Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-12 00:00:00

25 жовтня 2022 року позивач АТ «УКРСИББАНК» звернувся до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовну заяву обґрунтував тим, що ПАТ «УкрСиббанк» ( поточне найменування з 24.11.2018 року АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «УКРСИББАНК») та [PERSON] уклали договір про надання споживчого кредиту №11484651000 від 25.10.2016 року. Підписавши цей договір, відповідач погодився з викладеними у договорі та у Правилах (договірних умовах) споживчого кредитування, які оприлюднені у офіційному виданні «Урядовий кур`єр» №117 від 03.07.2014 року та розміщені на сайті банку www.mv.ukrsibbank.com. (п.1.1.1. кредитного договору). Правила є невід`ємною частиною кредитного договору, не підлягають додатковому підписанню сторонами і вступають в силу для сторін одночасно із підписанням цього кредитного договору. Сторони підписавши договір, стверджують що досягли згоди за усіма істотними умовами договору та Правил. Копії кредитного договору та Правил, як докази існування договірних відносин між сторонами, надаються. Відповідно до умов кредитного договору Позивач надав Відповідачу кредит (грошові кошти) у загальній сумі 167754.60 грн. шляхом зарахування коштів на рахунок позичальника, а Відповідач зобов`язався щомісячно повертати кредит у повному обсязі та сплачувати проценти шляхом сплати 25 числа кожного місяця ануїтетних платежів у розмірі 2365.00 грн., але у будь - якому випадку повернути кредит у повному обсязі не пізніше 22.06.2031 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту. За користування кредитними коштами Позичальник зобов`язався сплатити проценти у розмірі 15 %:річних та у розмірі і порядку, встановленому п.1.2.9 кредитного договору та п. 1.3 Правил. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, в разі прострочення повернення чергової частини пози банк має право вимагати від боржника дострокового повернення частини позики, що залишилася, сплати відсотків за користування кредитом. Всупереч умов Кредитного договору Відповідач не здійснює своєчасних платежів у повної обсязі для погашення суми заборгованості по кредиту та процентам протягом тривалого часу , чим суттєво порушує взяті на себе договірні зобов`язання. Позивач направив Відповідачу вимогу про усунення порушень кредитного договору та у разі погашення простроченої заборгованості - про дострокове повернення кредиту. Однак. Відповідач вимогу не виконав у встановлений строк, заборгованість не погасив у повному обсягу. Станом на 03.10.2022 року заборгованість за кредитним договором складає 158680.51 грн. (Сто п`ятдесят вісім тисяч шістсот вісімдесят грн. 51 коп..), з яких: 142712.24 грн. - заборгованість за кредитом, у тому числі прострочена заборгованість у розмірі 5499,13 грн. за 25.02.2022 по 03.10.2022 року. 15968.27 грн. - заборгованість за процентами за користування грошовими коштами, нарахована за період з 31.01.2022 року по 26.09.2022 року включно. Тому, представник АТ «УКРСИББАНК» просить суд стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за договором про надання споживчого кредиту з Правилами №11484651000 від 25.10.2016 року у розмірі 158680,51 грн.,\~а також, судові витрати при зверненні із позовом до суду у вигляді судового збору в розмірі 2481 грн. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 29.10.2022 року, провадження у справі було відкрито в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідачу роз`яснено право на подання відзиву, відповідно до ст. 178 ЦПК України. 10 січня 2023 року відповідач [PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Сахно Оксана Володимирівна подала відзив на позовну заяву про дострокове стягнення споживчого кредиту, в якому просив у задоволенні позову АТ «УКРСИБАНК» до [PERSON] відмовити повністю. Вказав, що предметом позову у цій справі є дострокове стягнення грошових коштів за договором про надання споживчого кредиту № 11484651000 від 25.10.2016 року. Кредитний договір було укладено з метою рефінансування валютного кредиту за договором про надання споживчого кредиту за № 11013921000 від 23.06.2006 року, наданого позивачем на придбання житла. Забезпеченням виконання зобов`язання за кредитним договором є іпотека квартири за адресою [ADDRESS] (п. 2.1. кредитного договору). На обґрунтування права вимоги дострокового повернення кредиту позивач посилається на ст. 625 та ст. 1050 ЦК України. Законом України від 15 березня 2022 року № 2120-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» доповнено розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України пунктом 18, відповідно до якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або, скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу. Вказана норма є імперативною та не потребує доказуванню з боку відповідача причин невиконання відповідного обов`язку за договором. Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року та продовжено до цього часу. Отже, вимоги про дострокове повернення кредиту не можуть бути задоволені. Разом з тим, Позивачем не було дотримано досудового порядку врегулювання спірного питання, зокрема, не дотримано порядку належного повідомлення Відповідача про дострокове погашення всієї суми кредиту. Окрім того згідно вимоги загальна кредитна заборгованість складала 155112,70 грн., а у позові Позивач заявляє вимоги про стягнення станом на 03.10.2022 року заборгованості за кредитним договором у розмірі 158 680, 51 грн. Доказів направлення вказаної вимоги за цією сумою не надано. 08 лютого 2023 року, представник позивача Акціонерного товариства «УКРСИББАНК» подала відповідь на відзив, в якому зазначила, що наведені у відзиві заперечення підлягають відхиленню. Щодо твердження, що Відповідачем не отримувалась Вимога від 04.08.2022 року за № 27-1-01/562, а отже й, Позивачем було порушено обов`язковий досудовий порядок вирішення спору, який передбачений законом України «Про споживче кредитування». Відповідно до умов Кредитного договору, Позивач направив вимогу як боржнику за і поручителю, в яких зокрема було зазначено, що при невиконані цих вимог, а саме погашення простроченого зобов`язання, на протязі 32 календарного дня з моменту їх отримання. Банк вимагатиме дострокове виконання зобов`язання щодо повернення всієї заборгованості, при цьому у випадку відсутності підтвердження отримання даних вимог, право вимоги на дострокове повернення виникає у кредитора з 41 календарного дня з дати відправлення даної вимоги, (копії вимог з доказами направлення знаходяться в матеріалах справи). Як доказ надаємо повторно Вимоги, які направлялась відповідно до умов Кредитного договору, з доказами повернення у зв`язку з закінчення терміну зберігання. Тобто, AT «УкрСиббанк», в порядку реалізації передбаченого ч. 2 ст. 1050 ЦК України права вимоги дострокового повернення кредиту, 04.08.2022 року направив вимогу боржнику, та вимогу поручителю, про погашення простроченої заборгованості протягом 31 календарного дня з дати одержання цього повідомлення. У випадку не усунення порушень на 32-й день з дня отримання цієї вимоги, банк вимагає виконання зобов`язань за договором про надання споживчого кредиту №11484651000 від 25.10.2016, а саме сплатити заборгованість по поверненню суми кредиту в повному обсязі, сплаті нарахованих процентів, що разом становить 155112,70 грн. Таким чином, кредитор реалізував своє право, передбачене ст. 1050 ЦК України, та змінив строк виконання основного зобов`язання. Також зазначила,\~що наявність\~прострочення з\~боку Позичальника\~станом на\~момент винесення\~рішення дає\~суду підстави\~стягнути прострочену\~частину боргу,\~яка прострочена\~станом на\~дату винесення\~рішення,\~оскільки щодо\~цієї суми\~не існує\~вимоги про\~дострокове її\~повернення,\~з тих\~підстав що\~такий борг\~є простроченим\~(щодо\~простроченого боргу\~неможливий висновок\~про його\~дострокове повернення).\~АТ «УКРСИББАНК»\~стверджує,\~що зобов`язання\~Відповідача зі\~сплати періодичних\~платежів не\~виконуються,\~а права\~AT\~«УКРСИББАНК» щодо\~отримання таких\~платежів після\~подання позову\~є порушеними.\~Отже,\~заявлені вимоги\~є обґрунтованими\~з тих\~підстав,\~що станом\~на момент\~винесення заочного\~рішення зобов`язання\~зі сплати\~основного боргу\~належним чином\~не виконуються\~з боку\~Відповідача. Також відповідач не зазначає жодної обставини, яка б вказувала на те, що заборгованості по спірному договору не існує. Відповідачем не надано жодних обґрунтувань чи доказів у вигляді контр розрахунку заборгованості чи доказів спростування пред`явлених вимог. Також Відповідачем не зазначено жодної обставини, яка б вказувала на те, що заборгованості по спірному договору не існує, а тому слід вважати, що цим самим Відповідач фактично визнає наявну заборгованість за Кредитним договором. Більш того, часткове погашення заборгованості свідчить про визнання ним позову, і такі обставини не можуть бути підставою для відмови в позові. 13 лютого 2023 року представник відповідача адвокат Сахно О.В. подала заперечення на відповідь на відзив, в якому зазначила, що доводити представника позивача у відповіді на відзив вважає необґрунтованими, просить їх не приймати та відмовити у задоволенні позову. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити у повному обсязі, оскільки на даний час заборгованість є доведеною та непогашеною. Відповідач [PERSON] та представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні просили у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі. Зазначили, що наразі досі розглядається заява про реструктуризацію боргу, однак відповідь ще не надійшла. Представник позивача [PERSON] зазначив, що вже досить тривалий час розглядається питання про реструктуризацію, винесення рішення у справі не буде впливати на розгляд заяви відповідача. Дослідивши матеріали справи, заслухавши сторін, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно ч.1 ст.4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно\~ст.12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Стаття 13 ЦПК України\~передбачає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. Акціонерне товариство «Укрсиббанк» є правонаступником всіх прав та обов`язків Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк», що підтверджується копією статуту Акціонерного Товариства «Укрсиббанк». (а.с.6-11) 25.10.2016 року між Публічним акціонерним товариством «Укрсиббанк» та [PERSON] було укладено Договір про надання споживчого кредиту з Правилами №11484651000. (а.с.16-18) Підписавши цей договір, відповідач погодився з викладеними у договорі та у Правилах (договірних умовах) споживчого кредитування, які оприлюднені у офіційному виданні «Урядовий кур`єр» №117 від 03.07.2014 року та розміщені на сайті банку www.mv.ukrsibbank.com. (п.1.1.1. кредитного договору). Правила є невід`ємною частиною кредитного договору, не підлягають додатковому підписанню сторонами і вступають в силу для сторін одночасно із підписанням цього кредитного договору. Сторони підписавши договір, стверджують що досягли згоди за усіма істотними умовами договору та Правил. Копії кредитного договору та Правил, як докази існування договірних відносин між сторонами, надаються. Відповідно до п.1.2.1., п.1.2.8 Договору сума кредиту складає 167\~754,60 грн. Кінцевий термін повернення остаточного погашення кредитної заборгованості 22.06.2031 року, при цьому згідно умов Договору може бути встановлено інший термін повернення кредиту. Відповідно до п.1.2.9 Договору, за користування кредитними коштами позичальник зобов`язався сплатити проценти у розмірі 15 % річних. Відповідно до п.1.2.10 Договору, розмір ануїтетного платежу складає 2365,00. День сплати ануїтетного платежу 25 число кожного місяці протягом строку кредитування. ( графік платежів є невід`ємною частиною Договору за додатком №2 (а.с.18,21). Відповідно меморіального ордеру №0620560449 від 26.10.2016 року АТ «Укрсиббанк» перерахував на рахунок [PERSON] , кредитні кошти у розмірі 167\~754,60 грн. згідно угоди №11484651000 від 25.10.2016 року. (а.с.24) Підписавши цей договір, відповідач погодився з викладеними у договорі та у Правилах (договірних умовах) споживчого кредитування, які оприлюднені у офіційному виданні «Урядовий кур`єр» №117 від 03.07.2014 року та розміщені на сайті банку www.mv.ukrsibbank.com. (п.1.1.1. кредитного договору). Правила є невід`ємною частиною кредитного договору, не підлягають додатковому підписанню сторонами і вступають в силу для сторін одночасно із підписанням цього кредитного договору. Сторони підписавши договір, стверджують що досягли згоди за усіма істотними умовами договору та Правил. Копії кредитного договору та Правил, як докази існування договірних відносин між сторонами, надаються. Визначення поняття зобов`язання міститься у ч.1\~ст.509 ЦК України\~відповідно до якої зобов`язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У\~ст.599 ЦК України\~визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Згідно\~ст.625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно\~ст.629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина перша\~статті 638 ЦК України). Згідно ч.1\~ст.1050 ЦК України\~якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~ст.625 цього Кодексу. Згідно ч.2\~ст.1050 ЦК України\~якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. Відповідно ч.1\~ст.1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, як це передбачено ч.1\~ст.1048 ЦК України. Частиною 2\~ст.1054\~ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно ч.1\~ст.1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ст.1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Всупереч умов Кредитного договору Відповідач не здійснював своєчасну оплату платежів у повному обсязі для погашення суми заборгованості та процентів, чим порушив взяті на себе договірні зобов`язання. Відповідно розрахунку позивача заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №11484651000 від 25.10.2016 року станом на 03.10.2023 року склала в розмірі 158680,51 грн. з яких: 142712.24 грн. - заборгованість за кредитом, у тому числі прострочена заборгованість у розмірі 5499,13 грн. за 25.02.2022 по 03.10.2022 року. 15968.27 грн. - заборгованість за процентами за користування грошовими нарахована за період з 31.01.2022 по 26.09.2022 року. (а.