Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-26 00:00:00

Позивач звернулася в суд з даним позовом, в якому просить стягувати щомісячно з відповідача аліменти на її користь на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання [PERSON] , [INFO] у частці 1/3 від доходів (заробітку) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня подання позову до суду та до досягнення дитиною 23 років. При цьому посилається на те, що сторони по справі є батьками повнолітньої дочки, яка навчається у навчальному закладі на стаціонарній формі навчання у Варшаві, а відповідач є має регулярний дохід. Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира від 17.01.2024 року відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення сторін. Відповідач відзив на позов у встановлений судом строк не надав. \~ Дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , є батьками повнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , яка навчається у Варшавському медичному університеті ім. Тадеуша Козлюка на стаціонарній формі навчання. Згідно ст. 199 СК України якщо\~повнолітні\~дочка,\~син\~продовжують навчання\~\~і\~\~у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. У відповідності до ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій\~\~грошовій\~\~сумі\~\~і\~\~(або)\~\~у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. У п.20\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до\~ст.182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 та 6\~ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. У відповідності з ч.1\~ст.77 ЦПК України\~встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Отже, при розгляді справ даної категорії позивач повинен довести факт продовження навчання, потреби в матеріальній допомозі та її розмір, а відповідач - неможливість надання такої допомоги або можливість надання у меншому розмірі, ніж вимагає позивач. Судовим наказом Богунського районного суду м. Житомира від 04.12.2020 року у справі №295/14084/20, вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно, починаючи з 24.11.2020 року та до досягнення дітьми повноліття. Тобто на даний час, з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Разом з тим, відповідач не надав належних, допустимих, достатніх та достовірних доказів на підтвердження свого матеріального стану та неможливості надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання. Таким чином, у зв`язку із стаціонарним навчанням повнолітня дочка сторін, яка не досягла двадцятитрьохрічного віку, позбавлена можливості працевлаштуватися та самостійно утримувати себе, а тому потребує матеріальної допомоги від батьків. Разом з тим, розмір аліментів на утримання повнолітньої дочки, як 1/3 частина всіх видів доходу (заробітку) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно не обґрунтований позивачем належними та допустимими доказами та є таким, що не відповідає вимогам закону, оскільки дочка є повнолітньою та на утримання відповідача є також ще неповнолітній син сторін. Враховуючи вищенаведене, з огляду на рівний обов`язок обох батьків по утриманню повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, наявність на утриманні відповідача неповнолітнього сина сторін, суд вважає за можливе стягувати з відповідача на користь позивача аліменти у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно до закінчення дочкою навчання, що є підставою для часткового задоволення позовних вимог.

Outcome: partial