Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-18 00:00:00

[PERSON] звернулась до Франківського районного суду м.Львова з позовом до [PERSON] про зміну розміру та способу стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Позов мотивує тим, що вона перебувала з відповідачем у шлюбі з 21.07.2007 року, який було розірвано рішенням Франківського районного суду м.Львова від 31.10.2018 року. За час перебування з відповідачем у шлюбі у них народилось двоє дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Вказує, що відповідач не утримував своїх неповнолітніх дітей, був безробітній та мав нестабільний дохід, відтак вона змушена була звернутись до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з відповідача алміентів на утримання неповнолітніх дітей та судовим наказом Шевченківського районного суду м.Львова від 06.11.2018 року у справі №466/8744/18 стягуються з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі в розмірі 972,00 грн. щомісячно на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку до досягнення повноліття. Зазначає, що вказаний розмір аліментів є недостатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей, рівень витрат на дітей у зв`язку із зростанням цін на продукти та одяг збільшується, діти зростають та відповідно потребують більш значних витрат, які вона не має можливості забезпечити за власні кошти та присуджений розмір аліментів. На даний час, як зазначається у позовній заяві, позивач є працевлаштованим та проходить військову службу та отримує відповідне грошове забезпечення, матеріальний стан відповідача змінився. Враховуючи вищевикладене, просить змінити спосіб та розмір стягнення аліментів шляхом стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів в розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу) на утримання [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] щомісячно з дня набрання рішенням законної сили; починаючи з дня набрання рішенням законної сили припинити стягнення аліментів на підставі судового наказу №466/8744/18, виданим 06.11.2018 року Шевченківським районним судом м.Львова. З матеріалів справи вбачається, що представником відповідача - адвокатом Седлецьким І.Г. подавалось клопотання, у якому зазначалось, що відповідач [PERSON] готовий розглядати укладення між ним та позивачкою мирного договору щодо виховання дітей та сплати аліментів у розмірі 3000,00 грн. Позивач та її представник в судовому засіданні позов підтримали, просили такий задоволити. Зазначили, що врегулювати спір з відповідачем до даного судового засідання не вдалось. Окрім цього, позивачка зазначила, долучені представником відповідача до матеріалів справи квитанції про перерахування грошових коштів стосуються періодів, які виникли вже після подання нею до суду позовної заяви про зміну розміру та способу стягнення аліментів. Також вказала, що ці грошові кошти перераховувались відповідачем безпосередню на рахунки дітей, до яких доступу вона не має, відтак такі грошові кошти використовувались дітьми без будь-якого контролю з її боку, виключно на їх потреби, які не стосувались купівлі продуктів харчування, одягу, оплати найнеобхідніших речей для дітей. Відповідач та його представник в судове засідання не з`явились, хоча й належним чином були повідомлені про дату, час та місце проведення такого. Заслухавши пояснення позивачки та її представника, вивчивши зібрані у справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 21.07.2007 року. За час перебування у шлюбі у сторін народилось двоє дітей - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого повторно Франківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) 17.12.2022 року та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого повторно Франківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) 15.12.2022 року. 06.11.2018 року Шевченківським районним судом м.Львова видано судовий наказ, яким стягуються аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 972,00 грн. щомісячно на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку з часу подачі заяви 05.11.2018 року до досягнення повноліття. На підставі вказаного судового наказу 13.12.2018 року старшим державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області Рослюком Т.С. відкрито виконавче провадження №57892454. Згідно акту комісії ОСББ "Граб`янки 7" від 25.01.2023 року неповнолітні діти сторін - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] проживають з матір`ю [PERSON] ; діти перебувають на утриманні матері. Відповідно до довідки №Е/231-323п від 27.03.2023 року [PERSON] проходить військову службу на посаді осіб офіцерського складу у військовій частині [NUMBER] . Як вбачається з відповіді заступника начальника Департаменту військової контррозвідки №17/Г-371 від 15.04.2023 року на адвокатський запит Грошева І. №22 від 05.04.2023 року щодо проходження військової служби [PERSON] та його розмір заробітної плати, така інформація не надана. Ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 21.12.2023 року витребувано у Головного управління ДПС у Львівській області відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків фізичних осіб [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) за період з 01.01.2023 року по дату отримання даної ухвали. Як вбачається з Відповіді на запит №1305-2023-0001907 від 28.12.2023 року інформація про доходи [PERSON] за період з 1 кварталу 2023 року по 3 квартал 2023 року відсутня. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Частиною 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. При цьому, суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до положень ст. 183 СК України, розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. При цьому, підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст.183, 184 СК України. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст.181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст. ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 p., яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991p. та набула чинності для України 27 вересня 1991 p., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.12, 82 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається з матеріалів справи, в ході розгляду справи позивачка намагалась надати суду відомості про доходи відповідача за допомогою різних процесуальних способів, зокрема шляхом скерування її представником численних адвокатських запитів та подання до суду клопотання про витребування інформації про доходи відповідача. Разом з тим, як з відповідей на адвокатські запити, так і з наданої інформації на виконання вимог ухвали суду про витребування такої інформації про доходи відповідача, таку отримати не видалось за можливе (а.с.128-130). Суд враховує, що відповідачем суду не надано будь-яких доказів про те, що він за своїм станом здоров`я чи матеріальним становищем, не може виконувати своїх обов`язків по утриманню дітей та сплачувати аліменти у розмірі 1/3 частини від усього його заробітку (доходу) на даний час або 1/3 його заробітку (доходу) є надмірно великою сумою. Також, на виконання вимог ст.12, 82 ЦПК України відповідачем не надано суду відомостей щодо його доходу, а відтак не спростовано вимог позивачки щодо стягнення з нього аліментів у розмірі 1/3 частини від усього його заробітку (доходу) на даний час. Окрім цього, судом враховується розмір прожиткового мінімуму для основних соціальних і демографічних груп населення, а саме дітей віком від 6 до 18 років, який з 1 січня 2024 року становить 3196 гривень. Відтак, розмір аліментів, який стягується з відповідача на користь позивачки на утримання двох неповнолітніх дітей на підставі судового наказу Шевченківського районного суду м.Львова від 06.11.2018 року у розмірі 972,00 грн. є меншим, ніж 50% розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не відповідає реаліям сьогодення. Окрім цього, розмір аліментів, який відповідач готовий сплачувати на користь позивачки на утримання двох неповнолітніх дітей (3000,00 грн., тобто по 1500,00 грн. на кожну дитину) є також меншим, ніж 50% розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також, приймаючи до уваги інтереси дітей та необхідність забезпечення їх гармонійного розвитку, розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, рівність обов`язку батьків щодо утримання дитини, суд приходить до переконання що наявні підстави для зміни способу стягнення аліментів, які підлягають стягненню з відповідача [PERSON] , з твердої грошової суми в розмірі 972,00 грн. на кожну дитину на 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Щодо долучених представником відповідача до матеріалів справи копій квитанцій про перерахування відповідачем грошових коштів своїм неповнолітнім дітям суд враховує, що такі були перераховані виключно за періоди після подання позивачкою до суду даної позовної заяви та такі перераховувались безпосередньо на рахунки неповнолітніх дітей, що в свою чергу перебувало поза контролем використання вказаних грошових коштів на утримання дітей з боку позивачки. Окрім цього, надання копій вищевказаних квитанцій не спростовує висновків суду щодо необхідності стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання їх неповнолітніх дітей, щомісячно, в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) платника аліментів. Починаючи з дня набрання рішенням законної сили, суд вважає за доцільне припинити стягнення аліментів на підставі судового наказу Шевченківського районного суду м.Львова від 06.11.2018 року у справі №466/8744/18. Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Окрім цього, на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 1073,60 гривень. Враховуючи наведене та на підставі ст.ст.12,81,141,258,259,263-265,352,354 ЦПК України, суд

Outcome: approved