Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-15 00:00:00

В обґрунтування заявленого позову позивач [PERSON] вказала, що її мати [PERSON] володіла на праві власності 1/4 частиною житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель і споруд, що розташований за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору довічного утримання від 05 вересня 2008 року. За цією є адресою розташовані земельні ділянки з кадастровими номерами 6311200000:27:024:0007 площею 0,10 га, для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та 6311200000:27:024:0013 площею 0,2554 га, для ведення особистого селянського господарства, які також належали її матері [PERSON] по 1/4 частині кожна на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченими 26 липня 2009 року. Також її матері на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку ЯЕ № 521115 від 02 липня 1996 року належала на праві власності в цілому земельна ділянка площею 0,10 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташована адресою: [ADDRESS] . Але [INFO] [PERSON] померла, внаслідок чого відкрилась спадщина в обсязі вказаних об`єктів нерухомого майна. Також позивач вказала, що на час смерті [PERSON] мала зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] , де не було інших зареєстрованих осіб. Останні роки свого життя [PERSON] тяжко хворіла і потребувала постійного стороннього догляду. Тому вона, [PERSON] , забрала матір до себе для постійного проживання і надання їй догляду. До смерті матері вони проживали разом за її, позивача, адресою місця проживання [ADDRESS] , і це підтверджується актом ОСН «Шкільний» від 08 червня 2023 року. За таких обставин вона, [PERSON] , вважала себе єдиною спадкоємицею, оскільки постійно проживала з матір`ю і не відмовилась від спадщини. Інші спадкоємці відсутні. Вона, [PERSON] , зверталась до Харківської районного державної нотаріальної контори для оформлення спадщини, але їй було відмовлено. Тому вона вимушена була звернутися до суду з цим позовом. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, але подала заяву про підтримання позовних вимог та про проведення розгляду справи за її відсутності. Відповідачі [PERSON] і [PERSON] в судове засідання не з`явились, але подали до суду заяви про визнання позовних вимог та обставин, якими вони обґрунтовуються. В поданих заявах відповідачі також просили проводити розгляд справи за їх відсутності. Відповідно до ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши це в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій та ухвалює рішення за наявності для того законних підстав. Ознайомившись із заявами відповідачів [PERSON] і [PERSON] про визнання позову, суд приходить до висновку, що такі заяви не суперечить закону та достовірно відображають позицію відповідачів в даній справі, оскільки подані ними особисто. Від так, визнання відповідачами позову та його обставин не порушує їх права, свободи чи інтереси, тому суд вважає за можливе ухвалити рішення по суті заявлених вимог. В судовому засіданні, дослідивши наявні в справі докази, суд встановив наступне. Спірними в даній справі є житловий будинок з господарськими будівлями та споруди, що розташований за адресою: [ADDRESS] , та дві земельні ділянки що розташований за адресою: [ADDRESS] з кадастровим № 6311200000:27:024:0007, площею 0,1000 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та з кадастровим № 6311200000:27:024:0013, площею 0,2554 га, для ведення особистого селянського господарства, які на праві спільної часткової власності належать на праві власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] в рівних частках, по 1/4 кожному, на підставі договору довічного утримання, посвідченого 05 вересня 2008 року державним нотаріусом Другої Державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області Редіною І.А. за реєстр. № 1-1326, свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого 26 липня 2010 року державним нотаріусом Другої Державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області Редіною І.А., та свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого 26 липня 2010 року державним нотаріусом Другої Державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області Редіною І.