с.25-32) Суд критично ставиться до доводів представника відповідача, яка неодноразово під час розгляду справи вказувала, що сторона відповідача не погоджується із вказаним розрахунком, оскільки самою стороною відповідача не надано жодного контррозрахунку заборгованості з доказами своєчасної оплати заборгованості за встановленим графіком. В наданій довідці розрахунку чітко зазначено всі терміни, суми погашення та прострочення, та ставки, що є необхідними для правильного вирішення справи. Окрім того, 14 вересня 2023 року позивач Акціонерне товариство «УКРСИББАНК» подали до суду письмові пояснення, до яких додали повну виписку за кредитним договором з 25.10.2016 року по 20.08.2023 року, яка містить інформацію щодо усіх платежів, пов`язаних з утриманням та обслуговуванням кредиту. При цьому, факту переказу банком кредитних коштів на рахунок позичальника і факту користування банківськими коштами не спростовано. Отже, наданими та оціненими вище доказами, чітко підтверджується факт наявності укладеного між сторонами кредитного договору та обов`язку повернути кошти, які фактично отримані та використані та відсотків за користування кредитними коштами, факт порушення умов цього договору та як наслідок наявність заборгованості та її суми у загальному розмірі 158680,51 грн. 09.08.2022 року, позивач направив відповідачу [PERSON] вимогу від 04.08.2022 року, про усунення порушень кредитного договору та у разі погашення простроченої заборгованості - про дострокове повернення кредиту. (а.с.22-23) Однак. Відповідач вимогу не виконав у встановлений строк, заборгованість не погасив у повному обсягу. Щодо посилань представника відповідача у відзиві на те, що Законом України від 15 березня 2022 року № 2120-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» доповнено розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України пунктом 18, відповідно до якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або, скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу. Вказана норма є імперативною та не потребує доказуванню з боку відповідача причин невиконання відповідного обов`язку за договором. Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року та продовжено до цього часу, а отже, вимоги про дострокове повернення кредиту не можуть бути задоволені, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Дійсно, Законом України\~від\~15\~березня\~2022\~року\~№\~2120-IX\~«Про\~внесення\~змін до\~Податкового\~кодексу\~України та\~інших\~законодавчих\~актів України\~щодо\~дії\~норм на\~період\~дії\~воєнного стану» доповнено розділ «Прикінцеві\~та\~перехідні\~положення» Цивільного\~кодексу\~України пунктом 18. Зокрема, наразі вказаним пунктом визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента\~України\~№64/2022\~від\~24.02.2022\~року в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року. Згідно із ч. 2 ст.\~625\~ЦК\~України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Однак, суд звертає увагу, що предмет спору у даній справі є стягнення заборгованості за кредитним договором, умови якого порушив відповідач та як наслідок у позивача виникла вимога про дострокове повернення кредиту. Позивач просить стягнути заборгованість за кредитом, у тому числі прострочену заборгованість та проценти за користування кредитними коштами. Позовні вимоги не стосуються положень ст. 625 ЦК України, а тому суд не може враховувати положення Закону України від 15 березня 2022 року № 2120-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», яким було доповнено розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України. Також, при винесенні рішення, суд враховує, що справа перебуває в провадженні з жовтня 2022 року, суд неодноразово відкладав розгляд справи за клопотанням відповідача та представника відповідача для вирішення питання щодо добровільного погашення заборгованості, однак до цього часу до суду будь-які відповіді не надійшли. За приписами частин першої, п`ятої та шостої\~ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В силу вимог\~ст.89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Аналізуючи викладені обставини справи, беручи до уваги в сукупності всі докази, суд приходить до висновку, що відповідачка своєчасно та належним чином не виконала взятого на себе зобов`язання за договором, внаслідок чого у позивача утворилось право дострокового повернення кредиту, заборгованість до теперішнього часу у добровільному порядку заборгованість за кредитним договором не погашена, а отже позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Таким чином, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог банку та стягнення з відповідача [PERSON] на користь АТ «Укрсиббанк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 158680,51 грн. Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 2481,00 грн.

Outcome: approved