Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-21 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом в інтересах ТзОВ "Юридична компанія "Скайлекс" до [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 13 жовтня 2020 року на автодорозі Житомир-Чернівці відбулася дорожньо-транспортна пригода. Водій [PERSON] керуючи автомобілем «Renault» д/н [NUMBER] , допустив зіткнення з автомобілем «DAF» д.н. [NUMBER] , яким керував [PERSON] та який належить ФОП [PERSON] , наслідок чого автомобіль останнього одержав механічні пошкодження. 11 січня 2021 року постановою Чуднівського районного суду Житомирської області [PERSON] визнано винним у скоєнні вказаного ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу. На момент ДТП автомобіль «DAF» д.н. [NUMBER] був застрахований у ПрАТ СК "Теком" за Договором добровільного страхування наземного транспортного засобу №114-20 Д/Т/ат від 21.04.2020. Відповідно до страхового акту №1334 від 10.11.2020, звіту про оцінку вартості матеріального збитку, заподіяного ушкодженням транспортного засобу №114-10-20, складеного 20.10.2020, ПрАТ СК «Теком» за заявою страхувальника, останньому була сплачена сума страхового відшкодування у розмірі 135676,63 грн. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] , як водія транспортного засобу «Renault» д/н [NUMBER] , була застрахована ПрАТ СК «Універсальна» згідно полісу №АО4995295, франшиза - 0 грн. ПрАТ СК «Універсальна» сплатила ПрАТ «Теком» суму матеріального збитку з урахуванням зносу у розмірі 97396,57 грн. А тому, відповідач зобов`язаний відшкодувати ПрАТ СК «Теком» різницю між фактичними витратами по Договору страхування та розміром страхового відшкодування, яке сплачено ПрАТ СК «Універсальна» в сумі 38280,06 грн. 04.04.2023 між ПрАТ СК "Теком" та ТзОВ "Юридична компанія «Скайлекс» укладено Договір відступлення прав вимоги, відповідно до умов якого ТОВ "ЮК"Скайлекс" набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по страховому акту №1334 від 10.11.2020, тобто має право зворотної вимоги в межах фактичних затрат до [PERSON] . У зв`язку з чим 19.09.2023 ТОВ "ЮК"Скайлекс" на адресу відповідача було направлено претензію вих. №038/23. Втім, виплати страхового відшкодування ТОВ «ЮК «Скайлекс» від відповідача не отримано. Враховуючи викладене, представник позивача просить стягнути з відповідача на користь ТОВ "ЮК "Скайлекс" матеріальну шкоду в розмірі 38280,06 грн. та судові витрати. Ухвалою судді Любарського районного суду від 12 жовтня 2023 року відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 15 листопада 2023 року на адресу суду надійшов відзив [PERSON] на позовну заяву, в якому відповідач, посилаючись на практику Великої Палати Верховного суду у постанові від 05.12.2018 року по справі №426/16825/16-ц, зазначив, що на час скоєння ДТП він перебував у трудових відносинах та працював в ТОВ «Вітагро Партнер» та керував службовим автомобілем «Renault» реєстраційний номер [NUMBER] . Тому обов`язок відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП, з вини водія, що на відповідній правовій підставі керував автомобілем, який перебуває у володінні роботодавця, покладається саме на роботодавця, як володільця джерела підвищеної небезпеки. У встановлений законом строк представник позивач подав відповідь на відзив, в якому зазначив, що посилаючись на висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 05.12.2018 року по справі №426/16825/16-ц, відповідач не надав доказів того, що заподіяв шкоду саме у зв`язку та під час виконання своїх трудових обов`язків. В обґрунтування своїх заперечень відповідач надав тільки наказ про прийняття на роботу від 01 червня 2015 року на посаду «менеджер із збуту у ТОВ «Агрохімічна компанія «Вітагро». Разом з тим, наданий наказ не підтверджує виконання відповідачем трудових обов`язків під час ДТП. 12 грудня 2023 року ухвалою суду здійснено перехід від розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін до розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити, з підстав, зазначених у позовній заяві та відповіді на відзив. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позов не визнав із підстав зазначених у відзиві на позовну заяву. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 21.04.2020 між Приватним акціонерним товариством страховою компанією "ТЕКОМ" та ФОП [PERSON] укладений договір №114-20 Д/Т/АТ добровільного страхування наземного транспортного засобу: «DAF», державний реєстраційний номер [NUMBER] . Постановою Чуднівського районного суду від 11 січня 2021 року по справі №294/1362/20 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП в зв`язку з тим, що він 13 жовтня 2020 року о 16 год. 15 хв. на автодорозі Житомир-Чернівці, поблизу с.