Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним вище позовом, який мотивований тим, зокрема, що з відповідачем у справі він перебував у зареєстрованому шлюбі. Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя не склалось та з березня 2023 року сторони спору спільно не проживають. Шлюб між ними розірваний рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 26.05.2023. Після розірвання шлюбу відповідач перешкоджає позивачу у спілкуванні з дітьми. Враховуючи викладене вище, позивач просить суд визначити спосіб його участі у спілкуванні та вихованні дітей кожні другі вихідні місяця з вечора п`ятниці до вечора неділі (з ночівлею у батька), без присутності матері, новорічні свята почергово з кожним із батьків, а також спільний відпочинок у літній, зимовий, осінній, весняний періоди протягом двох тижнів кожної пори року. Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 27.06.2023 відкрито загальне позовне провадження у справі та розпочато підготовче провадження у справі. 20.07.2023 до суду надійшов відзив на позов, який мотивований тим, зокрема, що відповідач не чинить позивачу перешкод, про які він зазначає у своєму позові, щодо участі у вихованні їх дітей. Разом з тим, зазначає, що позивач зазвичай домовляється з нею про зустріч з дітьми на певну годину, а фактично приїздить у інший час із запізненням у декілька годин, що порушує звичний графік малолітніх дітей та негативно впливає на їх настрій. Крім того, позивачем не враховано, що дітей двоє та їм потрібно приділити в двічі більше часу для того, щоб лише зібрати їх на прогулянку із ним, беручи до уваги їх денний сон та вчасне харчування. Така поведінка позивача змушує постійно змінювати графік та плани у повсякденному житті. Жодного доказу на підтвердження того, що відповідач чинить йому перешкоди у спілкуванні з дітьми до позову не додано. Дітям лише 01 рік та 07 місяців, відтак відсутність матері зашкодить їх психічному та емоційному стану. Зважаючи на викладене відповідач не погоджується із запропонованим варіантом участі у вихованні дітей позивачем, оскільки він не відповідає інтересам дітей з огляду на їх вік та тісний зв`язок з матір`ю, стан здоров`я дітей, особистої прихильності дитини до кожного з батьків. Відповідач не заперечує щодо зустрічей батька з дітьми у присутності матері в денний період часу та із врахування денного сну дітей. Враховуючи викладене, у задоволенні позовних вимог просить відмовити. Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 27.07.2023 витребувано у Служби у справах дітей Могилів-Подільської міської ради Вінницької області висновок, згідно ст.19 СК України, щодо розв`язання даного спору. Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 22.08.2023 продовжено на 30 днів строк проведення підготовчого провадження у справі. 07.11.2023 до суду надійшов висновок органу опіки та піклування Могилів-Подільської міської ради щодо визначення способу участі батька у вихованні дітей та спілкуванні з ними. Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 07.11.2023 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. В судовому засідання позивач та його представник позовні вимоги підтримали. Позивач просив встановити графік побачення з дітьми без присутності матері дітей, оскільки під час їхніх зустрічей у них постійно виникають конфліктні ситуації. Наполягав на встановленню графіку побачень з дітьми кожні другі вихідні дні місяця з можливістю ночівлі дітей у нього. Не заперечував проти того, що дітям потрібен час на адаптацію до таких побачень, а тому протягом декількох місяців допускає можливість присутності матері під час його зустрічей з дітьми, але не протягом декількох років, як це бажає відповідач. Також, не заперечував проти того, що на час адаптації зустрічі слід провидити без ночівлі дітей у нього. Щодо святкових днів вказав про те, що не проти черговості святкування дітей з кожним із батьків, починаючи чергу з матері. Крім того, у літній період часу просив надати йому два тижні спільного відпочинку з дітьми, а у інші пори року за попередньою домовленістю з відповідачем, хоча б по одному тижню. Відповідач та її представник в судовому засідання зазначила, що проти побачення дітей з батьком не заперечує, однак вважає, що зустрічі повинні відбуватись за її участі, оскільки діти ще зовсім малі та батько майже рік живе окремо, а тому він фактично малознайома їм людина. За таких обставин, дітей залишати з батьком на ночівлю також неможливо. Також, вказала про те, що син вночі часто прокидається та кличе маму. Дітям потрібен час для того, що вони звикли до батька. Окрім цього, пояснила, що діти після того, як почали відвідувати садочок, близько 5 місяців звикали до чужих людей. Зважаючи на викладене, вважає, що побачення батька з дітьми до досягнення