту № 05378-12/2020 від 08.12.2020 року, складає за основною сумою боргу - 2925,00 грн. (3500 грн. - 375 грн.); по відсотках - 289,00 грн. У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав. Отже, судом встановлено, що всього до стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» підлягає заборгованість за договорами № 3884964 та №05378-12/2020 в загальній сумі 7799,00 грн., з яких 6325,00 грн. за основною сумою боргу; 1474,00 грн. за відсотками. Що стосується понесених сторонами судових витрат, у тому числі вимоги відповідачки щодо стягнення з позивача витрат на правову допомогу. Згідно положень ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу та витрати, пов`язані із проведенням експертизи. Згідно ч. 1 та 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» при поданні до суду позивачем сплачений судовий збір в розмірі 2481 грн., що документально підтверджено платіжною інструкцією №31618 від 06.12.2022 року (а.с.1б, т.1.) Позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, а отже, з відповідача [PERSON] на користь позивача ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» підлягають до стягнення витрати зі сплати судового збору в сумі 744,30 грн., опираючись на відсоток задоволених вимог, який становить 30,31% (7799 грн. х 100 : 25734 грн). Представником відповідача, адвокатом Бартусевич В.М. заявлена вимога щодо стягнення з позивача на користь відповідача витрат на правничу допомогу. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. В силу вимог ч.4 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно ч. 8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це заяву. Як встановлено з матеріалів справи, 13 березня 2023 року між [PERSON] та адвокатом Бартусевич Владою Миколаївною було укладено договір про надання правової допомоги (а.с.156). Згідно до додаткової угоди №1 до договору про надання правової допомоги, сторони домовились про те, що клієнт зобов`язується сплатити адвокату гонорар у фіксованому розмірі 10000,00 грн. (а.с.157). Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст. 1 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність). Згідно практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі Баришевський проти України, від 10 грудня 2009 року у справі Гімайдуліна і інших проти України, від 12 жовтня 2006 року у справі Двойних проти України від 30 березня 2004 року у справі Меріт проти України заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір є обґрунтованим. Вказаними вище доказами підтверджено надання адвокатом Бартусевич В.М. послуг з професійної правничої допомоги відповідачці [PERSON] на підставі договору про надання правової допомоги від 13 березня 2023 року, а тому, враховуючи розмір заявлених вимог, з позивача ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на користь відповідача [PERSON] підлягають до стягнення витрати на правову допомогу в сумі 6969,00 грн. (10,000грн. х 69,69% (відсоток задоволених вимог)). У відповідності до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно положень ст. 12, 13 ЦПК України, учасники справи, мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обгрунтованим, ухваленим відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, має відповідати завданню цивільного судочинства. На основі всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються сторони, як учасники справи, оцінивши належність доказів, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають до часткового задоволення. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial