Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою, відповідно до якої прохає суд ухвалити рішення, яким визнати [PERSON] , уродженця міста Сабірабад, Азербайджан, громадянина Азербайджану, батьком [PERSON] ; внести відповідні зміни до актового запису № 1228, вчиненого Кременчуцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, про народження [PERSON] , зазначивши батьком дитини [PERSON] , уродженця міста Сабірабад, Азербайджан, громадянина Азербайджану. Свої вимоги обгрунтовує тим, що з 2014 року разом з відповідачем [PERSON] перебуває у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу. За період спільного проживання у них народилася донька [PERSON] , [INFO] . Запис про батька у свідоцтві про народження доньки був зроблений з її слів відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. Позивачка з дочкою перебувають на утриманні відповідача. Зазначила, що відповідач та донька [PERSON] називають один одного як батько та донька. Однак, у зв`язку з тим, що відповідач не може тривалий час оформити паспорт, оскільки у нього відсутні документи як країни походження, так і країни проживання, його не було записано батьком дитини. Прохає визнати батьком дитини [PERSON] відповідача [PERSON] та внести відповідні зміни у свідоцтво про народження доньки. Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 26.01.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в порядку загального позовного провадження з проведенням підготовчого засідання. 07.02.2024 від відповідача [PERSON] до суду надійшла заява в якій він визнає позовні вимоги та не заперечує проти їх задоволення. 08.02.2024 від заінтересованої особи Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надійшли пояснення № 122/30.1-28 в зазначено, що в архівному відділі знаходиться актовий запис про народження № 1228 від 04 листопада 2016 року [PERSON] , [INFO] складений Кременчуцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області. Державна реєстрація народження проведена відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України, за вказівкою матері. Згідно ст, 128 Сімейного кодексу України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст. 126 цього кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Відповідно до п. 2.13 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Мін`юсту від 12.01.2011 № 96/5 зі змінами, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є, в тому числі, рішення суду про визнання батьківства, у якому зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Просили розглядати справу без участі представника відділу. Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 09.02.2024 закрито підготовче провадження у цивільні справі та призначено справу до розгляду по суті. Задоволено клопотання позивача [PERSON] про виклик свідків. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд ухвалити рішення, яким визнати [PERSON] , уродженця Сабірабад, Азербайджан, громадянина Азербайджану, батьком [PERSON] , [INFO] ; внести відповідні зміни до актового запису № 1228, вчиненого Кременчуцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, про народження [PERSON] , зазначивши батьком дитини [PERSON] , [INFO] , уродженця міста Сабірабад, Азербайджан, громадянина Азербайджану. Пояснила, що з 2014 року вона проживає з відповідачем у цивільному шлюбі, разом придбали житло. У 2016 році у них народилася спільна дитина, але при реєстрації дитини вона зазначила по батькові [PERSON] . Після народження дитина вона змінила віросповідання - прийняла іслам, є членом Азербайджанської діаспори. Прохала суд задовільнити позов. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі, просив визнати його батьком дитини [PERSON] . Підтвердив, що дійсно з дитинства проживає на території України, навчався, закінчив середню школу після чого переїхав разом з батьками в місто Кременчук де проживає до цього часу. Починаючи з 2014 року він став підтримувати стосунки з позивачем, з цього часу проживають у цивільному шлюбі. У 2016 році у них народилася дочка [PERSON] . Після цього його цивільна дружина прийняла рішення про зміну віросповідання - вона прийняла іслам, є членом Азербайджанскої діаспори в Україні, є учасником і організатором заходів діаспори у місті Кременчук. ЇЇ чоловік є біженцем, декілька разів намагався отримати громадянство України, але з технічних причин дане питання ще не вирішено. Вважає себе громадянином України та залишати територію України не бажає. Позов визнав, прохав суд задовольнити позов. Представник третьої особи Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання не з`явився, однак від В.о. начальника відділу Людмили Абрамової надійшла заява в якій вона в тому числі, просила розглядати справу без участі представника відділу. В судовому засіданні в якості свідків допитані. