Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області із даною позовною заявою, в якій просила стягнути з ТОВ «Поділля Агропродукт» на її користь заборгованість з орендної плати за оренду земельної ділянки в сумі 7523,21 грн., зокрема: основну суму боргу в розмірі 5190 грн., пеню у розмірі 2046,99, 3% річних у розмірі 130 грн., втрати від інфляції у розмірі 156,22 грн. В обґрунтування позову зазначено, що позивачу на праві власності належить земельна ділянка площею 1,1861 га. Зазначену земельну ділянку вона передала в оренду ПрАТ «Райз-Максимко» строком на 7 років. 19.12.2018 було укладено Додаткову угоду до вказаного договору оренди землі між нею, ПрАТ «РАйз-Максимко» та ТОВ «Поділля Агропродукт». 18.12.2022 строк дії договору оренди закінчився. Позивач не укладала з відповідачем нового договору оренди землі. Земельна ділянка була їй повернута, але відповідач їй не виплатив оренду за 2022 рік. Тобто орендну плату за 2022 рік відповідач зобов`язаний був виплатити до 31.12.2022. Ці вимоги виконані не були. Ухвалою суду від 15.11.2023 відкрито провадження у справі. Призначено судове засідання. Позивач [PERSON] в поданій заяві просила розглянути справу у її відсутність. Позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Представник відповідача ТОВ «Поділля Агропродукт» - адвокат Кришталь О.О. в поданій заяві просив відмовити у задоволенні позову та надав докази. Відповідно до частини другої ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки розгляд справи відповідно до положень цього Кодексу здійснювався судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі. У відповідності до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів. Суд, розглянувши подані документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, доходить висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Так, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України). Згідно з принципом диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1ст. 13 ЦПК України). Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 25.09.2015 року спадкоємцем майна [PERSON] є її дочка [PERSON] . Спадщина на яку видано це свідоцтво складається з земельної ділянки площею 1,1861 га, у межах згідно з планом, що розташована Вінницька область, Калинівський район, Комунарівська сільська рада, цільове призначення земельної ділянки для ведення сільськогосопдарського виробництва, кадастровий номер 0521683300:02:000:0401, яка належала померлій на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №008397, виданого на підставі розпорядження Калинівської РДА від 13.02.2012 №49 (а.с. 8). Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 25.09.2015 року зареєстровано право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 0521683300:02:000:0401 за [PERSON] (а.с. 9). 25.09.2015 року між [PERSON] та ПАТ «Райз-Максимко» було укладено договір оренди земельної ділянки площею 1,1861 га. Договір укладено на 7 років. Орендна плата складала 6% нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить 1788 грн. Відповідно до пунктів 4.3.1 та 4.3.2 орендна плата може вноситись орендарем також у одній з форм та розмірів або натуральною формою або відробітковою формою, а також форми орендної плати при виплаті можуть бути поєднанні (а.с. 10-14). 01.10.2015 року відповідно до акту прийому-передачі об`єкта оренди (земельної ділянки) за договором оренди землі б/н від 25.09.2015 вказана земельна ділянка кадастровий номер 0521683300:02:000:0401, була передана в оренду (а.с. 15). 19.12.2018 року між [PERSON] (орендодавець), ПАТ «Райз - Максимко» (орендар) та ТОВ «Поділля Агропродукт» (новий орендар) було укладено додаткову угоду б/н (про заміну сторони та внесення змін до договору оренди) до договору оренди землі б/н від 25.09.2015 року (а.с. 16). Згідно розрахунку, здійсненого позивачем, відповідач має заборгованість зі сплати орендної плати у розмірі 5190 грн, 2046,99 грн. сума пені, 156,22 грн. інфляційні витрати за період прострочення, та 130 грн. 3% річних від простроченої суми, а всього 7523,21 грн. (а.с. 17-18). Відповідно копії відомості ТОВ «Поділля Агропродукт» від 10.04.2022, наданої представником відповідача [PERSON] позивачу [PERSON] видано 1000 кг. кукурудзи за договором ОЗ №б/н 2017 від 06.10.2017, та 1000 кг. кукурудзи за договором ОЗ №б/ від №б/н 2015ю від 06.10.2017, про отримання якої у даній відомості міститься підпис [PERSON] . Згідно платіжної інструкції №69818148 від 27.12.2022 позивачу [PERSON] виплачено 2000 грн. орендної плати по договору оренди землі за 2022. Оцінюючи вищеперераховані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів відповідно до вимог статті 89 ЦПК України, суд згідно з положеннями статей 77, 78, 79, 80 цього ж Кодексу вважає ці докази належними, допустимими, достовірними та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані у встановленому законом порядку, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи, а також у своїй сукупності вони дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Згідно з частиною другою статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Відповідно до частини першої статті 2 Закону України «Про оренду землі» № 161-XIV від 6 жовтня 1998 року (який діяв на момент виникнення правовідносин) відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно - правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Відповідно до положень статті 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Згідно зі статтею 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. У статті 21 цього Закону передбачено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди, розмір якої, умови і строки внесення встановлюються за згодою сторін у договорі (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до ПК України) та обчислення якої здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором. Відповідно до статті 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Відповідно до пункту третього частини першої статті 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору. Тлумачення третього частини першої статті 3 та статті 627 ЦК України свідчить, що свобода договору має декілька складових, зокрема, свобода укладання договору, вибору контрагента, виду договору, визначення умов договору. Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з частиною першою статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Позивач, як на підставу задоволення позову посилається на те, що відповідачем за 2022 рік не сплачена орендна плата у грошовій формі. Згідно з частиною третьою статті 12, частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження своїх позовних вимог, а саме порушення умов договору та несплати орендної плати. Надавши мотивовану оцінку кожному аргументу, наведеному позивачем в позовній заяві, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку що орендар вжив заходів щодо виплати орендної плати, а тому підстав для стягнення заборгованості за договором оренди за 2022 рік суд не вбачає, за таких обставин, суд приходить до висновку, що у задоволені позовних вимог слід відмовити. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому суд вважає за необхідне судовий збір покласти на позивача.

Outcome: dismissed