Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права на майно в порядку спадкування, посилаючись на те, що [INFO] помер його батько [PERSON] , [INFO] , який постійно проживав за адресою: [ADDRESS] . Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з: квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] загальною площею 82,3 кв.м.; житлового будинку, який знаходиться за адресою [ADDRESS] загальною площею 72,6 кв.м.; легкового автомобіля DAIHATSU 2007 року випуску Номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] ; земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 17,40 га відповідно до державного акта на право приватної власності на землю (ІІ-КР №001027), виданого 30 грудня 2001 року та зареєстрованого за №29. Кадастровий номер земельної ділянки 3523688500:02:000:0056; земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,0967 га відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку ЯЛ №138792 від 15 жовтня 2010 року зареєстрованого за №011037600109. Кадастровий номер 3523655105:55:000:0020; земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,1316 га відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку ЯЛ №138793 від 15 жовтня 2010 року зареєстрованого за №011037600110, кадастровий номер 3523655105:55:000:0018; земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,25 га відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку ЯЛ №138791 від 15 жовтня 2010 року зареєстрованого за №011037600108. Кадастровий номер 3523655105:55:000:0019. Вказане спадкове майно позивач, як спадкоємець, що на час відкриття спадщини проживав постійно зі спадкодавцем, прийняв у відповідності до закону. 21 червня 2022 року позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою з проханням видати йому свідоцтво про право на спадщину за законом (заповітом). 14 лютого 2023 року одержав від нотаріальної контори відмову у видачі вказаного вище документа на житловий будинок (на інше нерухоме майно позивачу видано свідоцтво). З тексту постанови «Про відмову у вчиненні нотаріальних дій» №67/02-31 від 14 лютого 2023 року відмова продиктована тим, що відсутній правоустановчий документ на нерухомість - житловий будинок. Оригінальні примірники правоустановчих документів, на думку нотаріуса, не дали останньому права видати відповідне свідоцтво на житловий будинок. Позивачем з`ясовано те, що його батько будував житловий будинок (за адресою [ADDRESS] , загальною площею 72,6 кв.м. розташований на земельній ділянці з кадастровим номером 3523655105:55:000:0019) на законних підставах у відповідності до виданого будівельного паспорта на будівництво. Однак за життя не ввів побудований будинок в експлуатацію. Позивач просить суд визнати за ним право забудовника, в порядку спадкування, на житловий будинок за адресою [ADDRESS] , загальною площею 72,6 кв. м. розташований на земельній ділянці з кадастровим номером 3523655105:55:000:0019 /а.с.2-5/. Позивач в судове засідання не з`явився, але від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Представник відповідача Новоархангельської селищної ради Голованівського району Кіровоградської області в судове засідання не з`явився, але від нього надійшла заява, у якій останній просив розгляд справи проводити без його участі за наявними у справі матеріалами /а.с.163/. Суд вважає, що справу можливо розглянути у відсутність сторін на підставі письмових доказів. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Ч. 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вказує на те, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Судове рішення проголошується публічно, але преса і публіка можуть бути не допущені в зал засідань протягом усього судового розгляду або його частини в інтересах моралі, громадського порядку чи національної безпеки в демократичному суспільстві, якщо того вимагають інтереси неповнолітніх або захист приватного життя сторін, або - тією мірою, що визнана судом суворо необхідною, - коли за особливих обставин публічність розгляду може зашкодити інтересам правосуддя. Як вбачається з матеріалів цивільної справи, [INFO] в с. Торговиця Голованівського району Кіровоградської області помер [PERSON] світлокопія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] /а.с.95/. 11 червня 2009 року [PERSON] зробив заповідальне розпорядження, яким все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що належатиме йому на день смерті і на що за законом матиме право, заповів [PERSON] , [INFO] (позивачу у справі). Заповіт посвідчено приватним нотаріусом Новоархангельського районного нотаріального округу Степаненко Р.Г. 11 червня 2009 року /зворотна сторінка а.с.98/. Зі світлокопії довідки, виданої спеціалістом з реєстрації місця проживання відділу «ЦНАП» Новоархангельської селищної ради вбачається, що [PERSON] , [INFO] дійсно був зареєстрований та проживав до дня смерті [INFO] за адресою: [ADDRESS] . За вищевказаною адресою зареєстрований та проживає син [PERSON] [INFO] з 03.06.2014 року по теперішній час /а.