Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-26 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою про усиновлення [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які є дітьми його дружини [PERSON] . При цьому зазначив, що рідний батько дітей не заперечує проти усиновлення, діти сприймають його як рідного батька, він займається їхнім вихованням, матеріально забезпечує. І діти, і дружина не заперечують проти усиновлення. Ухвалою судді Теплицького районного суду Вінницької області від 30 січня 2024 року справу призначено до розгляду за правилами окремого провадження. В судовому засіданні [PERSON] заявлені вимоги підтримав повністю та просив суд їх задовольнити з підстав, викладених у заяві. Разом з тим заявник пояснив, що він офіційно працевлаштований та отримує достатнього рівня дохід щоб забезпечити свою сім`ю. Повідомив, що між ним та усиновлюваними особами склалися приязні та теплі стосунки, вони називають заявника батьком, а він в свою чергу піклується про них та приймає участь у їх вихованні. Усиновлювані особи - [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні в присутності матері просили заяву [PERSON] здовольнити, надали згоду на їх усиновлення та пояснили, що заявника вважають своїм батьком, між ними панують теплі родинні відносини. Представник Служби у справах дітей Гайсинської районної військової адміністрації в особі начальника служби у справах дітей Таїсія Науменко в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, просила ухвалити рішення про задоволення заяви [PERSON] щодо усиновлення ним дітей [PERSON] та [PERSON] . Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши письмові матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що вона підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про усиновлення (п. 4 ч. 2 ст. 293 ЦПК України). Судом встановлено, що 14 червня 2023 року між заявником [PERSON] та [PERSON] Теплицьким відділом ДРАЦС у Гайсинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) зареєстровано шлюб за актовим записом № 71, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 15). [PERSON] від першого шлюбу має двох дітей: сина - [PERSON] , [INFO] та доньку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , актовий запис №03 та свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , актовий запис №04 (а.с. 27, 18). Батько дітей, [PERSON] надав свою згоду на усиновлення [PERSON] , своєї неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] та неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується нотаріально засвідченими заявами № 4647 та № 4646 (а.с.20, 29). Відповідно до Акту обстеження умов проживання №27 від 15.12.2023 року, затвердженого начальником служби у справах дітей Гайсинської військової адміністрації Науменко Т.І., проведено обстеження умов проживання подружжя [PERSON] та дітей, які проживають в житловому будинку по [ADDRESS] , та встановлено, що умови проживання добрі. Для виховання та розвитку дітей створені необхідні умови (а.с. 12). Як вбачається із медичного висновку Комунального некомерційного підприємства Теплицької селищної ради «Теплицька міська лікарня» від 05.12.2023 року про стан здоров`я [PERSON] , останній є здоровим, протипоказів до усиновлення дітей немає (а.с. 16). Відповідно до положень ст. 207 СК України усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 цього Кодексу. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 208 СК України усиновленою може бути дитина. У відповідності до статті 211 СК України усиновлювачем дитини може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини. Усиновлювачем може бути особа, що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менш як на п`ятнадцять років. Зі змісту ст. 212 СК України слідує, що не можуть бути усиновлювачами особи, інтереси яких суперечать інтересам дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 220 СК України на усиновлення дитини одним із подружжя потрібна письмова згода другого з подружжя, засвідчена нотаріально. Усиновлення дитини здійснюється за вільною згодою її батьків. Згода батьків на усиновлення дитини має бути безумовною. Угода про надання усиновлювачем плати за згоду на усиновлення дитини батькам, опікунам чи іншим особам, з якими вона проживає, є нікчемною. Згода батьків на усиновлення може бути дана ними лише після досягнення дитиною двомісячного віку. Письмова згода батьків на усиновлення засвідчується нотаріусом. Мати, батько дитини мають право відкликати свою згоду на усиновлення до набрання чинності рішенням суду про усиновлення (ч.