Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором позики, оформленим у вигляді боргової розписки у розмірі 41 990,13 грн, з яких: 40 800,00 грн. - сума боргу за розпискою, 398,73 грн - індекс інфляції, 791,40 грн - 3 % річних, а також просить суд нарахувати для стягнення з відповідача на користь позивача три відсотка річних за період з 24.10.20123 року і до моменту виконання рішення. Позов обґрунтовує тим, що 15 січня 2023 року він надав в борг [PERSON] грошові кошти в розмірі 40 800,00 грн., які остання зобов`язався повернути йому до 01 березня 2023 року, про що написала боргову розписку. Однак до теперішнього часу відповідач свої зобов`язання не виконала, борг не повернула. Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 08 листопада 2023 року відкрито провадження у даній справі, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Сторонам роз`яснено їх процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено відповідні строки. У встановлений судом строк відповідач відзив на позов не подав. У встановлений судом строк відповідач відзив на позов не подав. Конверт з ухвалою про відкриття провадження та копією позовної заяви з додатками, що направлявся за адресою зареєстрованого місця проживання відповідача, повернувся до суду неврученим з відміткою «Укрпошти» про причини повернення - «За закінченням терміну зберігання». Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Строки для подання відзиву та відповіді на відзив закінчились, а тому відповідно до частини восьмої статті 178 ЦПК України та частини п`ятої статті 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки відповідач про розгляд справи повідомлявся належним чином, відзив на позовну заяву не подав та не повідомив причини його неподання, а також те, що сторона позивача не заперечувала щодо розгляду справи в порядку заочного провадження, про що свідчить прохальна частини позову, суд вважає можливим розглянути спір відповідно до статей 280-283 ЦПК України та на підставі матеріалів справи постановити заочне рішення. Враховуючи те, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи,

Outcome: partial