Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-27 00:00:00

АТ «Універсал банк» звернулось до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до [PERSON] про стягнення 39850,27 грн. боргу за кредитним договором з підстав невиконання умов договору. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що АТ «Універсал банк» запустило новий проект mоnobank, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки mоnobank. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках mоnobank за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. Особливістю проекту mоnobank є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень. Умови і правила обслуговування рахунків фізичної особи в АТ«Універсал банк» опубліковані на офіційному сайті банку та постійно доступні для ознайомлення за посиланням https://www.monobank.ua/terms. 22 жовтня 2019 року [PERSON] звернувся до банку з метою отримання банківських послуг та цього ж дня між АТ «Універсал банк» та ним було укладено договір про надання банківських послуг шляхом підписання відповідачем анкети-заяви до договору про надання банківських послуг, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок у розмірі 25000 грн. Своїм підписом у анкеті-заяві відповідач підтвердив, що підписана ним анкета-заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Взятий на себе обов`язок банк виконав належним чином, відповідач отримав кредит в сумі 25000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка, зі сплатою відсотків за користування кредитом. У зв`язку з порушенням умов договору у відповідача утворилась заборгованість, яка становить 39850 грн 27 коп. в тому числі загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) 39850 грн 27 коп. Оскільки на даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за договором, що є порушенням законних прав та інтересів банку, тому позивач змушений був звернутися в суд з даним позовом. Просить задовольнити позовні вимоги і стягнути з відповідача вищевказану заборгованість і судові витрати. Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 12 грудня 2023 року постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Копію наведеної ухвали було направлено сторонам. Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Клопотань від учасників справи про проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін відповідно до частини 5 статті 279 ЦПК України не надходило. Відповідач у встановлений судом строк надав суду відзив на позовну заяву в якому зазначив, що позовні вимоги визнає частково в сумі 5240 грн 53 коп. Вказав, що дійсно 22 жовтня 2019 року він звернувся до АТ «Універсал банк» з метою отримання банківських послуг та на підставі підписання анкети-заяви від вказаної дати отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту в розмірі до 25000 грн. Відповідач зазначив, що користувався кредитними коштами, вчасно їх погашав та не допускав прострочення. Вказав, що помилковим є твердження позивача про те, що заява-анкета разом з Умовами і правилами обслуговування, Тарифами, Таблицею обчислення вартості та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг, а також те, що він, відповідач, ознайомлений і погодився із Умовами і правилами обслуговування фізичних осіб а АТ «Універсал банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів, які позивачем додані до позовної заяви, оскільки позивачем не доведено, що саме ці Умови діяли на час укладення відповідного договору. Вказані Умови і правила обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів є неналежними і недопустимими доказами укладення кредитного договору зі сплатою відповідних відсотків, оскільки вказані документи не містять підпису відповідача, відтак відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, що встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами під час виконання договірних зобов`язань. У додатку №4 до позовної заяви хоч і міститься заява-анкета від 22 жовтня 2019 року у якій зазначено, що зі змістом тарифу відповідач ознайомлений під підпис, однак жодних тарифів працівником банку для підпису не надавалось, а відповідно із жодним тарифом він, відповідач, не ознайомлювався та не підписував його. Оскільки відсоткової ставки щодо процентів за користування кредитним лімітом не було погоджено, відтак всі кошти, які позивачем зараховані на погашення відсотків, слід зарахувати на погашення кредиту. Як вбачається з розрахунку заборгованості відповідачем сплачено з 22.10.2019 по 08.08.2023 - 34609 грн 74 коп., які позивачем зараховано не на погашення тіла кредиту, а на сплату відсотків. Крім того, позивачем отримані кошти були зараховані безпосередньо і на тіло кредиту, отже загальна сума сплачена відповідачем позивачу складає 73709 грн 74 коп. З урахуванням того, що в анкеті-заяві від 22 жовтня 2019 року процентна ставка не зазначена, крім того, у заяві підписаній сторонами відсутні умови договору про сплату відсотків за користування