ними 4-річного віку повинне відбуватись за її присутності. Крім того, не проти зустрічей у вихідні дні, проте години за яких можливо провидити побачення зазначила з 10 год. 00 хв. до 11 год. 30 хв. та з 15 год. 00 хв. до 18 год. 00 хв, мотивуючи це тим, що зранку їй потрібен час для того, щоб зібрати дітей на прогулянку, а також тим, що діти в обід сплять. Щодо святкових днів зазначила, що діти можуть залишатись з батьком починаючи з досягнення ними 5 річного віку. Не заперечувала проти спільного відпочинку дітей з батьком у літній період, однак після досягнення ними 5 річного віку, тоді як щодо інших пір року лише слід встановити правило попередньої домовленості, враховуючи ту обставину, що діти відвідують садочок. Також, сторона відповідача відмовилась від раніше заявленого клопотання про виклик до суду лікаря-психолога, в якості експерта. Представник третьої особи в судовому засіданні пояснила, що при складані висновку щодо розв`язання даного спору позивача та відповідача було запрошено на засідання органу опіки та піклування під час якого вони влаштовували суперечки, а тому комісія дійшла висновку про те, що зустрічі батька з дітьми слід проводити без присутності матері, оскільки стосунки, що склались між батьками, можуть негативно вплинути на психологічно-емоційний стан дітей. Заслухавши думку учасників, оцінивши докази в їх в сукупності, дослідивши матеріали справи та відзив на позов, суд дійшов такого висновку. Встановлено, що 12.09.2021 [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] ». Дана обставина підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.7). Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] (а.с.8-9). Рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 26.05.2023 шлюб між сторонами було розірвано (а.с.10-11). З позивача на користь відповідача на підставі судового наказу Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 20.04.2023 стягуються аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 18.04.2023 і до досягнення дітьми повноліття (а.с.12). Як слідує з наданої до суду характеристики з місця роботи позивача, [PERSON] зокрема, працює провідним інженером відділу з контролю будівництва, реконструкції, ремонту, експлуатації та безпеки дорожнього руху ДП «Служба місцевих автомобільних доріг у Вінницькій області». Має декілька вищих освіт. Працюючи у даній установі зарекомендував себе з позитивної сторони, як сумлінний, кваліфікований фахівець. За час роботи не порушував правил внутрішнього трудового розпорядку та умов трудового договору (а.с.13). Відповідно довідки №01-16-02-815-2023 від 01.06.2023 позивач у період з 01.2023 по 05.2023 отримав заробітну плату у розмірі 103777,76 грн., що становить 20755,55 грн. середньомісячно (103777,76 грн. /5) (а.с.14). Також, позивач є волонтером та допомагає у забезпеченні гуманітарною допомогою ЗСУ та ТРО Криворізького району (а.с.15), а також приймає участь у пошуках, зборі та доставці гуманітарної, благодійної допомоги для ГО «Спілка інвалідів та ветеранів полку «Дніпро-1» та 2-го батальйону оперативного призначення «Дніпро-1» НГУ (а.с.16). Згідно довідки КНП «Центр терапії залежностей «Соціотерапія» Вінницької обласної ради від 30.05.2023 позивач на диспансерному обліку не перебуває, за медичною допомогою до лікаря-нарколога не звертався (а.с.17). З наданої до суду довідки ЗДО №2 Могилів-Подільської міської ради №13 від 06.11.2023 слідує, зокрема, що діти [PERSON] та [PERSON] виховуються в даному навчальному закладі та опікується і доглядає за ними матір. Батько дітей участі у вихованні дітей не бере, а саме не приводив та не забирав їх з закладу, не відвідував батьківській збори (а.с.71). Відповідно до психологічної характеристики №01/01-05-3097 від 23.11.2023 КНП «Могилів-Подільська ОЛІЛ» діти [PERSON] та [PERSON] охоче та з цікавістю йдуть на контакт. Діти врівноважені, активні, виявляють інтерес до співпраці, емоційно-вольова сфера стабільна. Поведінка батьків впливає на особистість дитини, що може призвести до підвищеного рівня тривожності. Також, рекомендована батькам приділяти належну увагу дітям, при цьому зазначено, що батько та мати дві значущі особистості, які впливають на розвиток та формування дитини, особливо у віці 2-х років (а.с.92). Як слідує з психологічної характеристики умов проживання дітей №01/01-05-3098 від 23.11.2023 КНП «Могилів-Подільська ОЛІЛ» за місцем проживання дітей клімат у сім`ї позитивний, діти з мамою проживають у будинку батьків матері, дід та баба допомагають створити затишок та комфорт, створені усі необхідні умови та обладнання для проживання, мати приділяє значну увагу дітям. Діти охоче йшли на контакт (а.