Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-20 00:00:00

Заявниця 06.04.2023 через свого представника звернулася до суду із заявою про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна недієздатній особи. Свої вимоги мотивує тим, що [PERSON] є дочкою [PERSON] , [INFO] . Протягом останнього часу заявниця стала помічати зміни у поведінці свого батька, погіршення пам`яті, агресивну поведінку, часто вигадує неіснуючі обставини. В результаті вищезазначених вад здоров`я, [PERSON] за своїм психічним станом не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. В зв`язку з вищезазначеним, вона разом з батьком звернулася до Київського психоневрологічного інтернату, в якому він залишився на стаціонарному лікуванні, де і знаходиться наразі. Заявниця звернулася із даною заявою, оскільки вважає, що зможе забезпечити батькові кращі умови проживання та догляду. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 30.05.2023 задоволено клопотання представника заявниці адвоката Бабенка С.С. та призначено у справі судово-психіатричну експертизу психічного стану [PERSON] , [INFO] , проведення якої доручено експертам Державної установи «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України» (м.Київ, вул. Кирилівська, 103-а). 01.09.2023 року на адресу суду від представника заявниці адвоката Бабенка С.С. надійшла заява про залишення частини вимог про визнання особи недієздатною - без розгляду, у зв`язку з тим, що 23.08.2023 стало відомо, що рішенням Подільського районного суду м. Києва від 29.01.2003 року у справі №2-219/2003 [PERSON] , [INFO] визнано недієздатним. Ухвалою суду від 21.11.2023, яка занесена до протоколу судового засідання, судом задоволено клопотання представника заявниці [PERSON] адвоката Бабенка С.С. та вимогу про визнання особи недієздатною залишено без розгляду. Представник заявниці адвокат Бабенко С.С. у судовому засіданні позовні вимоги про встановлення опіки, призначення опікуна недієздатній особі підтримав та просив задовольнити в повному обсязі. Зазначив, що на даний момент [PERSON] , [INFO] знаходиться в Київському психоневрологічному інтернаті, адміністрація якого не заперечує щодо оформлення опікунства над недієздатним підопічним його донькою. У зв`язку з воєнними діями на території України, заявниця на даний момент знаходиться за межами України, що унеможливлює її звернення до органу опіки особисто. Зазначив, що перебування заявниці за межами України, жодним чином не може обмежувати право [PERSON] на опікуна. Представниця заінтересованої особи щодо задоволення заяви в частині призначення заявниці опікуном заперечила, оскільки органом опіки та піклування не досліджувалось питання про можливість призначення заявниці опікуном недієздатного [PERSON] , [INFO] , через не звернення останньої з відповідною заявою. Адвокат [PERSON] в судовому засіданні заперечувала, щодо призначення опікуном [PERSON] у зв`язку з відсутністю подання органу опіки і піклування. Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, приходить до наступного висновку. Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 29.01.2003 року було визнано недієздатним [PERSON] , [INFO] (а.с. 51). Розпорядженням Подільської районної у м. Києві державної адміністрації №363 від 08.04.02004 опікуном над недієздатним [PERSON] призначено його брата [PERSON] (а.с. 53). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого Деснянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) [PERSON] помер [INFO] . Як вбачається з довідки №031/026-65 від 13.02.2023 [PERSON] , [INFO] знаходиться на повному державному забезпеченні в Київському психоневрологічному інтернаті та зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , з 22.11.2011 року по теперішній час, та адміністрація диспансера не заперечує, щодо призначення опікуном його доньку [PERSON] (а.с.8). Відповідно до ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними; фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це (частина перша статті 39, частина перша статті 40 ЦК України). Згідно з частинами першою-третьою статті 41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка; недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину; правочини від імені недієздатної фізичної особи та в її інтересах вчиняє її опікун. Статею 55 ЦК України визначено, що опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Згідно з ч.1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до ст. 62 ЦК України опіка або піклування встановлюється за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника. Згідно з ч. ч. 4,5 ст. 63 ЦК України опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників. Відповідно до частини першої статті 67 ЦК України опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. При призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряється органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна. Аналогічні положення зазначені у Правилах опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України 26 травня 1999 року №34/166/131/88. Частиною 1 ст. 300 ЦПК України передбачено, що суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Виходячи з аналізу ч.1 ст. 60 ЦК України та ч.1 ст. 300 ЦПК України, обов`язковою умовою призначення судом конкретної фізичної особи опікуном над недієздатною фізичною особою є наявність подання органу опіки та піклування щодо доцільності призначення саме цієї особи опікуном. В постановах Верховного Суду від 20 травня 2020 року у справі №736/1508/17 (провадження № 61-39361св18), 29 березня 2021 року у справі №184/858/19 (провадження № 61-13874св20), від 19 квітня 2021 року у справі №755/12409/15-ц (провадження № 61-22566св19), від 28 листопада 2021 року у справі №751/9572/19 (провадження № 61-3053св21) викладено висновок, що відсутність подання та/або висновку органу опіки та піклування з приводу призначення фізичної особи опікуном унеможливлює вирішення судом вказаного питання, оскільки саме на орган опіки та піклування покладено обов`язок дослідження обставин щодо можливості особи виконувати обов`язки піклувальника чи опікуна. Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України). Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зіст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до частин 1, 3 статті 12, частин 1, 6 статті 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обов`язок по доведенню обставин покладається на сторони. Частиною першою ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З огляду на вищенаведене, для суду наявні підстави для відмови в задоволенні заявлених вимог, оскільки відсутнє подання органу опіки та піклування щодо можливості призначення [PERSON] опікуном недієздатного [PERSON] , [INFO] . На підставі ст.ст.15, 16, 60, 63,75 ЦК України,

Outcome: dismissed