кредитними коштами, відтак сплачені відповідачем як позичальником в якості відсотків кошти в загальній сумі 35842 грн 74 коп. слід зарахувати в рахунок погашення тіла кредиту. Враховуючи викладене обґрунтована сума тіла кредиту, що лишилась недоплаченою позивачу становить 5240 грн 53 коп. 13 грудня 2023 року представником позивача АТ «Універсал Банк» надані письмові пояснення, з яких вбачається, що відповідач не заперечує, що він є клієнтом АТ «Універсал банк», на нього відкрито рахунок і видана платіжна картка, та він активно користувався банківськими послугами проекту «Mоnobank». Відповідач здійснив отримання банківських послуг проекту Mоnobank шляхом верифікації, при цьому представник позивача детально описує механізм реєстрації та отримання банківських послуг. Таким чином, на момент підписання Анкети-заяви від 22.10.2019, відповідач був належним чином ознайомлений з Умовами та правила обслуговування рахунків фізичних осіб, Тарифами таблицею розрахунку вартості кредиту, Паспортом споживчого кредиту. Підписуючи Анкету-заяву до договору про надання банківських послуг Mоnobank від 22.10.2019 відповідач погодився, що Анкета-заява разом з Умовами та правила обслуговування рахунків фізичних осіб, Тарифами таблицею розрахунку вартості кредиту, Паспортом споживчого кредиту складають Договір про надання банківських послуг. Підписанням цього договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з Умовами та правила обслуговування рахунків фізичних осіб, Тарифами таблицею розрахунку вартості кредиту, Паспортом споживчого кредиту та отримав їх примірники в мобільному додатку. Відповідач підтвердив, що вищевказані документи йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. Також представник позивача зазначив, що Анкета-заява від 22.10.2019 підписана власноруч [PERSON] , а також працівником банку, який своїм підписом підтвердив, що надані [PERSON] документи були перевірені в його присутності на чинність. Відповідач просить вважати наведений зразок його власноручного підпису або його аналоги (у тому числі електронний підпис) обов`язковим для операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті йому в банку (пункт 6 Анкети-заяви). Також в Анкеті-заяві вказано, що клієнт просить відкрити поточний рахунок у гривні на його ім`я та встановити кредитний ліміт на суму, вказану у мобільному додатку. Додав, що відповідач не звертався до позивача з вимогою надання йому роз`яснень та незрозумілості умов договору і протягом певного часу виконував умови такого договору, що свідчить про розуміння умов договору та їх погодження. У зв`язку з чим просив позовні вимоги задовольнити. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що між сторонами виникли спірні правовідносини з приводу виконання договірних зобов`язань. Згідно з п. 1.1 Статуту АТ «Універсал банк», згідно рішенням Загальних зборів акціонерів ПАТ «Універсал банк» від 31.10.2018 року було змінено тип банку з публічного на акціонерне товариство та змінено найменування банку на акціонерне товариство «Універсал банк». Акціонерне товариство «Універсал банк» став правонаступником всіх прав та зобов`язань публічного акціонерного товариства «Універсал банк». Судом встановлено, що 22 жовтня 2019 року [PERSON] підписав анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг, за якою просив АТ «Універсал банк» відкрити поточний рахунок та встановити ліміт на суму, вказану у додатку, відповідно до умов Договору. Як вбачається з довідки АТ «Універсал банк» від 02 жовтня 2023 року, [PERSON] , 22 жовтня 2019 року відкрито поточний рахунок № [NUMBER] у гривні шляхом підписання Анкети-заяви до договору. Розмір встановленого кредитного ліміту по поточному рахунку № [NUMBER] становить 25000 грн. Відповідно до довідки про наявність рахунку від 29 листопада 2023 року , [PERSON] відкрито рахунок № [NUMBER] , тип рахунку: чорна картка, валюта рахунку: гривня, статус картки: активна до 10/24. Згідно довідки про розмір встановленого кредитного ліміту від 29 листопада 2023 року, [PERSON] через мобільний застосунок за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 22.10.2019 за карткою № [NUMBER] станом на 29 листопада 2023 року встановлено суму кредитного ліміту в розмірі 10000 грн 00 коп. - 22.10.2019; 15000 грн 00 коп. - 28 грудня 2019 року; 25000 грн 00 коп. - 28 лютого 2020 року. Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Статтею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Згідно з п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Нормами ст.526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства. Статтею 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з ст.ст. 628, 629 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, до яких закон відносить умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду. Згідно з ч.2 ст.638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до ч.1 ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Згідно із ч.3 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у тому числі електронних, а також якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку (ч. 1). