Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-12 00:00:00

Позивач Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, обґрунтувавши свої вимоги тим, що відповідач звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву б/н від 28.10.2010 року. На підставі укладеного кредитного договору, відповідачу відкрито кредитний картковий рахунок, видано кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 50000,00 гривень. Відповідач зобов`язався повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов Договору, а саме щомісячними платежами у розмірі мінімального платежу від суми заборгованості за борговим зобов`язаннями. Проте, відповідач належним чином не виконував зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого утворилась заборгованість, розмір якої станом на 23.08.2023 року становить 51153,15 гривень, що складається з: заборгованості за кредитом у сумі 50260,16 гривень; заборгованості за нарахованими відсотками за користування кредитом у сумі 892,99 гривень; заборгованості за комісією у сумі 0,00 гривень; пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором у сумі 0,00 гривень. У зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитом та судові витрати. У судовому засіданні представник позивача Бочарова К.Є., яка діє на підставі доручення № 8623-К-О від 15.08.2023 року, підтримала позовні вимоги, та наполягала на їх задоволені. Надала суду пояснення аналогічні відповіді на відзив, з якої вбачається, що [PERSON] звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву № б/н від 28.10.2010 року. При оформлені кредиту заява на отримання кредиту підписується повнолітньою, дієздатною особою, яка здатна своїми діями набувати для себе цивільних прав та обов`язків, виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання ч.2 п.1 ст. 30 ЦК України, яким підтверджується, що позичальник ознайомлений з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами банку. Відповідачем було підписано заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг. В даній заяві зазначено, що відповідач ознайомився та згодний з Умовами та Правилами обслуговування по платіжним карткам, розташованим на сайті банку https://client-bank.privatbank.ua, Тарифами банку, які разом з цією заявою складають Договір банківського обслуговування, також відповідачу надано для ознайомлення в письмовому вигляді з чим засвідчується власним підписом в Заявці про приєднення. Підписавши заяву Банк та клієнт приєднуються і зобов`язуються виконувати умови, викладені в Умовах та Правилах надання банківських послуг, Тарифах банку Договорі банківського обслуговування в цілому. Тобто, в даному випадку зміст кредитного договору зафіксовано в декількох документах: в заяві Позичальника,Умовах та Правилах надання банківських послуг та тарифах. На підставі поданої Заяви, що разом з Умовами та Правилами зі зразками підписів та відбитком печатки, Тарифами, що розташовані на офіційному сайті (www.privatbank.ua) складено Договір про надання банківський послуг Відповідачу було відкрито картковий рахунок № [NUMBER] ключем до карткового рахунку є пластикова Картка (п.1.1.1.62 Умов), яку відповідач отримав та мобільний телефон який вказав відповідач (п. 1.1.1.16 Умов) в Заяві. За допомогою встановлених ключів до карткового рахунку, відповідачу надано можливість здійснювати Дистанційне обслуговування. Таким чином Банк забезпечив позичальнику можливість доступу до карткового рахунку можливими шляхами, зокрема за допомогою Карти та фінансового телефону на який приходить динамічний (змінюваний) ОТП пароль. Тарифи, це розмір винагороди за послуги Банку, які є невід`ємною частиною договору. Перелік може змінюватися, про що dласник картки повідомляється відповідно до Умов та Правил. З моменту оформлення кредитного договору пройшло 13 років, позичальник в банк не звертався за фактом неправильного нарахування відсотків, що свідчить про те, що він знав про розмір процентних ставок та інші умови обслуговування і повністю з ними погодився, про що свідчить факт підписаного договору, користування кредитними грошовими засобами на погашення, які він здійснював. Як доказ підтвердження факту виконання умов кредитного договору та здійснення погашення заборгованості може слугувати розрахунок заборгованості та виписка по рахунку. Надати документи, що посвідчують право співробітника Банку на укладення кредитного договору немає можливості, оскільки документи зберігаються 5 років. Позивачем до суду надана копія анкети-заяви від 28.10.2010 року, з якої чітко вбачається повна інформація про відповідача, його персональні данні, які він вказав особисто. Також до матеріалів позовної заяви долучено «Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» з якого чітко вбачається, що відповідачу встановлено поточну процентну ставку у розмірі 3,6% (43,2% на рік), вказано