с.93) Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до норм статей 12, 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як стверджує позивач у своєму позові, відповідач чинить йому перешкоди у спілкуванні з дітьми та участі у їх вихованні. Статтею 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Відповідно до статті 142 СК України діти мають рівні права та обов`язки щодо батьків, незалежно від того, чи перебували їхні батьки у шлюбі між собою. Згідно зі статтею 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Частинами першою-третьою статті 157 СК України передбачено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Стаття 15 Закону України «Про охорону дитинства» визначає, що дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини. Рішення органів опіки та піклування з цих питань можуть бути оскаржені до суду у порядку, встановленому законом. Згідно ст.158 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов`язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини. На підставі статті 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Частиною другою статті 159 СК України встановлено, що суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Положеннями статті 19 СК України визначено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, особа має право на попереднє звернення за захистом своїх сімейних прав та інтересів до органу опіки та піклування. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання, якщо протягом десяти днів від часу його винесення заінтересована особа не звернулася за захистом своїх прав або інтересів до суду, крім випадку, передбаченого частиною другою статті 170 цього Кодексу. Під час розгляду судом спорів, зокрема, щодо участі одного з батьків у вихованні дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Як слідує з наданого висновку органу опіки та піклування щодо визначення способу участі батька [PERSON] у вихованні дітей [PERSON] та [PERSON] і спілкуванні з ними, що затверджений рішенням виконавчого комітету міської ради від 26.10.2023 №312, орган опіки та піклування дійшов висновку, що враховуючи інтереси дітей, враховуючи пропозиції батьків дітей, вважає за доцільне рекомендувати Могилів-Подільському міськрайонному суду Вінницької області визначити [PERSON] способи участі у вихованні та спілкуванні з малолітніми дітьми [PERSON] та [PERSON] і призначити такі дні та години: кожної суботи та неділі з 09:00 год. до 21:00 год., за попередньою домовленістю батьків, враховуючи режим, інтереси і потреби дітей; святкові дні (Різдво, Великдень, Новий рік) в порядку чергування з кожним з батьків (а.с.66-68). Відповідно до статей 3, 18 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Статтями 12-15 Конвенції визначено право дитини висловлювати свою думку (право бути почутою). На необхідності дотримання вказаного принципу неодноразово наголошено у практиці ЄСПЛ (п. 135 рішення ЄСПЛ від 06.07.2010 у справі «Нойлінгер і Шурук проти Швейцарії»; п. 100 рішення ЄСПЛ від 16.07.2015 у справі «Мамчур проти України», п. 77 рішення ЄСПЛ від 11.10.2017 у справі «М. С. проти України»). На рівні внутрішнього законодавства України принцип урахування найкращих інтересів дитини викладно у пункті 8 статті 7 СК України та у статті 11 Закону України «Про охорону дитинства», згідно з положеннями яких регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини; предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів дитини. Отже, при вирішенні спору щодо участі у вихованні та порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, судом мають враховуватися передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини. Судом встановлено, в ході розгляду справи, що між позивачем як батьком малолітніх дітей та відповідачем як матір`ю не досягнуто згоди з приводу його участі у вихованні дітей та спілкуванні з ними. При цьому, суд також змушений зважати на те, що між сторонами склались неприязні стосунки та при зустрічах батька з дітьми, з участю матері між ними можуть виникати суперечки, що враховувалось органом опіки та піклування при надані висновку в порядку ст.19 СК України та що спостерігав суд під час усього судового розгляду даної цивільної справи. Таким чином, слід зробити висновок, що проведення побачення батька з дітьми у присутності матері може негативно вплинути на психологічно-емоційний стан дітей, а тому такі побачення слід проводити без її присутності. Разом з тим, як зазначає сам же позивач, він вже досить тривалий час не зустрічався з дітьми, а тому суд не може залишит також поза увагою малолітній вік дітей і тривале проживання лише разом з матір`ю, а тому вважає, що діти повинні звикнути до таких побачень з батьком. При цьому, відповідач у судовому засідання наполягала на необхідності визначення адаптаційного періоду, а позивач проти цього факту не заперечував. Тобто, для налагодження довірливих відносин між батьком і дітьми необхідний час, протягом якого поступово буде відбуватися налагодження спілкування та формування емоційної прив`язаності дітей до батька. Суд вважає, що необхідно в даному випадку встановити перехідний адаптаційний графік побачень дітей з батьком спочатку за участі матері, а потім без неї і спочатку без ночівлі дітей у батька, а потім з такою. Аналогічних висновків дійшов Верховний суд у своїй постанові від 23.06.2020 у справі №754/9026/16-ц (провадження 61-5215св19). Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). На переконання суду, зважаючи на викладене вище, зустрічі батька разом з дітьми доцільно розпочати проводити у присутності матері протягом трьох місяців з дня набрання даного рішення законної сили, без ночівлі у батька, що буде сприяти налагодженню відносин між батьком та дітьми. Після того, з четвертого по шостий місяць, з дня набрання рішення законної сили, без присутності матері та починаючи з сьомого місяця надати можливість ночівлі у батька. При цьому, при визначенні терміну адаптації дітей до батька, судом також враховані наявні у матеріалах справи психологічні характеристики дітей, у яких, зокрема, зазначено, що діти охоче йдуть на контакт. Аналізуючи наданий до суду висновок органу опіки та піклування щодо розв`язання даного спору, а також беручи до уваги думку сторін спору, суд вважає, що доцільно буде розпочати зі встановлення графіку побачення батька з дітьми протягом трьох місяців з дня набрання рішення законної сили кожні другі вихідні місяця з 10 год. 00 хв. по 19 год. 00 хв., без ночівлі у батька, в присутності матері за попередньою домовленістю між батьками, враховуючи режим, інтереси і потреби дітей. З четвертого по шостий місяць, з дня набрання рішення законної сили встановити графік їх побачень кожні другі вихідні місяця з 10 год. 00 хв. по 19 год. 00 хв., без присутності матері за попередньою домовленістю між батьками, враховуючи режим, інтереси і потреби дітей. Починаючи з сьомого місця з дня набрання рішення законної сили встановити графік їх побачень кожні другі вихідні місяця з 10 год. 00 хв. суботи по 19 год. 00 хв. неділі, без присутності матері з можливістю ночівлі у батька, за попередньою домовленістю між батьками, враховуючи режим, інтереси і потреби дітей. Встановлюючи такий графік, суд вважає, що право дітей на спілкування з матір`ю у вихідні дні та у вільний від навчання та роботи час не буде порушене, оскільки у неї також залишаються інші вихідні дні, а також будні дні. При визначенні годин побачень батька з дітьми, суд враховує те, що як зазначала відповідач, вони мають певний установлений режим, після того, як діти прокидаються потрібен ще додатковий час для того, щоб вони снідали та одягнути їх для прогулянки з батьком, а тому встановлення графіку побачень саме з 09 години 00 хв. може призвести до порушення установленого у дітей режиму дня. Так само відповідач зазначала, що діти кожного дня лягають спати приблизно о 21 год. 00 хв. та цьому також передує вечеря та гігієнічні процедури, а тому повернення дітей за постійним місцем проживання лише о 21 год. також призведе до порушення їхнього режиму дня. Також, на переконання суду слід визначити графік спільного відпочинку батька і дітей та їх оздоровлення, щороку, з врахуванням майбутніх термінів дошкільних та шкільних канікулу літній період протягом двох тижнів, а у зимовий, осінній, весняний період протягом одного тижня, без присутності матері, але за попередньою домовленістюміж батьками, враховуючи інтереси і потреби дітей, після досягнення дітьми трьохрічного віку. Крім того, у святкові дні (Новий рік, Різдво Христове, Великдень) графік побачень слід встановити у порядку чергування з кожним з батьків, починаючи чергування з черги матері. При встановлені саме такого графіку суд визначає момент початку дії частини графіку саме із досягнення дітьми трьох років, оскільки враховано час необхідний для набрання даного рішення законної сили та час визначений, як адаптаційний. Та те, що діти досягнуть цього віку уже в листопаді 2024 року. Суд вважає в даному випадку твердження відповідача з приводу можливості таких спільних відпочинків з батьком лише після досягнення дітьми 4 або 5 років не обгрунтованим, оскільки зважаючи на рівність прав батьків та в разі відсутності будь-яких проблем після адаптаційного періоду суд не вбачає перешкод для реалізації таких прав батьком дітей. В іншому випадку відповідач не позбавлена права у майбутньому звернутись до суду із позовом про зміну графіку побачень дітей з батьком. При ухваленні такого рішення суд також зважає на те, що і позивач не позбавлений в майбутньому права на повторне звернення до суду з позовом про зміну встановленого судом графіку. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного вище та

Outcome: partial