Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-21 00:00:00

Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог 18.01.2024 позивачка [PERSON] звернулась в суд з позовом до Акціонерного товариства «Ідея Банк», третя особа на стороні відповідача, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору приватний виконавець виконавчого округу Хмельницької області про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, просить суд визнати виконавчий напис №9320, вчинений 24.09.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Ідея Банк» суми заборгованості у розмірі 94678,27 грн, що виникла за кредитним договором №Z06.2204.005910475 від 05.11.2019, таким, що не підлягає виконанню, стягнути з відповідача на її користь витрати на надання правничої професійної допомоги у розмірі 5500 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. 24.09.2021 вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №9320 про стягнення з неї на користь АТ «Ідея Банк» суми заборгованості у розмірі 94678,27 грн, що виникла за кредитним договором №Z06.2204.005910475 від 05.11.2019. Вважає, що у нотаріуса не було належних правових підстав для вчинення виконавчого напису, оскільки редакція Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, станом на дату його вчинення передбачала можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі нотаріально посвідченого договору. З огляду на вищенаведене, вважає, що існують усі правові підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Стислий виклад заперечень відповідача та третьої особи. 16.02.2024 до суду надійшов відзив відповідача АТ «Ідея Банк» на позовну заяву, у якому відповідач позов не визнає, вважає, що виконавчий напис вчинено з дотриманням вимог законодавства, а тому підлягає виконанню. Позивач не виконувала зобов`язань за кредитним договором, у зв`язку з чим у неї виникла безспірна заборгованість на загальну суму 92778,27 грн, нотаріус вчинила виконавчий напис в межах трирічного строку з дня виникнення права вимоги, банк надав нотаріусу усі необхідні документи. Також позивач була попереджена про те, що у неї наявна заборгованість за кредитним договором, про розмір боргу, його складові, а також попереджена про можливість стягнення заборгованості шляхом вчинення виконавчого напису нотаріусом, про що позивачці надіслано відповідну вимогу з довідкою-розрахунком заборгованості. Позивач не висловила жодних заперечень щодо змісту вимоги, а тому її дії свідчать, що вона намагається відтермінувати виконання кредитних зобов`язань. Спірний виконавчий напис відповідає вимогам Закону України «Про нотаріат», є законним та підлягає виконанню. Вважає обгрунтування позивача помилковим, оскільки постановою Київського апеляційного суду від 22.02.2017 року не визначено моменту, з якого втрачає чинність постанова Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року Не погоджуючись з вимогами позивача стосовно стягнення витрат на правову\~правничу допомогу, відповідач вважає, що відсутні підстави для ї відшкодування, оскільки позивачем не надано жодних доказів реальності, фактичності надання правової допомоги та не надано відповідних документів, в т.ч. розрахунку таких витрат. Просив у задоволенні позову відмовити. Третя особа приватний виконавець виконавчого округу Хмельницької області Терлеєва І.М. пояснень на позов не подав. Заяви, клопотанні, інші процесуальні дії у справі 22.01.2024 суд відкрив спрощене позовне провадження та призначив справу до розгляду на 22.02.2024. \~ \~ \~ \~Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова О.М. до участі в справі як третя особа на стороні відповідача, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору не залучалась, оскільки наказом Міністра юстиції України №3832/5 від 12.09.2022 відповідно до рішення Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату від 05.09.2022 №7, анульовано свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю, видане Міністерством юстиції України від 24.04.2009 за №7322 на ім`я [PERSON] . Фактичні обставини, встановлені судом Вивчивши матеріали справи, перевіривши надані докази, суд дійшов наступних висновків. За загальним правилом (ч.1ст.13 ЦПК України), суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, або витребуваних судом у передбачених\~цим Кодексом\~випадках і, відповідно до\~ч.1ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених\~цим Кодексом. Судом встановлено, що приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна 24.09.2021 вчинила виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №9320 про стягнення з [PERSON] , яка народилась [INFO] в м. Шепетівці Хмельницької області, РНОКПП [NUMBER] на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк», 79008, місто Львів, вулиця Валова, будинок 11, ЄДРПОУ 19390819, МФО 336310 невиплачені в строк грошові кошти на підставі Договору кредиту та страхування №Z06.2204.005910475 від 05.11.2019, укладеного між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] , строк платежу за яким настав 05.05.2020. Даним виконавчим написом задоволено вимоги Акціонерного товариства «Ідея Банк», стягнуто з [PERSON] заборгованість за період з 05.06.2020 по 09.08.2021 включно у розмірі: 32707,47 грн строковий основний борг; 16495,23 грн прострочений основний борг; 16159,24 грн прострочені проценти; 117,67 грн строкові проценти; 986,78 грн страхова плата за обслуговування кредиту; 26311,88 грн прострочена плата за обслуговування кредиту; 1900,00 грн плата за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму 96678,27 грн. Позивач посилаючись на те, що виконавчий напис міг бути вчинений лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого кредитного договору, просила позов задовольнити. Застосовані норми права. Відповідно до\~статті 18 ЦК України\~нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно зі\~статтею 87 Закону України «Про нотаріат»\~для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Постановою №662 Перелік документів доповнено\~після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 постанову № 662 визнано незаконною та нечинною в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 залишено без змін. У своїй постанові Касаційний цивільний суд\~\~у складі Верховного Суду\~від 15 квітня 2020 року у справі № 158/2157/17, зазначив, зокрема: «Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 27 березня 2017 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника». Аналогічного висновку щодо застосування вказаних норм матеріального права в аналогічних правовідносинах дійшла Велика палата ВС у постанові від 21 вересня 2021 року у господарській справі №910/10374/17. Таким чином, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Враховуючи те, що кредитний договір №Z06.2204.005910475 від 05.11.2019, укладений між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] не був нотаріально посвідченим, таким чином, вчиняючи 24.09.2021 виконавчий напис №9320, приватний нотаріус Сазонова О.