розміри комісій та штрафів тощо. Тобто, сторонами при укладенні договору були обговорені усі істотні умови, також ця інформація є на сайті банку. Відповідач підписанням Анкети-заяви позичальника приєднався до Умов та правил надання банківських послуг. Заява разом з Умовами та Тарифами є договором про надання банківський послуг. Банк надав до суду виписку з карткового рахунку, де чітко прослідковується, що відповідачу надано кредитну картку «Універсальна», оскільки проведення вказаних операцій є неможливим без наявності картки. З розрахунку заборгованості та наданої виписки про рух коштів чітко вбачається, що позивач частково сплачував заборгованість за договором. Даний факт ні чим не спростовано. Щодо посилання відповідача на постанову ВСУ по справі № 342/180/17. Тобто, при розгляді справ з аналогічними фактичними обставинами банки, на підтвердження тих чи інших умов кредитування, повинні надавати судам підписані позичальником Умови та Правила надання банком кредиту або докази, які б підтверджували, що саме ці Умови розумів відповідач, підписуючи заяву позичальника, наприклад, підписану заяву позичальника, яка містить посилання на конкретну редакцію таких Умов, відповідно із наданням суду цієї редакції Умов або докази на підтвердження того, яка саме редакція Умов була чинною на дату підписання заяви позичальником, тощо. Таким чином, при розгляді судової справи № 494/721/19 Верховним Судом України звернуто увагу на відсутність доказів тотожності доданих банком до позовної заяви Умов та Правил надання банківських послуг із тими, що були чинними у момент підписання заяви позичальника. Що стосується цивільної справи № 243/5249/23 встановлено, що позивачем було подано позов до суду про стягнення заборгованості з [PERSON] у сумі заборгованості 51153,15 грн. на підставі договору від 28.10.2010 року, та враховуючи, що розгляд справи по суті ще не почався, ухвалою Слов`янського міськрайонного суду від 31.10.2023 року справу залишено без розгляду. Відповідно по даному договору відкрито картковий рахунок, встановлено кредитний ліміт на картку, видано картку, а сума обов`язкового мінімального щомісячного платежу залежить від суми використаного кредитного ліміту. Кредитна картка є поновлювальною кредитною лінією, тобто це кредит, що надається банком в межах встановленого ліміту заборгованості. Клієнт, використавши та погасивши заборгованість за кредитною лінією, може знову користуватися нею у межах строку дії картки. Відповідно до Правил користування карткою строк дії картки вказано на лицевій стороні Картки (місяць та рік). Картка діє до останнього календарного дня вказаного місяця. Отже, строк випущеної картки до останнього дня 11/2025 року, а позивач звернувся до суду з позовом до відповідача 13.09.2023 року до спливу строку позовної давності. З матеріалів справи не вбачається, а відповідачем не доведено відсутність заборгованості, надані виписки по картковому рахунку та розрахунок заборгованості, що є належним та допустимим доказом, а тому на підставі викладеного вважає, що вимоги позовної заяви підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідач [PERSON] та його представник - Підодвірний Т.І., який діє на підставі доручення № 243/5151/23 від 28.10.2023 року в судове засідання не з`явились про дату та час розгляду справи повідомлялись належним чином, але від представника відповідача Підодвірного Т.І. надійшов відзив на позовну заяву, в якому він зазначив, що вважає подану позовну заяву необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав. По-перше, відповідно до ст. 257 ЦПКУ, позивач повинен надати підтвердження про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав. Позивачем вказані підтвердження до суду направлені не було. Звертає увагу суду, що у провадженні Слов`янського міськрайонного суду Донецької області знаходиться цивільна справа № 243/5249/23, провадження у якій відкрито 04.09.2023 року. По-друге, позивач у позові зазначає, що: «відповідач звернувся до них з метою отримання банківських послуг у зв`язку з чим підписав Анкету-Заяву б/н від 28.10.2010 року, в результаті чого відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана анкета-заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua складає між ним і банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у анкеті-заяві». Однак така позиція є безпідставною, оскільки позивач не довів належними, допустимими, достовірними й достатніми доказами, що відповідач при складанні анкети-заяви ознайомився саме із цими правилами надання банківських послуг, оскільки вони містяться на сайті www.privatbank.ua, а також не відомо на яких умовах та з якими відсотками і штрафними санкціями погодився відповідач під час підписання анкети-зави. По-третє, з наданої до суду Анкети-заявки неможливо встановити, чи були особи, що її підписали