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що [PERSON] та [PERSON] знає з 2014 року, проживають поряд, її сусіди. Проживають разом з 2014 року, ведуть спільне господарство та виховують спільну дитину. [PERSON] працює та забезпечує сім`ю. Дуже любить доньку. Де був відповідач до 2014 року їй невідомо. Свідок [PERSON] , громадянин Азербайджану, в судовому засіданні пояснив, що товаришує з відповідачем [PERSON] близько 15 років. Познайомилися у 2010 році на території України. Вказав, що відповідач проживав у мікрорайоні Раківка міста Кременчука Полтавської області. У 2014 році відповідач познайомився з [PERSON] . Вони почали проживати разом в Крюкові на території м. Кременчука. В 2016 році у них народилася донька, яку він любить. Постійно працює, забезпечує родину усім необхідним. Свідок [PERSON] в судовому засіданні підтвердила, що з позивачем знайома з дитинства, разом навчалися та проживали. У 2014 році позивач познайомилася з відповідачем та почали проживати у цивільному шлюбі. У 2016 році у них народилася дитина. Вони постійно проживають разом, ведуть спільне господарство. Батько дитини постійно проживав та працює у місті, повністю забезпечує свою сім*ю. Мати дитини ніде не працює, займається вихованням дитини. У зв`язку зі спільним проживанням позивач змінила віросповідання, прийняла іслам. Суд, вивчивши матеріали справи, вислухавши учасників процесу, свідків, дослідивши надані докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, встановив наступне. Відповідно до ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що позивач [PERSON] , громадянка України, з 2014 року проживає однією сім`єю з [PERSON] , [INFO] , уродженця міста Сабірабад, Азербайджан, громадянина Азербайджану в місті Кременчук Полтавської області. Згідно наявних в матеріалах справи документів, а саме свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 24 березня 1986 року та довідки про особу, стосовно якої прийнято рішення про оформлення документів для вирішення питання щодо надання їй статусу біженця № 9900314 від 12.08.2004, [PERSON] , [INFO] , місце народження м. Сабірабад, Азербайджан, країна громадянської належності Азербайджан, країна походження Азербайджан. Від спільного шлюбу у них народилася донька [PERSON] , [INFO] . Однак у зв`язку з тим, що відповідач тривалий час не може оформити паспорт, оскільки у нього відсутні документи як країни походження, так і країни проживання, його не було записано батьком їх спільної дитини, він позбавлений можливості подати заяву про визнання батьківства відносно своєї дитини до органу Державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 04 листопада 2016 року виданого Кременчуцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області батьком [PERSON] записаний [PERSON] . Як встановлено у судовому засіданні, позивачкою при реєстрації народження доньки запис про батька був зроблений з її слів, що підтверджується наявним у матеріалах справи Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України № 00042724010 від 14 грудня 2023 року. Засади шлюбу, особисті немайнові та майнові права і обов`язки подружжя, підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов`язків батьків і дітей, усиновлювачів та усиновлених, інших членів сім`ї та родичів визначає Сімейний кодекс України. Порядок визначення походження дитини регулює глава 12 СК України. Згідно ст. 121 СК України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Згідно з вимогами ч. 2 ст.125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, або за рішенням суду. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Відповідно до роз`яснень, викладених у п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", відповідно до статей 213, 215 ЦПК України рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Відповідно до приписів ч.1 ст.128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. При розгляді спору щодо визнання батьківства суд має виходити зі змісту частини другої статті 128 СК України, відповідно до якої підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч.1 ст.135 СК України. За положеннями ст.134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Відповідно до вимог п.п.20 п.1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Згідно з вимогами п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 року №96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року за №55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. Відповідно до п. 2.16.4 Розділу ІІ Правил на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. Відповідно до статті 7 Конвенції про права дитини, дитина має бути зареєстрована одразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Статтею 8 Конвенції про права дитини, передбачено, що держави-учасниці зобов`язуються поважати право дитини на збереження індивідуальності, включаючи громадянство, ім`я та сімейні зв`язки, як передбачається законом, не допускаючи протизаконного втручання. У постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 591/6441/14-ц (провадження № 61-6030св18) зазначено, що: "щодо предмету доказування у даній категорії справи, то СК України будь-яких особливостей не визначає. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved