Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-27 00:00:00

У грудні 2023 року позивач звернулась до суду з позовною заявою до відповідача про визнання виконавчого напису вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О. Ф., зареєстрованого в реєстрі за № 2787 від 22.05.2021 про стягнення з неї на користь ТОВ «Кредит Капітал» заборгованості в розмірі 9 947,50 грн. таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що 22.05.2021 нотаріусом вчинений виконавчий напис № 2787 на підставі якого з [PERSON] було стягнуто на користь ТОВ «Кредит Капітал» заборгованість в розмірі 9 947,50 грн. Позивач посилаючись на те, що оскільки виконавчий напис нотаріусом було вчинено без наявності усіх передбачених законом документів та з порушенням вимог ст. ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», просить позовні вимоги задовольнити. Відповідач 23.01.2024 подав клопотання, в якому просив відмовити в задоволенні позову. та відмови у стягненні витрат на правову допомогу, оскільки вони є необгрунтованими. Розгляд справи проводити без участі представника. Третя особа не надіслала до суду жодних заяв по суті справи. Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О. Ф. було видано виконавчий напис № 2787 від 22.05.2021 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Кредит Капітал» заборгованості в розмірі 9 947,50грн. На підставі вищевказаного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу Житомирської області Клименюком Андрієм Миколайовичем було відкрито виконавче провадження ВП № 69465425. Відповідно до\~статті 18 ЦК України\~нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першою\~статті 39 Закону України «Про нотаріат»\~(далі - Закон), порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється\~Законом\~та іншими актами законодавства України. Відповідно до статті 87 Закону\~для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону\~визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис,\~законом\~встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5\~визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною\~Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постанова набрала законної сили з моменту проголошення. Судом встановлено, що серед документів, наданих відповідачем нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а наданий нотаріусу кредитний договір № 2462596 від 12.10.2020 не посвідчений нотаріально, тому не міг бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису. Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом\~22.05.2021, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Укладений між ТОВ «МІЛОАН» та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Аналогічні висновки містяться у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного суду 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц , від 15 квітня 2020 року у справі № 158/2157/17, які відповідно до ч. 4\~ст. 263 ЦПК України\~суд враховує при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин. Доводи відповідача викладені у відзиві не заслуговують на увагу, оскільки відповідачем не надано доказів, що кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, був посвідчений нотаріально. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Також наявні підстави згідно\~ст. 141 ЦПК України\~для стягнення із відповідача на користь позивача судового збору за подання позовної заяви у розмірі 1 073,60 грн. та судового збору за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 536, 66 грн., а всього 1 609,80грн. Позивача просила стягнути з відповідача на її користь витрати на правничу допомогу в сумі 10 000 грн. Згідно ч. 1\~ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 3\~ст. 133 ЦПК України\~до витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Положеннями\~статті 59 Конституції України\~закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Також при визначенні розміру витрат на правову допомогу, яка підлягає стягненню, суд враховує, що розмір витрат на професійну правничу допомогу в даній справі не є співмірним з складністю справи та виконаних адвокатом робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову, а тому, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, суд вважає, що витрати на правничу допомогу мають складати 2 500 грн.

Outcome: partial