уповноваженими для підписання Анкети-заявки. У вказаній анкеті заявці відсутнє прохання про встановлення будь якого кредитного ліміту, видачу кредитної або дебітові картки, відсутня інформація про відкриття рахунку, відсутній номер рахунку. По-четверте, жодна із сум, зазначених в розрахунку, відповідачем не підтверджується. Таким чином, розрахунок є неналежним, недопустимим і недостовірним доказом. Інших доказів позивачем, які би підтверджували перерахування саме позивачем коштів саме на рахунок відповідача, та перерахування таких коштів саме на виконання, ніби то, укладеного між позивачем та відповідачем кредитного договору, не надано. Щодо вимог позивача в частині стягнення з відповідача заборгованості по тілу кредиту за начебто укладеним кредитним договором б/н від 28.10.2010 року у розмірі 51153,15 грн., зазначає наступне. Відповідач не отримував кошти які зазначені в позові, а ні, як тіло кредиту, а ні в інший спосіб, банк безпідставно нараховував щомісяця відповідачу відсотки, які останній ніколи не визнавав та не сплачував, про те банк самостійно погашав такі щомісячні відсотки, суми яких зарахував відповідачу як тіло кредиту. Відповідно до довідки наданої позивачем, відповідач, нібито отримав кредитний ліміт у сумі 50 000 грн. 19.12.2021 року. В той же час, надана позивачем «Виписка по рахунку» не містить жодної інформації про встановлення такого кредитного ліміту. Додатково також просив звернути увагу суду, на порушення позивачем строку позовної давності. На думку позивача, кредитний договір було укладено 28.10.2010 року. Надана позивачем копія анкети-заявки не містить строку повернення нібито отриманого кредиту. Отже, якщо припустити, що відповідач отримав кошти 28.10.2010 року, то позивач повинен був звернутись із позовом до 28.10.2013 року. Надана позивачем «Виписка по рахунку» не містить жодної інформації про сплату відповідачем тіла кредиту або відсотків за використання кредитних коштів, отже відповідач не продовжував строк позовної давності. З огляду на викладене просив, суд відмовити у задоволені позову. Дослідивши подані позивачем документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно з відомостями з єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» зареєстровано виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради 19.03.1992 року та у зв`язку зі зміною найменування юридичної особи проведена заміна свідоцтва про державну реєстрацію 12.02.2018 року, АТ КБ «Приватбанк» включено до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, що підтверджується випискою з ЄДРПОУ. Як видно з матеріалів справи, відповідач [PERSON] своїм підписом в анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в «ПриватБанку» від 28.10.2010 року погодився з тим, що ці заяви разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між ним та ПАТ КБ «ПриватБанк» договір про надання банківських послуг. Зазначені Умови та Правила надання банківських послуг, Правила користування платіжною карткою та Тарифи банку є тими умовами, які відповідно до\~ст. 634 ЦК України\~встановлені Банком і до яких, підписавши 28.10.2010 року анкету-заяву, приєднався відповідач. \~ \~ \~ \~Позивач обґрунтовано зазначає, що укладений з відповідачем договір про надання банківських послуг має певні особливості, зокрема, за ним відкрито картковий рахунок, встановлено кредитний ліміт на картку. Банківська картка є поновлювальною кредитною лінією, тобто це кредит, що надається банком клієнту в межах встановленого ліміту заборгованості, який використовується повністю або частинами і поновлюється в міру погашення раніше виданого кредиту. Клієнт, використавши та погасивши заборгованість за кредитною лінією, може знову користуватися нею у межах строку дії картки. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди усіх істотних умов договору. Істотними умовами є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Судом встановлено, що кредитний договір укладений сторонами в письмовій формі, підписаний уповноваженою на це посадовою особою позивача та відповідачем [PERSON] . Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав. Згідно з ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з розрахунку заборгованості за кредитним договором № б/н від 28.10.2010 року, наданого позивачем, заборгованість станом 23.08.2023 року становить 51153,15 гривень, що складається з: заборгованості за кредитом у сумі 50260,16 гривень; заборгованості за нарахованими відсотками за користування кредитом у сумі 892,99 гривень; заборгованості за комісією у сумі 0,00 гривень; пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором у сумі 0,00 гривень. Тобто, відповідач свої зобов`язання щодо щомісячного погашення кредиту не виконує. Відповідно до ст. 610 ЦПК України, невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), є порушенням