с.98/. Крім того, матеріали справи містять світлокопію договору купівлі-продажу, відповідно до якого 12 жовтня 2000 року [PERSON] купив у [PERSON] жилий будинок, що розташований в селі Солдатському Новоархангельського району Кіровоградської області /а.с.6/. 23 серпня 2006 року виконавчий комітет Новоархангельської селищної ради Кіровоградської області прийняв рішення № 88 «Про дачу дозволу на будівництво житлового будинку», відповідно до якого вирішено дати дозвіл на будівництво нового житлового будинку громадянину [PERSON] по [ADDRESS] на раніше виділеній земельній ділянці; зобов`язати [PERSON] у строк до 01.10.2006 року одержати в районного архітектора паспорт на забудову земельної ділянки; попередити [PERSON] , що без паспорта на забудову земельної ділянки, виданого районним архітектором, проводити будь-які будівельні роботи забороняється; будівництво будинку закінчити через три роки з дня винесення даного рішення /а.с.13/. Відповідно до звіту про оцінку майна, виготовленого 21.10.2022 року, ринкова вартість будинку, розташованого по [ADDRESS] складає 148691 грн. /а.с.41-67/. Згідно до світлокопії технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок, який розташований по [ADDRESS] - він виготовлений 24.04.2014 року/а.с.15/. Матеріали цивільної справи містять копію спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] /а.с.93-161/, в якій містяться відомості про те, що раніше у часі позивач уже спадкував майно після смерті свого батька, а саме світлокопії свідоцтв про право на спадщину за заповітом на: земельну ділянку кадастровий номер 3523655105:55:000:0018; земельну ділянку кадастровий номер 3523655105:55:000:0020; земельну ділянку кадастровий номер 3523655100:55:000:0101; земельну ділянку кадастровий номер 3523688500:02:000:0056; квартиру [ADDRESS] /а.с.138, 139, 152, 160/. Своєю постановою державний нотаріус Новоархангельської державної нотаріальної контори Голованівського району Кіровоградської області відмовила позивачеві у оформленні спадкових прав на житловий будинок, оскільки для підтвердження належності вказаного майна спадкодавцеві нотаріусу не надано правовстановлюючого документу /а.с.40/. Відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Згідно з пунктом 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»,\~якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов`язки, як забудовника, входять до складу спадщини. Із зазначеного слідує, що новостворене нерухоме майно набуває юридичного статусу житлового будинку після прийняття його до експлуатації з моменту державної реєстрації права власності на нього. Однак до цього, не будучи житловим будинком з юридичного погляду, об`єкт незавершеного будівництва є сукупністю будівельних матеріалів, тобто речей як предметів матеріального світу, щодо яких можуть виникати цивільні права та обов`язки, тому такий об`єкт є майном, право на яке підлягає успадкуванню на загальних підставах і з дотриманням будівельних норм і правил підлягати введенню до експлуатації та оформлення права власності. Будівництво за життя спадкодавця практично закінчено і він фактично експлуатується за своїм функціональним призначенням, але не прийнятий до експлуатації і право власності на нього не оформлено у зв`язку зі смертю забудовника [PERSON] . Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Приписами ст. 1216 ЦК України визначено,\~що спадкуванням\~єперехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Ст. 1217 ЦК України вказує на те, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Ст. 1218 ЦК України визначає, що \~до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Зі змісту\~ч.\~1\~ст.\~1222\~ЦК\~України\~вбачається,\~що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Ч. 1 ст. 1268 ЦК України наголошує, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 04.10.1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній йому в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої Ради». В розумінні Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», виникнення права власності на житлові будинки та споруди залежить від державної реєстрації цього права. Судом враховується те, що позивачем вичерпані всі можливості оформлення спадщини на житловий будинок у позасудовому порядку (не можливість оформлення спадкового майна у нотаріуса), а тому за таких обставин позов підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки у останнього виникає право у порядку спадкування за заповітом забудовника на об`єкт незавершеного будівництва, збудованого за життя спадкодавця, але не прийнятого до експлуатації житлового будинку, державна реєстрація права власності на який не здійснена, на яке він мав право, та те, що способом захисту цього права є визнання за позивачем цього права у порядку спадкування за заповітом. Суд, задовольняючи позовну вимогу, виходить із засад справедливості, як фундаментального принципу права у практичній площині. На підставі наведеного та

Outcome: approved