Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання договору довічного утримання, посилаючись на те, що 07 квітня 2009 року вона уклала договір довічного утримання з [PERSON] . Відповідно до умов договору відповідач зобов"язався довічно утримувати її,забезпечувати харчуванням, одягом, ліками ,необхідною допомогою, зберігаючи в її безкоштовному довічному користуванні частину житлового будинку, зазначеного в Договорі. [PERSON] передала [PERSON] у власність 12/25 частин житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] [PERSON] сумлінно виконував свої обов"язки , але на даний час із-за стану здоров"я не може цього робити ,оскільки сам потребує стороннього догляду. . Враховуючи вказані обставаини, [PERSON] просить розірвати договір довічного утримання. Позивач та її представник у засідання не з`явилися, від представника позивача адвоката Вовчанської Г.С.надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримують. Відповідач [PERSON] надав суду заяву про проведення розгляду даної справи без його участі. Позовні вимоги про розірвання договору довічного утримання визнав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав. Із матеріалів справи вбачається, що 07 квітня 2009 між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір довічного утримання, посвідчений державним нотаріусом Сьомої одеської державної нотаріальної контори Рубінчик Л.О., зареєстрований в реєстрі за № 1-953. Відповідно до умов вказаного договору [PERSON] , як відчужувач, передала у власність [PERSON] , як набувачу, належні їй на праві приватної власності 12/25 частин житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами під [ADDRESS] ,загальною площею 31 кв.м, розташовані на земельній ділянці площею 450кв.м. [PERSON] зобов`язався довічно повністю утримувати [PERSON] та забезпечувати її їжею, одягом, ліками, необхідною допомогою, зберігаючи в її безкоштовному довічному користуванні, зазначену в договору частину житлового будинку. 07.04.2009 державним нотаріусом Сьомої одеської державної нотаріальної контори Рубінчик Л.О., у зв`язку з посвідченням договору довічного утримання, було накладено заборону відчуження на зазначені в договорі 12/25 частин житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами під [ADDRESS] . Позивач вказує, що від моменту укладення договору довічного утримання відповідач [PERSON] сумлінно виконував умови, вказані в в договорі. Згідно висновку 11 КНП "Доманівський ЦПМСД" про наявність порушення функцій організму через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціально їпослуги з догляду на непрфесійній основі від 29.01.2024року, вбачається, що [PERSON] рекомендовано соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі від фізичної особи. Відповідач [PERSON] у письмовій заяві визнав позовні вимоги, посилаючись на те ,що за станом свого здоров"я не може виконувати обов"язки,покладені на нього договором. Згідно п.11 Договору довічного утримання- договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом, що відповідає вимогам ст.755 ЦК України. Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. При цьому, відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Порушенням зобов`язання згідно ст. 610 ЦК України є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з положеннями ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладанні договору. Статтею 654 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом, чи не випливає із звичаїв ділового обороту. Як вказано в ст. 744 ЦК України за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов`язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно. Відповідно до ч. 1 ст. 749 ЦК України у договорі довічного утримання (догляду) можуть бути визначені всі види матеріального забезпечення, а також усі види догляду (опікування), якими набувач має забезпечувати відчужувача. За правилами п. 1 ч. 1 ст. 755 ЦК України, договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов`язків, незалежно від його вини. Відповідно до ч. 1 ст. 756 ЦК України у разі розірвання договору довічного утримання (догляду) у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов`язків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення. Аналізуючи досліджені в судовому засіданні письмові докази, суд приходить до висновку, що у зв"язку з погіршенням стану здоров"я [PERSON] , який на даний час, у зв"язку з хворобою сам потребує сторонньої допомоги, із-за чого не може здійснювати утримування [PERSON] , відповідно до умов договору довічного утримання, суд вважає доцільним розірвати даний договір, та повернути сторони в первісний стан. Відповідач не заперечує проти розірвання договору. Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку про наявність встановлених законом підстав для розірвання договору довічного утримання, повернувши позивачеві відчужене нею за вказаним договором майно.

Outcome: approved