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. ст. 205, 207 ЦК України). Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19. Так, відповідно до ч.ч. 1-2 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі (ч.1 ст.1055 ЦК України). Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. У статті 3 вказаного Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч.3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч.4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ч.6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч.12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України Про електронний цифровий підпис, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно із ч.1,2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідач [PERSON] не заперечує, що отримав у АТ «Універсал банк» кредитні кошти в розмірі 25000 грн та користуався ними, однак, відповідач заперечує щодо стягнення з нього нарахованих позивачем відсотків, оскільки такі між сторонами погоджені не були. Як вбачається із виписки руху коштів від 29 листопада 2023 року по рахунку [NUMBER] , карта № [NUMBER] за період з 22.10.2019 - 29.11.2023 [PERSON] активно користувався кредитною (платіжною) карткою, а саме: розраховувався в магазинах, поповнював картку, знімав готівку в банкоматі, тим самим підтверджував свою згоду на умови банку щодо встановленого кредитного ліміту. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором [PERSON] , загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тіло кредиту) становить 39850 грн 27 коп. Доказами, що підтверджують наявність заборгованості та її розмір, є первинні документи, оформлені відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положеннями закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Відповідно до п. 5 Положення про організацію оперативної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління НБУ від 18 червня 2003 року № 254, п. 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління НБУ від 04 липня 2018 року № 75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Виписка по картковому рахунку може бути належним доказом щодо заборгованості відповідача за тілом кредиту, яка повинна досліджуватися судами у сукупності з іншими доказами. Аналогічний правовий висновок викладений і у постанові Верховного Суду у справі № 200/5647/18 від 16.09.2020 року. У позовній заяві АТ «Універсал Банк» посилався на те, що 22 жовтня 2019 року відповідач підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг. У вказаній анкеті-заяві зазначено, що відповідач погодився з тим, що ця анкета-заява разом із Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами банку, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, які були надані йому для ознайомлення. При цьому, ні Умови і правила надання банківських послуг та Тарифи, ні Паспорт споживчого кредиту не містять підпису відповідача. Анкета-заява до договору про надання банківських послуг, підписана відповідачем, містить лише його анкетні дані та контактну інформацію, проте не містить жодних даних про умови кредитування. У паспорті споживчого кредиту, зокрема у графах «Позичальник» зазначено: ПІБ споживача, його підпис та його дата підпису накладені у вигляді електронного цифрового підпису, однак відомості про те, що такий підписано з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором - відсутні. Представник АТ «Універсал Банк» зазначав, що факт ознайомлення відповідача з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту підтверджується тим, що на підставі Анкети-заяви відповідач висловив свою згоду з вищевказаними документами в електронному вигляді у мобільному застосунку «Monobank» шляхом застосування електронного цифрового підпису. Разом з тим, АТ «Універсал Банк» не довело належними та допустимими доказами підписання відповідачем Умов і правил надання банківських послуг, Тарифів, Таблиці обчислення вартості кредиту та Паспорту споживчого кредиту шляхом використання його електронного цифрового підпису. У матеріалах справи відсутнє підтвердження із зазначенням дати та часу одержання відповідачем у електронному вигляді Умов обслуговування рахунків фізичних осіб в АТ «Універсал Банк», Паспорту споживчого кредиту «картка Monobank», та Тарифів. Водночас, ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту. Такі висновки викладені у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, викладених в постанові від 23 травня 2022 року у справі №393/126/20. Згідно із ч.1 ст. 