Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-22 00:00:00

Позивач ТОВ «Фінансова компанія «Ріальто», в інтересах якого діє представник [PERSON] , звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором №201225-27102-3 від 25.12.2020 року у розмірі 9060 грн. \~ \~ \~ \~В обґрунтування позовних вимог покликався на те, що 25.12.2020 року між ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» (торгова марка MONETKA) та [PERSON] укладено кредитний договір №201225-27102-3, відповідно до умов якого відповідачка отримала кредит у розмірі 6 000 грн. строком на 30 днів, шляхом переказу на її платіжну картку № [NUMBER] , емітовану АТ КБ «Приватбанк», зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,7% від суми кредиту за кожен день користування та 3,5% від залишку суми кредиту за кожен день прострочення терміну повернення кредиту. Кредитний договір укладено в електронному вигляді шляхом реєстрації Відповідача на веб-сайті в мережі Інтернет htpps://monetka.ua або htpps://monetka.com.ua та підписання Кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, відповідно до\~Закону України «Про електронну комерцію». Представником Позивача зазначено, що підписання кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором є прямою і безумовною згодою відповідача з умовами кредитного договору, Правилами надання грошових коштів у позику в тому числі і на умовах фінансового кредиту, з яким він ознайомився перед підписанням кредитного договору та отриманням кредиту. Зразок кредитного договору, правила надання грошових коштів у позику в тому числі і на умовах фінансового кредиту, затвердженими наказом директора ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація», викладені для загального доступну в мережі Інтернет на сайті https://monetka.ua/uk/about_us або https://monetka.com.ua/uk/about_us. При укладанні кредитного договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 Цивільного кодексу України ( далі - ЦК України). Згідно цієї статті ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч.1 ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно з ч.1 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Статтею 11 Закону України Про електронну комерцію (далі - Закон) визначено порядок укладення електронного договору. У відповідності до порядку визначеному статтею 11 Закону, Відповідач зареєструвався на веб-сайті Позивача в мережі Інтернет htpps://monetka.ua, для чого пройшов ідентифікацію та верифікацію особи (заповнив анкету-заяву з зазначенням ПІБ, даних паспорту, РНОКПП, місця проживання, місця реєстрації, зазначив реквізити картки для отримання кредиту), підтвердив номер мобільного телефону, ознайомився з умовами надання кредиту, умовами Кредитного договору, Правилами надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту, здійснив акцептування Кредитного договору шляхом надсилання електронного повідомлення підписаного електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Правила надання грошових коштів у кредит ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» перебувають в загальному доступі, будучи опублікованими на сайті https://monetka.com.ua та https://monetka.ua. Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст.ст. 641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. Кредитні кошти відправлені відповідачці 25.12.2020 року на платіжну картку, що підтверджується відповідним чеком. 11.06.2021 року між ТОВ «ФК «Фінанс Інновація» та ТОВ «ФК «Ріальто» укладено договір відступлення права вимоги №11/06/2021-Р/М-1, відповідно до умов якого право вимоги за договором №201225-27102-3 від 25.12.2020 року перейшло до ТОВ «ФК «Ріальто». У зв`язку з тим, що відповідачка не повернула своєчасно суму кредиту та нараховані відсотки за користування ним, станом на 24.11.2023 року виникла заборгованість у розмірі 9060 грн. З огляду на порушення Відповідачем зобов`язань за кредитним договором щодо своєчасного погашення заборгованості ТОВ «ФК «Ріальто» звернулось до суду з відповідним позовом. Представник позивача адвокат Руденко К.В. в судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, не заперечив проти заочного розгляду справи. Відповідачка [PERSON] та її представник адвокат Перун Я.Ю. в судове засідання не з`явились, однак подали відзив на позовну заяву, в якому визнали позовні вимоги повністю, однак щодо суми заявлених представником позивача судових витрат просили їх зменшити у зв`язку з неспівмірністю складності справи та обсягу наданих послуг правової допомоги. Враховуючи те, що сторони у судове засідання не з`явилися, належним чином повідомлялися про дату, час і місце судового засідання, причин неявки не повідомили, а тому відповідно до\~ст.280 ЦПК України\~суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою сторін відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що 25.12.2020 року між ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» та [PERSON] укладено договір №201225-27102-3, відповідно до якого остання отримала кредит у сумі 6 000 грн. строком на 30 днів, шляхом переказу на її платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,7 % від суми кредиту за кожний день користування кредитом у межах строку, визначеного в п. 1.3 договору (30 днів), та 3,5% від суми несвоєчасно повернутого кредиту за кожний день користування кредитом понад встановлений строк. Кредитний договір укладено в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідачки на веб-сайті https://monetka.ua та підписання кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором відповідно до\~Закону України «Про електронну комерцію», що підтверджується відповідними витягами з інформаційно-телекомунікаційної системи. Відповідно до ч. 1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти (ч. 1\~ст. 1048 ЦК України). Відповідно до ст.3 Закону України «Про електронну комерцію»\~електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За правилами частин 3, 6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»\~електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір,підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Статтею 12 цього Закону\~встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Статтею 639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» виконало взяті на себе зобов`язання та перерахувало на картковий рахунок відповідачки позику в розмірі 6 000 грн., що також підтверджується відповідним чеком. Натомість Відповідачка порушила умови договору, не виконавши взяті на себе зобов`язання. За договором про відступлення права вимоги № 11/06/2021-Р/М-1 від 11.06.2021 року, ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Ріальто» право грошової вимоги первісного кредитора за кредитними договорами, зокрема з позичальником [PERSON] , включаючи суму основного зобов`язання, плату за нарахованими процентами за кожен день користування кредитом за період з 25.12.2020 року по 24.01.2021 року, право на одержання яких належить первісному кредитору. Згідно з розрахунком, наданим Представником Позивача, заборгованість [PERSON] за договором №201225-27102-3 від 25.12.2020 року станом на 24.11.2022 року становить 9060 грн., з яких: 6000 грн.\~заборгованість за кредитом; 3060 грн.\~заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п. 1.2 кредитного договору за ставкою 1,7% за кожен день користування кредитом за період з 25.12.2020 року до 24.01.2021 року. Згідно з ч. 1\~ст. 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до пунктів 1.1 - 1.4 договору №201225-27102-3 від 25.12.2020 року, товариство надає позичальникові грошові кошти (кредит) в розмірі 6 000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом не пізніше строку, визначеного в пункті 1.3 цього договору. Процентна ставка за користування кредитом - 1, 7% від суми кредиту за кожний день користування кредитом у межах строку, визначеного в пункті 1.3 цього договору. Строк надання кредиту та строк дії договору становить 30 днів, але в будь-якому випадку строк користування грошовими коштами, наданими у кредит не може становити менше 3 (трьох) календарних днів. Строк надання кредиту може бути продовжений в порядку та на умовах, визначених цим договором. Невід`ємною частиною цього договору є Правила надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, через мережу Інтернет ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація», які розміщені на сайті monetka.ua. За умовами п. 2.4.1 договору позичальник зобов`язаний у встановлений договором строк повернути кредит та сплатити проценти за його користування. Пунктом 3.3 договору передбачено, що у випадку порушення строків повернення кредиту, встановлених пунктом 1.3 договору, позичальник сплачує товариству плату за неправомірне користування кредитом за процентною ставкою - 3,5 % від суми несвоєчасно повернутого кредиту за кожен день користування. За змістом ч. 2\~ст. 625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів, не встановлений договором або законом. Згідно з ст.ст.\~526,\~530,\~610, ч. 1 ст.\~612 ЦК України\~зобов`язання повинне виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Одним з видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Таким чином, зважаючи на те, що Відповідачка порушила умови кредитного договору, в добровільному порядку не сплатила заборгованості за таким, розрахунок заборгованості, поданий Представником Позивача, Відповідачкою не спростовано, суд дійшов висновку, що з Відповідачки на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за договором №201225-27102-3 від 25.12.2020 року у розмірі 9060 грн. Вирішуючи питання стягнення судових витрат суд виходить з наступного. Згідно з ч. 1\~ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3\~ст. 133 ЦПК України). За умовами ч.ч. 1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові-на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Вирішуючи питання стягнення витрат на правничу допомогу суд виходить з наступного. За змістом ч.ч.1, 2, 3 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 червня 2018 року по справі № 826/1216/16 висловила правову позицію про те, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір про надання юридичних послуг, довіреність та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує , зокрема чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес (п.2 ч.3 ст.141 ЦПК України). Згідно з частиною 8 статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги. Враховуючи те, що законодавством України щодо діяльності адвоката не встановлено відповідних вимог до розрахункового документа, який повинен надати адвокат при сплаті клієнтом послуг, а також не встановлено форму такого документа, адвокат може видати клієнту на його вимогу складений в довільній формі документ (квитанція, довідка, тощо), який буде підтверджувати факт отримання коштів від клієнта. Розмір витрат має бути співмірним зі: складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). За приписами частини третьої статті 27 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Згідно зі статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. У справі № 755/9215/15-ц Велика Палата Верховного Суду дійшла висновків, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21). Із запровадженням з 15 грудня 2017 року змін до ЦПК України законодавцем принципово по новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства (пункт 40). Саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони (пункт 44). Адвокат самостійно визначається зі стратегією захисту інтересів свого клієнта та алгоритмом дій задля задоволення вимог останнього та найкращого його захисту (пункт 64). Суд, зважаючи на вимоги ч. 4 ст. 10 ЦПК України, враховує рішення Європейського суду з прав людини, зокрема: у справах «East/West Alliance Limited проти України» (Заява №19336/04), «Баришевський проти України» (Заява № 71660/11), «Двойних проти України» (Заява № 72277/01), «Меріт проти України» (заява № 66561/01) ЄСПЛ зазначив, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим; у справі «Лавентс протиЛатвії» (заява № 58442/00) ЄСПЛ вказав, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. На підтвердження витрат на правову допомогу представником позивача подано такі документи: - Договір про надання юридичних послуг №02/06/2022 від 02.06.2022 року (а.с.); - Акт приймання-передачі наданих послуг №1 від 15.07.2022 року (а.с.); - Платіжне доручення про сплату витрат на правову допомогу № від (а.с.). З умов наданого договору вбачається, що замовник зобов`язується оплачувати послуги в порядку та на умовах, передбачених договором (п.п.2.3.1 п.2.3 Договору). Відповідно до п.3.1 вартість послуг виконавця становить, зокрема: 8000 грн. складання позовної заяви про стягнення заборгованості з боржника замовника; 1000 грн. складання та надсилання адвокатського запиту; 1000 грн. складання заяв, клопотань. Загальна вартість договору становитиме суму вартості послуг в усіх актах наданих послуг (п.3.3 Договору). Як видно з Акт приймання-передачі наданих послуг №1 до договору №02/06/2022 про надання юридичних послуг від 02.06.2022 року, адвокатом Руденко К.В. було надано ТзОВ «Фінансова компанія «Ріальто» наступні юридичні послуги, зокрема: підготовка позовної заяви про стягнення заборгованості з [PERSON] за договором №201225-27102-3 від 25.12.2020 року - 8000 грн.; складання адвокатського запиту про витребування доказів по боржнику [PERSON] за договором №201225-27102-3 від 25.12.2020 року - 1000 грн. Всього до сплати - 9000 грн., яка була оплачена ТзОВ «Фінансова компанія «Ріальто» шляхом оплати коштів в безготівковій формі, що підтверджується платіжною інструкцією № від року. Зазначені вище докази в матеріалах справи свідчать про реальність надання ТзОВ «Фінансова компанія «Ріальто» адвокатом - Руденко К.В. правової допомоги в рамках укладеного між ними договору, а саме: складання позовної заяви про стягнення заборгованості з боржника [PERSON] , яка є відповідачем у справі, а також складання та надсилання адвокатського запиту. Одночасно суд зауважує, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат, враховується те, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову; взято до уваги критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. При визначенні суми відшкодування суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, предмету спору та фінансового стану обох сторін. В постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц та від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 вказано, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Відтак, із урахуванням складності справи (справа розглядалася в порядку спрощеного провадження, представником позивача подано клопотання про розгляд справи без його участі у судових засіданнях), обсягу виконаної адвокатом роботи (складання позовної заяви про стягнення заборгованості та складання та надсилання адвокатського запиту), значимості таких дій у справі, виходячи з її конкретних обставин, суд вважає, що підготовка цієї справи не вимагала великого обсягу юридичної та технічної роботи адвоката, зазначені позивачем витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 9000,00 грн є завищеними, їх розмір належним чином не є обґрунтованим, що суперечить принципу співмірності розміру витрат на правову допомогу складності справи та обсягу наданих адвокатом послуг. Враховуючи вищевикладене, виходячи з необхідності дотримання принципів розумності та співмірності витрат на професійну правничу допомогу, суд вважає, що розмір витрат на професійну правничу допомогу з огляду на їх розумну необхідність для цієї справи слід зменшити, встановивши такий у розмірі 4 000,00 грн.

Outcome: approved