Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-11 00:00:00

15.05.2023 р. [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, у якому просять стягнути з відповідач на їх користь матеріальну шкоду завдану внаслідок залиття квартири в сумі 166928,00 грн., моральну шкоду в розмірі 40000,00 грн., а також витрати по сплаті судового збору. Свої вимоги позивачі обґрунтовують тим, що вони є співвласниками квартири [ADDRESS] . 15.10.2022 р. мало місце залиття вказаної квартири з розташованої вище квартири [ADDRESS] , яка на праві приватної власності належить відповідачу. Як встановлено у акті обстеження житлової квартири позивачів, залиття сталось через самовільне втручання у загальнобудинкову мережу водопостачання та перенесення мокрих точок мешканцями квартири [ADDRESS] . Внаслідок залиття квартира позивачів має пошкодження та потребує ремонту. Оскільки в досудовому порядку відповідач не відшкодував заподіяну їм матеріальну шкоду, позивачі звернулись до суду з даним позовом для захисту своїх порушених прав. Крім того, внаслідок залиття квартири позивачам була спричинена моральна шкода, внаслідок пошкодження належного їм майна. Ухвалою від 09.06.2023 р. відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою від 18.09.2023 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивачі в судове засідання не з`явились, однак на адресу суду надійшла письмова заява їх представника, зі змісту якої вбачається, що останній позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити їх у повному обсязі, а також розглянути справу за його відсутності, проти проведення заочного розгляду справи не заперечив. Відповідач в судове засідання не з`явився, свого представника до суду не направив, про дату, час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку, причин неявки не повідомив та відзиву не подав. Враховуючи, що представник позивачів не заперечив проти проведення заочного розгляду справи, при цьому відповідач, що належним чином повідомлявся про розгляд справи, в судове засідання не з`явився, відзиву не подав, а тому відповідно до вимог ст.ст. 280, 281 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON] у рівних частках, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло від 25.11.1993 р. та копіями свідоцтв про право на спадщину за законом від 25.03.1997 р. та від 23.12.2021 р. Відповідно до листа КП «КМ БТІ» від 10.02.2023 р. № 062/14-6028, будинок під номером [ADDRESS] та [ADDRESS] є одним і тим самим об`єктом нерухомого майна. Судом встановлено, що 15.10.2022 р. мало місце залиття водою належної позивачам на праві власності квартири [ADDRESS] , з вище розташованої квартири [ADDRESS] . Так, згідно з актом обстеження житлової квартири [ADDRESS] від 25.10.2022 р., складеного комісією та затвердженого директором ТОВ «Імпульс-Газ», зафіксовано, що залиття квартири позивачів сталось з квартири [ADDRESS] , розташованої поверхом вище, внаслідок самовільного втручання у загальнобудинкову мережу водопостачання та перенесення мокрих точок мешканцями вказаної квартири. У зв`язку із залиттям квартири позивачів пошкоджено: - в кімнаті площею 23,8 кв.м. стелю (гіпсокартон, шпалери, фарба) до 1,0 кв.м., стіну (шпалери) до 3,0 кв.м., підлогу (ламінат) до 3,0 кв.м.; - в кімнаті площею 12,9 кв.м. стелю (гіпсокартон, шпалери, фарба) до 3,0 кв.м., стіни (шпалери) до 2,0 кв.м.; - в коридорі площею 13,0 кв.м. підлогу (ламінат) до 10,0 кв.м. З матеріалів справи вбачається, що квартира [ADDRESS] , належить на праві приватної власності відповідачу з 30.06.2017 р., що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 02.02.2023 р. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункту 2 своєї постанови «Про практику розгляду судами цивільних справ про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 р. № 6, суди, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідок дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Таким чином, для застосування такої міри відповідальності як відшкодування шкоди потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача шкоди та збитками, вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. Згідно зі звітом № 18/23 про оцінку збитків від 10.01.2023 р. розмір матеріальної шкоди, який завдано власникам квартири [ADDRESS] становить 165428,00 грн. За виготовлення вказаного звіту позивачами сплачено ФОП « [PERSON] » 1500,00 грн., що підтверджується копією договору від 06.01.2023 р. та товарним чеком від 11.01.2023 р. На спростування факту заподіяння шкоди (залиття квартири) та визначення розміру матеріального збитку, стороною відповідача не було надано жодного доказу. Згідно положень ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, серед іншого, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Як передбачено вимогами ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. За таких обставин, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності та враховуючи те, що позивачам було заподіяно матеріальну шкоду у вигляді пошкодження належної їм на праві власності квартири, внаслідок її залиття з належної відповідачу квартири, суд приходить до висновку, що позов у частині вимог про відшкодування матеріальної шкоди є обґрунтованим та підлягає задоволенню, а тому вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивачів матеріальну шкоду в сумі 166928,00 грн. (165428,00 грн. + 1500,00 грн.) у рівних частках, а саме по 83464,00 грн. на користь кожного. Щодо вимог про відшкодування моральної шкоди, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової ) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав (ст. 23 ЦК України). Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини (ч.1 ст. 1167 ЦК України). Таким чином, оскільки внаслідок залиття, що сталось з вини відповідача, пошкоджено майно позивачів, у зв`язку з чим останні були тривалий час позбавлені можливості вести звичний спосіб життя, були суттєво порушені їх життєві плани, так як, проведення вимушеного незапланованого ремонту квартири вимагало значних додаткових зусиль та часу, суд,

Outcome: partial