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «Універсал Банк»). Умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей633,634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 22.10.2019, посилався на Умови обслуговування рахунків фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» на сайті: https://www.monobank.ua/terms/ як невід`ємні частини спірного договору. З матеріалів справи не вбачається, що саме з даними Умовами та правилами відповідач ознайомився і погодився, підписуючи заяву, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо користування кредитними коштами та щодо сплати відсотків за користування кредитними коштами саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до матеріалів справи розмірах і порядках нарахування. У цьому випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути; укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та Правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача(www.monobank.ua)змінювалися АТ «Універсал Банк». Доводи Банка про те, що Умови і правила обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів, були чинні на момент підписання анкети заяви, а саме станом на 22 жовтня 2019 року, суд вважає не доведеними, оскільки відсутні докази про ознайомлення та погодження відповідачем вказаних умов. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та Правила банківських послуг, відсутність у заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами надані банком Умови не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Зазначений висновок узгоджується з висновками постанови Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17. Вказане свідчить про відсутність правових підстав для нарахування на рахунок відповідача процентів за користування коштами та віднесення їх до тіла кредиту. До аналогічних висновків прийшов Верховний Суд при розгляді 18 травня 2022 року у справі № 697/302/20 за позовом АТ «Універсал Банк» про стягнення заборгованості. Так, із розрахунку заборгованості б/н від 22.10.2019 вбачається, що позивачем [PERSON] нараховані та списані відсотки за листопад, грудень 2019, січень - грудень 2020 року, січень - грудень 2021 року та січень - грудень 2022 року. Відповідно колонки № 6 розрахунку заборгованості зазначено, що процентна ставка з 22.10.2019 по 31.08.2020 складає 38,4%, з 01.09.2020 по 01.03.2022 - 37,2%, з 01.04.2022 по 01.07.2022 - 19.2%, з 01.08.2022 по 08.08.2023 - 37,2 %. У колонці № 5 залишок простроченої заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) зазначено: 30 квітня 2020 року - 1266 грн 29 коп., 01 травня 2020 року - 1266 грн 29 коп., 01 жовтня 2022 року - 1367 грн 13 коп., 01 листопада 2022 року - 2777 грн 45 коп., 30 листопада 2022 року - 4230 грн 88 коп., 01 грудня 2022 року - 4230 грн 88 коп., 01 січня 2023 року - 5730 грн 23 коп., 12 січня 2023 року - 39850 грн 27 коп., 08 серпня 2023 року - 39850 грн 27 коп. Як вбачається з колонки №9 позивачем нараховано відповідачу 15080 грн 86 коп. відсотків на залишок поточної заборгованості за кредитом, зокрема: 30.11.2019 - 400 грн 03 коп., 31.12.2019 - 336 грн 68 коп., 31.01.2020 - 469 грн 74 коп., 29.02.2020 - 460 грн 92 коп., 31.03.2020 - 797 грн 26 коп., 30.04.2020 - 852 грн 76 коп., 31.05.2020 - 940 грн 12 коп., 30.06.2020 - 973 грн 29 коп., 31.07.2020 - 1061 грн 82 коп., 31.08.2020 - 1099 грн 86 коп., 30.09.2020 - 136 грн 92 коп., 31.12.2020 - 1123 грн 59 коп., 31.01.2021 - 1120 грн 27 коп., 28.02.2021 - 1006 грн 32 коп., 30.06.2021 -1038 грн 60 коп., 31.07.2021 - 1063 грн 61 коп., 31.08.2021 - 1053 грн 07 коп., 30.11.2022 - 1146 грн 00 коп. Однак, з наданої позивачем виписки руху коштів по картці [PERSON] від 29.11.2023 вбачається, що крім вказаних вище сум 01.10.2020 відповідачу нараховано та списано 1050 грн 48 коп., 01.11.2020 - 1097 грн 42 коп., 01.12.2020 - 1075 грн 52 коп., 01.04.2021 - 1100 грн 31 коп., 01.05.2021 - 1055 грн 77 коп., 01.06.2021 - 1078 грн 85 коп., 01.10.2021 - 1010 грн 27 коп., 01.11.2021 - 1034 грн 49 коп., 01.12.2021 - 988 грн 50 коп., 01.01.2022 - 1007 грн 20 коп., 01.02.2022 - 996 коп 49 коп., 01.03.2022 - 893 грн 76 коп., 01.04.2022 - 1017 грн 73 коп., 01.05.2022 -524 грн 40 коп., 01.06.2022 - 546 грн 57 коп., 01.08.2022 - 1046 грн 87 коп., 1079 грн 73 коп., 01.10.2022 - 1077 грн 90 коп., 01.11.2022 - 1147 грн 93 коп. - відсотків. Всього [PERSON] сплачено АТ «Універсал банк» 34608 грн 62 коп. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що оскільки позивачем не доведено правомірність нарахування відсотків, а тому з відповідача до стягнення підлягає заборгованість за кредитними зобов`язаннями без урахування нарахованих відсотків у сумі 34608 грн 62 коп., а саме: 5241 грн 65 коп. Відповідно до ч.1 та ч.3 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «Універсал Банк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманих коштів. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги АТ «Універсал банк» щодо стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають до часткового задоволення. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути судові витрати по сплаті судового збору пропорційно, відповідно до задоволеної частини позовних вимог. На підставі наведеного,

Outcome: partial