зобов`язання. \~ \~ \~ \~ Згідно п.5.7 Правил користування платіжною карткою, Банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань в цілому або у встановленої Банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов`язків за цим Договором. \~ \~ \~ \~Враховуючи, що відповідач не вносить щомісячних платежів, в тому числі не сплачує проценти за користування кредитом, позивач обґрунтовано, відповідно до п.5.7 Правил користування платіжною карткою, звернувся до суду з позовом про стягненням заборгованості в примусовому порядку. \~ \~ \~ \~Доводи представника відповідача про те, що до суду подано дві позовні заяви між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, спростовуються наданням представником позивача копії ухвали Слов`янського міськрайонного суду від 31.10.2023 року про залишення без розгляду позовної заяви АТ КБ «Приват Банк» до [PERSON] (у справі № 243/5249/23). Суд не приймає до уваги доводи представника відповідача стосовно того, що позивач не довів належними, допустимими, достовірними й достатніми доказами, що відповідач при складанні анкети-заяви ознайомився саме із цими правилами надання банківських послуг. Тому, що підписавши заяву Банк та клієнт приєднуються і зобов`язуються виконувати умови, викладені в Умовах та Правилах надання банківських послуг, Тарифах банку Договорі банківського обслуговування в цілому. Тобто, в даному випадку зміст кредитного договору зафіксовано в декількох документах: в заяві Позичальника, Умовах та Правилах надання банківських послуг та тарифах. На підставі поданої Заяви, що разом з Умовами та Правилами зі зразками підписів та відбитком печатки, Тарифами, що розташовані на офіційному сайті (www.privatbank.ua) складають Договір про надання банківський послуг Відповідачу було відкрито картковий рахунок № [NUMBER] ключем до карткового рахунку є пластикова Картка (п.1.1.1.62 Умов), яку відповідач отримав та мобільний телефон який вказав відповідач (п. 1.1.1.16 Умов) в Заяві. Банківська виписка має статус первинного документу, що підтверджено Переліком типових документів, затверджених наказом Мін`юст від 12.04.12 року № 578/5. Із виписки по рахунку слідує, що відповідач знімав кредитні кошти, потім частково погашав заборгованість за договором, тобто активно користувався кредитними коштами. З розрахунку заборгованості та наданої виписки про рух коштів чітко вбачається, що позивач частково сплачував заборгованість за договором. Даний факт ні чим не спростовано. Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин (в тому числі договір) вважається укладеним в письмовій формі, якщо її зміст, зафіксовано в одному або кількох документах, якими обмінялися сторони. Відповідно до положень статей 256, 257 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. \~ \~ \~ \~Згідно правових позицій Верховного Суду України, які викладені у постановах від 18.06.2014 року у справі №6-61цс14, від 01.10.2014 року у справі № 134 цс 14, за договором про надання банківських послуг (позичальник отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку), яким встановлено щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг трирічного строку позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - після закінчення кінцевого строку повного погашення кредиту, тобто зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України). Враховуючи, що відповідач [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, перебіг трирічного строку позовної давності щодо повернення кредиту в повному обсязі починається після закінчення кінцевого строку повного погашення кредиту, тобто зі спливом останнього дня місяця дії картки. Оскільки строк дії останньої пере випущеної кредитної картки до останнього дня 11/2025 року, а позивач звернувся до суду з позовом до відповідача 13.09.2023 року до спливу строку позовної давності, суд вважає, що позивачем не пропущений трирічний строк позовної давності до вимоги про стягнення простроченої заборгованості за кредитом у розмірі 51153,15 грн. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти і такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. На підставі ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Враховуючи вищенаведені законодавчі положення та встановлені у суовому засіданні обставини. справи, суд доходить висновку про необхідність задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитом у сумі 51153,15 грн. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача про стягнення заборгованості з відповідача у розмірі 51153,15 гривень. З цих задоволених вимог підлягає сплаті судовий збір у сумі 2684,00 грн., який підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача і тому з відповідача слід стягнути на користь позивача АТ КБ «ПриватБанк» витрати по сплаті ним судового збору, у зазначеному розмірі.

Outcome: approved