Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-21 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із вказаним позовом та вимоги мотивує тим, що з 12.08.2011 перебувала у шлюбі з [PERSON] , який помер [INFO] . Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 10.08.2022 у справі № 480/4475/22 відповідача зобов`язано призначити [PERSON] пенсію за вислугу років з 26.01.2021. Зазначає, що зверталась з відповідним листом до відповідача та отримала відповідь, що відповідно до вказаного вище судового рішення її чоловіку було призначено пенсію з 26.01.2021, сума боргу з виплати пенсії за період з 26.01.2021 по 30.09.2022 складає 101 032,53 грн., яка буде виплачена правонаступнику [PERSON] за умови надходження до управління відповідного рішення суду та наявності відповідного фінансування. Таким чином вона, як дружина покійного [PERSON] , має право на отримання нарахованої йому, але не отриманої суми пенсії у розмірі 101 032,53 грн. Тому просить суд стягнути з відповідача на її користь 101 032,53 грн. суми неотриманої її чоловіком пенсії. Ухвалою суду від 19.12.2023 року по справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін. Позивачка надала до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити без її участі, позовну заяву підтримує у повному обсязі. (а.с.17) Представник відповідача надав до суду відзив на позовну заяву, в якій зазначив, що позов [PERSON] необґрунтований та такий, що не підлягає задоволенню. Зазначає, що Верховний Суд України в постановах № 21-1044а15, № 21-2630а15, № 215118а15, № 804/5081/13-а та № 405/3663/13-а неодноразово зазначав та дійшов висновку, що невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатись невиконанням судового рішення без поважних причин. Станом на дату смерті [PERSON] кошти на виплату заборгованості за судовими рішеннями, яке набрало законної сили 12.09.2022, до головного управління не надходили. Тому просить суд здійснювати розгляд справи без участі представника відповідача та у задоволенні позовних вимог позивача відмовити у повному обсязі. (а.с.18-21) 05.02.2024 року позивачка надала до суду відповідь на відзив, в якому зазначила, що ст.1227 ЦК України не ставить у залежність отримання пенсії померлого чоловіка від проживання з ним, разом чи окремо, дружини. Дружина має право на отримання суми неотриманої покійним чоловіком пенсії у силу вказаної вище статті закону. Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 06.11.2018 у справі №812/292/18 зазначила, що норми законодавства, які допускають неоднозначне або множинне тлумачення, завжди трактуються на користь особи. Вважає, що при вирішенні цього спору мають застосовуватися норми Цивільного кодексу України, що до того ж є актом вищої юридичної сили ніж Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на який посилається відповідач. Також звертає увагу, що відмова відповідача у виплаті їй нестриманої покійним чоловіком пенсії була зумовлена відсутністю у нього коштів для виплати пенсії, а не відсутністю у нього доказів її проживання разом із покійним чоловіком. (а.с.28) Ознайомившись та дослідивши матеріали справи та надані суду доводи та докази на їх підтвердження, суд дійшов такого висновку. Судом встановлено, що позивачка з 12.08.2011 перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.8) Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 10.08.2022 відповідача зобов`язано призначити [PERSON] пенсію за вислугу років згідно п. «а» ч.1 ст.ЗУ Про пенсійне забезпечення» з 26.01.2021 (а.с.4-7) [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копії свідоцтва про смерть (а.с.9) Як вбачається, із копії листа ГУ Пенсійного фонду України в Сумській області [PERSON] було призначена пенсія з 26.01.2021, сума боргу з виплати пенсії за період з 26.01.2021 по 30.09.2022 складає 101 032,53 грн., яка буде виплачена правонаступнику [PERSON] за умови надходження до управління відповідного рішення суду та наявності відповідного фінансування. (а.с.4) У відповідності до ч.1, 2 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Статтею 43 цього кодексу визначено, що учасники справи мають право ,\~крім інших,\~ подавати\~докази;\~брати участь\~у судових\~засіданнях,\~якщо інше\~не визначено\~законом;\~брати участь\~у дослідженні\~доказів;\~ подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб. Головуючий спрямовує судовий розгляд на забезпечення повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи. (ст.214 ЦК) Так, питання яке ставиться позивачкою [PERSON] стосується спадщини, відповідно повинно регулюватися відповідними положеннями чинного законодавства, яких потрібно і дотримуватися під час розгляду такої категорії справ. Зокрема, відповідно до cт. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Тобто, спадкоємцями може бути одна особа, а може бути і декілька осіб.(стаття 1222 ЦК) Спадкування буває за заповітом і за законом. Наприклад, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з cт. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до cт. 1227 ЦК України, суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. У даному конкретному випадку, [PERSON] просить суд стягнути на її користь як дружини та члена сім"ї грошові кошти в сумі 101032,53 грн., належних спадкодавцю, при цьому суду не надає повної інформації про наявність або відсутність можливих інших спадкоємців та/або членів сім"ї у померлого [PERSON] , які можливо також претендують на цю спадщину (гроші) як члени сім"ї. Позивачка не вказує, чи проживали вони разом за однією та тією ж адресою, яка вказана у неї в паспорті громадянина України ( [ADDRESS] ), чи був за цією адресою зареєстрований і чоловік, тобто чи була вона членом його сім`ї на час його смерті, з ким він ще можливо проживав, оскільки членами його сім`ї можуть бути і інші особи. Також не вказала суду позивачка і про те, чи прийняла вона спадщину в установленому законом порядку, чи зверталася вона до нотаріуса з відповідною заявою чи ні, прийняли спадщину інші можливі спадкоємці, в разі їх наявності, або подали вони заяви про відмову від прийняття спадщини після померлого [PERSON] . Натомість, клопотання про витребування з нотаріальної контори копії спадкової справи після померлого [PERSON] позивачка не заявляла, сама таких доказів суду не подавала або інших документів від нотаріуса. Крім цього, клопотання про залучення до участі у справі інших відповідачів (спадкоємців) також до суду не поступало, їх думку суд з"ясувати не може. Враховуючи принцип диспозитивності цивільного судочинства, під час розгляду даного спору, суд не збирає докази з власної ініціативи. Беручи до уваги вищевикладене, відсутність даних у суду про ці всі обставини в їх сукупності, не дає суду можливість прийняти законне та обгрунтоване рішення для задоволення позовних вимог, щоб права інших осіб не були порушені. Тому, у задоволенні позовних вимог [PERSON] необхідно відмовити за необгрунтованістю.

Outcome: dismissed