М. порушила порядок вчинення виконавчого напису. Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За таких обставин, наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Розподіл судових витрат. Відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. Згідно ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. В зв`язку із задоволенням вимог позивача, відповідно до ч.6 ст.141\~ЦПК України \~з відповідача\~на користь\~держави \~підлягає стягненню\~судовий збір\~в розмірі\~1073,60\~грн.\~ Відповідно до ст.137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою, підлягають розподілу разом з іншими судовими витратами. Розмір витрат на правничу допомогу визначається згідно з умовами договору про надання правової допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг, виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Положеннями\~статті 59 Конституції України\~закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Положення частин першої та другої\~статті 141 ЦПК України\~кореспондуються із європейськими стандартами, зокрема, пунктом 14 Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам Щодо шляхів полегшення доступу до правосуддя N R (81) 7 передбачено, що за винятком особливих обставин, сторона, що виграла справу, повинна в принципі отримувати від сторони, що програла відшкодування зборів і витрат, включаючи гонорари адвокатів, які вона обґрунтовано понесла у зв`язку з розглядом. Пунктом 9 частини першої\~статті 1 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» від 5 липня 2012 року №5076-VI\~встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої\~статті 1 Закону №5076-VI). Відповідно до\~статті 19 Закону №5076-VI\~видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Доказами в цивільному у судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (частина перша\~статті 76 ЦПК України). За правилами оцінки доказів, встановлених\~статтею 89 ЦПК України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Звертаючись до суду, позивачка згідно вимог\~ст.134 ЦПК України, в позовній заяві зазначила про попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, що складається з витрат на правову допомогу та становить 5500 грн. Згідно договору про надання професійної правничої (правової) допомоги №б/н/24 від 09.01.2024 адвокатське бюро «Калінін і Партнери» в особі керуючого Калініна С.К. та Мосейчук О.В. уклали даний договір на надання клієнту правової допомоги у справі про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазонової О.М. про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Ідея Банк» грошових коштів. Сторони погодили виплату гонорару, розмір якого, умови та порядок розрахунків визначаються сторонами в додатках до даного договору, з урахуванням рекомендованих (мінімальних) ставок адвокатського гонорару, затверджених рішенням засновника адвокатського бюро «Калінін і Партнери» 17.07.2018 №3/2018. Згідно акту виконаних робіт (наданих послуг) від 17.01.2024 бюро надало, а клієнт [PERSON] прийняла юридичні послуги у формі: усної, з вивченням документів, консультації клієнта (1год), вартістю 500 грн; складання адвокатського запиту (1год) вартістю 500 грн; вивчення та аналіз сканкопій матеріалів виконавчого провадження (1год 30хв) вартістю 500 грн; складання, оформлення та подання до суду позовної заяви в інтересах клієнта (6год), вартістю 3000 грн; складання, оформлення та подання до суду заяви про забезпечення позову (2год), вартістю 1000 грн. Загальна вартість наданих послуг складає 5500 грн та узгоджується з рекомендованими (мінімальними) ставками адвокатського гонорару, затвердженими рішенням засновника адвокатського бюро «Калінін і Партнери» 17.07.2018 №3/2018. Позивач понесла витрати на правову допомогу в розмірі 5500грн, що підтверджується відповідною платіжною інструкцією №МВ59005635 від 09.01.2024. Отже матеріалами справи підтверджується факт отримання позивачкою послуг адвоката та понесення нею витрат в суді, а саме: представником позивача складені та підписані наступні документи: позовна заява з додатками, заява про забезпечення позову, адвокатський запит. Суд також враховує положення частини шостої статті 137 ЦПК України,\~за якими\~обов`язок\~доведення неспівмірності\~витрат покладається\~на сторону,\~яка заявляє\~клопотання про\~зменшення витрат\~на оплату\~правничої допомоги\~адвоката,\~які підлягають\~розподілу між\~сторонами. Доводів податкового\~органу щодо\~неспівмірності витрат\~на правову\~допомогу \~стороною відповідача\~не надано.\~ Суд з огляду на умови договору про надання правової допомоги, враховуючи складання і підписання адвокатом всіх процесуальних документів від імені і в інтересах позивачки, дійшов висновку, що в даній конкретній справі витрати на правову допомогу в сумі 5500 грн. є реальними, підтвердженими матеріалами справи, а тому підлягають відшкодуванню. З урахуванням викладеного, із відповідача підлягають стягненню на користь позивачки витрати на правничу допомогу в сумі 5500 грн Твердження представника відповідача у відзиві на позовну заяву про не доведення розміру витрат на правову допомогу є неспроможними, оскільки такі витрати підтверджені належними та допустимими доказами, а їх розмір не викликає сумніву щодо його розумності.

Outcome: approved