ч. 1-3, 5-6 ст. 217 СК України) [PERSON] надала згоду на усиновлення її неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується заявами, зареєстрованими в реєстрі за №4648 та за № 4649 державним нотаріусом Теплицької державної нотаріальної контори Лужанською Т.В. (а.с. 19, 28). В судовому засіданні [PERSON] заяви підтримала, просила в актовому записі про народження дітей змінити їх прізвище та по батькові з « [PERSON] », « [PERSON] » на « [PERSON] », « [PERSON] ». Згідно з вимогами ч.ч. 1, 2 ст. 218 СК України для усиновлення дитини потрібна її згода, якщо вона досягла такого віку та рівня розвитку, що може її висловити. Згода дитини на її усиновлення дається у формі, яка відповідає її вікові та стану здоров`я. Дитина має бути проінформована про правові наслідки усиновлення. Діти [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні висловили згоду на їх усиновлення [PERSON] . Статтею 223 СК України передбачено, що особа, яка бажає усиновити дитину, подає до суду заяву про усиновлення. Подання такої заяви через представника не допускається, заява про усиновлення може бути відкликана до набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Відповідно до ст. 224 СК України суд, постановляючи рішення про усиновлення дитини, враховує обставини, що мають істотне значення, зокрема: стан здоров`я та матеріальне становище особи, яка бажає усиновити дитину, її сімейний стан та умови проживання, ставлення до виховання дитини; мотиви, на підставі яких особа бажає усиновити дитину; мотиви того, чому другий із подружжя не бажає бути усиновлювачем, якщо лише один із подружжя подав заяву про усиновлення; взаємовідповідність особи, яка бажає усиновити дитину, та дитини, а також те, як довго ця особа опікується вже дитиною; особу дитини та стан її здоров`я; ставлення дитини до особи, яка бажає її усиновити. Частиною другою вищевказаної статті передбачено, що при дотриманні всіх умов, встановлених цим Кодексом, здатності особи, яка бажає усиновити дитину, забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини, суд постановляє рішення, яким оголошує цю особу усиновлювачем дитини. На виконання вимог статті 224 СК України судом встановлено наступне. Відповідно до висновку про доцільність усиновлення та відповідність його інтересам дитини № 02-25-2291 від 19.12.2023 року, Гайсинська районна військова адміністрація вважає за доцільне здійснення усиновлення, яке відповідає інтересам дитини [PERSON] , [INFO] (а.с. 6-7). Відповідно до висновку про доцільність усиновлення та відповідність його інтересам дитини № 02-25-2291 від 19.12.2023 року, Гайсинська районна військова адміністрація вважає за доцільне здійснення усиновлення, яке відповідає інтересам дитини та [PERSON] , [INFO] (а.с. 9-10). Станом на 30.11.2023 року [PERSON] , [INFO] , до кримінальної відповідальності не притягувався, незнятої чи непогашеної судимості не має та в розшуку не перебуває, про що свідчить Витяг з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» № ВР-001821942 (а.с. 17). Відповідно до пункту 6 постанови Пленуму Верховного суду України від 30 березня 2007 N3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» вбачається, що вирішуючи заяву по суті, суд зобов`язаний перевірити наявність передбачених законом підстав для усиновлення, зокрема: чи дали батьки дитини згоду на це (якщо вона необхідна); чи може заявник бути усиновлювачем; чи є дитина відповідно до законодавства суб`єктом усиновлення і чи виконано вимоги частин 1 - 3 статті 218 СК щодо наявності згоди дитини; чи відповідають висновок органу опіки та піклування і дозвіл на усиновлення уповноваженого органу виконавчої влади необхідним вимогам. Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, судом дотримано всіх умов, встановлених Сімейним кодексом України, а також встановлено, що заявник дійсно має бажання й можливість забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дітей. При цьому інтереси заявника відповідають інтересам дітей. Відповідно до положень ст. 225 СК України усиновлення вважається здійсненим у день набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Згідно з вимогами ч. 1 та ч. 3 ст. 229 СК України особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації народжень матір`ю, батьком дитини або повнолітньої особи. Суд задовольняє таку заяву усиновлювача у рішенні про усиновлення, якщо це відповідає інтересам дитини. Відповідно до положень ч. 2 та ч. 4 ст. 231 СК України, якщо усиновлювач записується батьком дитини, відповідно змінюється по батькові дитини. Про зміни, передбачені у цій статті, суд зазначає у рішенні про усиновлення. Згідно з вимогами ст. 233 СК України на підставі рішення суду про усиновлення в актовий запис про народження дитини або повнолітньої особи, складений органами державної реєстрації актів цивільного стану України, орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни і видає нове Свідоцтво про народження з урахуванням цих змін. Свідоцтво про народження, що було видане раніше, анулюється. У відповідності до ст. 8 Європейської конвенції про усиновлення дітей (ETS N58), прийнятої 24 квітня 1967 року в Страсбурзі, яка, відповідно до статті 9 Конституції України, є складовою частиною національного законодавства України, компетентний орган приймає рішення про усиновлення лише тоді, коли впевниться, що воно здійснюється в інтересах дитини. Кожного разу компетентний орган звертає особливу увагу на те, щоб це усиновлення забезпечило дитині стабільні та гармонійні домашні умови. Відповідно до частини другої та частини третьої статті 314 ЦПК України у разі задоволення заяви суд зазначає у резолютивній частині рішення про усиновлення дитини або повнолітньої особи заявником (заявниками). За клопотанням заявника (заявників) суд вирішує питання про зміну імені, прізвища та по батькові, дати і місця народження усиновленої дитини, про зміну імені, прізвища, по батькові усиновленої повнолітньої особи, про запис усиновлювачів батьками. Відповідно до підпункту 20 пункту 1 Розділу III Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 №52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Згідно з пунктом 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, що затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року №96/5, підставою для внесення змін в актовий запис цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Відповідно до статті 228 СК України, особи, яким у зв`язку з виконанням службових обов`язків доступна інформація щодо усиновлення (перебування осіб, які бажають усиновити дитину, на обліку, пошук ними дитини для усиновлення, подання заяви про усиновлення, розгляд справи про усиновлення, здійснення нагляду за дотриманням прав усиновленої дитини тощо), а також інші особи, яким став відомий факт усиновлення, зобов`язані не розголошувати її, зокрема і тоді, коли усиновлення для самої дитини не є таємним. Відомості про усиновлення видаються судом лише за згодою усиновлювача, крім випадків, коли такі відомості потрібні правоохоронним органам, суду у зв`язку з цивільною справою чи кримінальним провадженням. Таємниця усиновлення забезпечується також відповідно до статей 229-231 цього Кодексу. Особи, які розголосили таємницю усиновлення, несуть відповідальність, встановлену законом. Враховуючи вищенаведене, а також беручи до уваги те, що усиновлення [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживають разом із заявником за однією адресою і вважають його своїм батьком, відповідає інтересам дітей, а [PERSON] здатний забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дітей, суд вважає, що його заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Відповідно до статі 232 СК України з моменту здійснення усиновлення припиняються особисті та майнові права і обов`язки між батьками та особою, яка усиновлена, а також між нею та іншими її родичами за походженням. З моменту усиновлення виникають взаємні особисті немайнові та майнові права і обов`язки між особою, яка усиновлена (а в майбутньому - між її дітьми, внуками), та усиновлювачем і його родичами за походженням. Усиновлення надає усиновлювачеві права і накладає на нього обов`язки щодо дитини, яку він усиновив, у такому ж обсязі, який мають батьки щодо дитини. Усиновлення надає особі, яку усиновлено, права і накладає на неї обов`язки щодо усиновлювача у такому ж обсязі, який має дитина щодо своїх батьків. Згідно з частиною четвертою статті 314 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про усиновлення, відносяться на рахунок заявника.

Outcome: approved