А., відповідно. Предметом спору також являється земельна ділянка, розташована за адресою: [ADDRESS] , площею 0,1000 га, цільове призначення для будівництва житлового будинку, яка на підставі Дублікату Державного акту на право власності на земельну ділянку ЯЕ № 521115, виданого 28 травня 2008 року Люботинською міською радою Харківської області, належить на праві приватної власності [PERSON] . Технічним паспортом, виготовленим Люботинським БТІ станом на 02 жовтня 2023 року, підтверджується, що за адресою: [ADDRESS] , розташований житловий будинок літ. «А1», з верандою літ. «а», ганком літ. «а1», напівпідвалом літ. «нпд», загальною площею 57,70 кв.м, житловою площею 23,70 кв.м, підсобною площею 34,00 кв.м, з господарськими будівлями та спорудами: гараж літ. «В» з ганком літ. «в», вбиральня літ. «Д», погреб літ. «Е», сарай літ. «Ж», альтанка літ. «З», колодязь літ. «К», огорожа 1-3. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER] , виданого Харківським відділом державної РАЦС Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) 08 листопада 2021 року. Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. З 04 листопада 2021 року відкрилася спадщина після смерті [PERSON] , яка складається з нерухомого майна, а саме: 1/4 частина житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, 1/4 частина земельні ділянки з кадастровим № 6311200000:27:024:0007, площею 0,1000 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; 1/4 частини з кадастровим № 6311200000:27:024:0013, площею 0,2554 га, для ведення особистого селянського господарства, які що розташовані за адресою: [ADDRESS] ; та земельна ділянка площею 0,1000 га, для будівництва житлового будинку, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Спадкоємцями на відкриту спадщину після смерті [PERSON] є її чоловік [PERSON] , донька [PERSON] і син [PERSON] , що відповідає ст. 1261 ЦК України, відповідно до вимог якої при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги спадкування за законом відносяться діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Родинні і сімейні відносини між спадкодавцем і спадкоємцями підтверджуються свідоцтвом про укладення шлюбу І-ВЛ № виданим 01 серпня 1975 року Люботинською міською радою Харківського району, свідоцтвом про народження [NUMBER] , виданим 14 липня 1976 року Люботинською міською радою Харківського району, та свідоцтвом про народження [NUMBER] , виданим 17 червня 1982 року Люботинською міською радою Харківського району. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. З інформаційних довідок зі Спадкового реєстру від 10 січня 2024 року, сформованими Харківською районною державної нотаріальною конторою, вбачається, що заповіти від імені [PERSON] не посвідчувалися і спадкова справа у шестимісячний строк від моменту смерті [PERSON] не заводилась. Це вказує на те, що жоден зі спадкоємців померлої [PERSON] не повідомив нотаріусу про свій намір прийняти спадщину. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як вбачається з записів у будинковій книзі для прописки громадян, які проживають в будинку [ADDRESS] , у житловому будинку за вказаною адресою була зареєстрована [PERSON] , починаючи з 28 травня 1993 року. В книзі відсутні записи про реєстрацію і постійне проживання в цьому ж будинку разом із [PERSON] на час її смерті, тобто [INFO] , інших членів сім`ї, які входять до кола спадкоємців. Згідно з відміткою у паспорті позивач [PERSON] має зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] , починаючи з 07 серпня 2010 року. Згідно з актом від 08 червня 2023 року, складеними головою і членами ОСН «Шкільний», [PERSON] фактично проживала за адресою: [ADDRESS] , разом з [PERSON] , за якою здійснювала догляд і яку поховала за власний рахунок. Позивач [PERSON] у позовній заяві стверджувала, що в останні роки життя її матір [PERSON] тяжко хворіла і потребувала постійного догляду, і саме через це матір постійно проживала у неї за адресою: [ADDRESS] . З довідки від 04 листопада 2021 року, виданої КНП «Люботинська міська лікарня» Люботинської міської ради Харківської області, вбачається, що причиною смерті [PERSON] є ракова інтоксикація. Обставини, що [PERSON] здійснювала постійний догляд за матір`ю [PERSON] , яка тяжко хворіла, і що вони проживали постійно разом як члени однієї сім`ї до дня смерті [PERSON] , визнані відповідачами [PERSON] і [PERSON] , тому суд вважає їх встановленими. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем першої черги за законом, яка у належний спосіб прийняла спадщину, яка відкрилась після смерті матері [PERSON] . Тому суд задовольняє позов повністю та визнає за позивачем право власності на спадкове майно. На підставі викладеного,

Outcome: approved