Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-25 00:00:00

26.07.2023 представник позивача звернувся до суду з даним позовом, шляхом направлення засобами поштового зв`язку, який зареєстрований судом 22.09.2023, мотивуючи тим, що [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] та є споживачем комунальних послуг, що надає КП «Виробниче управління житлово-комунального господарства-1», яке є виконавцем таких послуг у м. Узин Білоцерківського району Київської області. Згідно особового рахунку № [NUMBER] відповідачка, за період з 01.04.2020 по 01.04.2023 має заборгованість за спожиті комунальні послуги у розмірі 60730,42 грн. Оскільки в добровільному порядку зобов`язання щодо сплати коштів за надані послуги відповідачка не виконує, просив у судовому порядку стягнути з [PERSON] на користь Комунального підприємства «Виробниче управління житлово-комунального господарства-1» суму боргу за надані комунальні послуги в розмірі 60730,42 грн. та судові витрати з оплати судового збору в розмірі 2684, 00 грн. 12.10.2023, після отримання відповіді на запит з відділу обліку та моніторингу інформації щодо зареєстрованого місця проживання відповідачки, судом прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 08.11.2023 -11:30 год. 08.11.2023 судом постановлено ухвалу, яка внесена до протоколу судового засідання, про відкладення засідання на 05.12.2023 15:00 год, згідно ч.1 с.2 ст. 223 ЦПК України. 05.12.2023 судом постановлено ухвалу, про надання позивачу строку для усунення недоліків позовної заяви, а саме: визначитися з особою відповідача, який повинен відповідати за позовом та надати до суду докази в підтвердження обставин справи щодо права відповідача на житлове приміщення, за яким надаються комунальні послуги (право користування/право власності), та про відкладення судового засідання на 09.01.2024 11:30 год. 27.12.2023 представник позивача, на виконання ухвали суду від 05.12.2023, подав клопотання про заміну неналежного відповідача - [PERSON] на належного відповідача - [PERSON] , та подав докази в підтвердження обставин справи. 09.01.2024 судом постановлено ухвалу, про заміну первісного відповідача - [PERSON] на належного - [PERSON] , [INFO] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] . 09.01.2024 судом постановлено ухвалу, яка внесена до протоколу судового засідання, про відкладення засідання на 05.02.2024 10:30 год, у зв`язку із заміною відповідача у справі та надання сторонам строку для реалізації права на подання заяв щодо спору. 05.02.2024 судом постановлено ухвалу, яка внесена до протоколу судового засідання, про відкладення засідання на 26.02.2024 15:00 год, згідно ч.1 с.2 ст. 223 ЦПК України. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце засідання повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника КП «Виробниче управління житлово-комунального господарства-1», позов підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачка - [PERSON] у судове засідання повторно не з`явилася, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлялася належним чином, причини неявки суд не повідомила, відзив на позов та заяви з процесуальних питань до суду не подала. За правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України за умов неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі ст. 280 ЦПК України, суд постановив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України). Ст. 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до змісту ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно із ч.2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ст. 79, ч.\~ ст. 78 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, а достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Згідно рішення Виконавчого комітету Узинської міської ради Білоцерківського району Київської області від 08.09.2009 за № 78 (а.с.6), Комунальне підприємство «Виробниче управління житлово-комунального господарства-1» є виконавцем житлово комунальних послуг, крім послуг з газо- та електро - постачання, централізованого постачання холодної води та централізованого водовідведення, у місті Узин Білоцерківського району Київської області. Згідно із довідками Виконавчого комітету Узинської міської ради від 12.04.2023 за № 11-14-634 (а.с.7) та від 18.12.2023 за № 11-14-2643 (а.с.41), відповідачка - [PERSON] , [INFO] , з 1998 року зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , являється співвласником вказаної квартири та проживає у ній разом із синами: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . З матеріалів справи\~ (а.с.42-43) вбачається, що квартира [ADDRESS] була надана у користування, на підставі ордену на житлове приміщення № 623 від 08.01.1998, [PERSON] з сім`єю у складі 3 чоловік: [PERSON] , [PERSON] ,\~ [PERSON] , та на підставі свідоцтва про право власності № 1835 від 30.05.2000, яке видане виконавчим комітетом Узинської міської ради та зареєстроване за № 1021 у книзі № 2 реєстрації документів по приватизації квартир м. Узин, вказана квартира була приватизована [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ,\~ [PERSON] , в рівних частках по 1/4 за кожним. З довідки Виконавчого комітету Узинської міської ради від 18.12.2023 за № 11-14-2643 (а.с.41), вбачається, що [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] . З розрахункового листа абонента по особовому рахунку № [NUMBER] , відкритого за адресою: [ADDRESS] (а.с. 5), вбачається, що сплата коштів за надані комунальні послуги за період з 01.04.2020 по 01.04.2023 не здійснювалася, тому виникла заборгованість у розмірі 60730,42 грн. При вирішенні спору суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Відповідно до п. 2, п.5, п.6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VІІІ від 09.11.2017, виконавець комунальної послуги - суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору. Житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Встановлено, що позивач - Комунальне підприємство «Виробниче управління житлово-комунального господарства-1» є виконавцем житлово комунальних послуг, які надаються за адресою: [ADDRESS] , а відповідачка - [PERSON] є індивідуальним споживачем комунальних послуг, яка є співвласником нерухомого майна та особою, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб. Згідно з ч. 1 ст. 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VІІІ від 09.11.2017, ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. У відповідності до ч.1, 3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VІІІ від 09.11.2017,\~ споживач здійснює оплату за спожиті житлово - комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Отже, згідно Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом, а відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. (висновок Верховного Суду викладений у постанові від 14.02.2018 року у справі № 462/6393/15-ц). Згідно ст. 525 ЦК України\~ одностороння відмова\~ від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше\~ не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України\~ зобов`язання\~ має виконуватися належним чином відповідно до умов\~ договору та вимог цього Кодексу, інших актів\~ цивільного законодавства, а за відсутності\~ таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до ст. 68 ЖК України, наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до ч.1, ч. 4 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власність зобов`язує. Згідно із ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. За ч.1, ч.2 ст.355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Згідно ст.360 ЦК України, співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Відповідно до ст. 541 ЦК України,\~ солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання. Згідно ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі. Виконання солідарного обов`язку у повному обсязі одним із боржників припиняє обов`язок решти солідарних боржників перед кредитором. Відповідно до 544 ЦК України, боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього. Отже, згідно вищенаведених правових норм\~ обов`язком відповідачки є своєчасна оплата коштів за надані комунальні послуги, згідно затверджених в установленому порядку тарифів з дотриманням вимог законодавства, однак вона допустила порушення вимог законодавства, у зв`язку з чим утворилася заборгованість за комунальні послуги у розмірі 60730,42 грн. за період з 01.04.2020 по 01.04.2023. Враховуючи, що за адресою: [ADDRESS] проживають відповідачка із синами, двоє з яких є співвласниками вказаної квартири, то питання щодо оплати житлово - комунальних послуг між декількома користувачами житлового приміщення повинні регулюватися відповідною домовленістю (угодою) між ними, а вразі оплати наданих послуг одним із користувачів, останній не позбавлений права пред`явлення відповідного позову про стягнення понесених витрат (частини витрат) до інших користувачів. Згідно вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідачка відзив на позов з належними та допустимими доказами у спростування доводів позивача, які б у своїй сукупності дали змогу суду дійти висновку про відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування, до суду не подала. Даючи оцінку встановленим обставинам та поданим доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні даного позову було сплачено судовий збір у розмірі 2684,00 грн. (а.с.4), тому вказані судові витрати підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача.

Outcome: approved