Кілки, керуючи транспортним засобом марки «Renault Logan» не надав переваги в русі автомобілю «DAF» під керування водія [PERSON] та здійснив з ним зіткнення. Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Із звіту про оцінку вартості матеріального збитку, заподіяного ушкодженням транспортного засобу «DAF» державний реєстраційний номер [NUMBER] від 13.10.2020 №114-10-20 встановлено, що вартість матеріального збитку складає 97396,57 грн. Відповідно до страхового акту від 10.11.2020 №1334 загальна сума страхового відшкодування, що підлягає виплаті становить 135676,63 грн. Характер збитку визначено в протоколі огляду пошкодженого ТЗ та фотографій пошкоджень та звіті про оцінку вартості матеріального збитку №114-10-20 від 13.10.2020. За заявою страхувальника ФОП [PERSON] було сплачено суму страхового відшкодування у розмірі 135676,63 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 18 листопада 2020 року №6897. 04.04.2023 між ПрАТ СК "Теком" та ТОВ "Юридична компанія "Скайлекс" укладено Договір відступлення прав вимоги №101, відповідно до умов якого, ТОВ "ЮК"Скайлекс" набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по страховому акту №1334 від 10.11.2020. 19 вересня 2023 року ТОВ «ЮК «Скайлекс» направлено [PERSON] претензію про стягнення матеріальної шкоди на праві зворотної вимоги на суму 38280,06 грн. Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного. За ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України). Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України). Договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору (стаття 16 Закону України «Про страхування»). Відповідно до частини другої статті 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. У статті 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частини перша та друга статті 1187 ЦК України). У статті 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно із статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). До страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки (стаття 993 ЦК України). У разі наявності юридичних фактів, передбачених статтею 993 ЦК України, відбувається перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика (суброгація). Нового зобов`язання із відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: від потерпілого (страхувальника) переходить страховику право вимоги до особи, відповідальної за завдання шкоди. Страховик внаслідок виконання обов`язку винної особи (боржника) перед потерпілим (кредитором), набуває права кредитора в частині фактичних витрат. При цьому деліктне зобов`язання не припиняться, але відбувається заміна сторони у цьому зобов`язанні (заміна кредитора) - замість потерпілої особи прав кредитора набуває страховик. Вживання терміну «перехід» означає, що право вимоги існувало раніше та продовжує існувати, але переходить від однієї особи до іншої, відповідно - від потерпілої особи у деліктному зобов`язанні до страховика. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі №755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18) зроблено такий висновок: «стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією». Звертаючись до суду з даним позовом, представник позивача вказав, що до ПрАТ «СК «Теком» після виплати страхового відшкодування за договором майнового страхування в межах фактичних витрат перейшло право вимоги до особи, відповідальної за шкоду, в межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), Разом із тим, матеріали справи не містять доказів того, що на момент ДТП цивільно правова відповідальність [PERSON] була застрахована саме в ПрАТ «СК «Універсальна», матеріалами справи не підтверджено суму ліміту страхового відшкодування за шкоду заподіяну майну внаслідок ДТП. Позивачем також не надано належних та допустимих доказів, що ПрАТ СК «Теком» зверталася із заявою до ПрАТ «СК «Універсальна» про виплату (страхового) відшкодування в порядку регресу. Матеріали справи не містять документально підтвердженого розрахунку суми відшкодування матеріальної шкоди між ПрАТ СК «Універсальна» та ПрАТ СК «Теком», що позбавляє суд визначити різницю між фактичним розміром понесених витрат, оскільки в позовній заяві позивач вказує, що ПрАТ «СК «Універсальна» відшкодувала ПрАТ СК «Теком» 97396,57 грн., а в судовому засіданні представник позивача зазначила суму 84512,95 грн. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За відсутності в матеріалах справи доказів сплати страховиком відповідача на користь ПрАТ СК «Теком» визначеного розміру страхового відшкодування внаслідок настання страхового випадку, суд, даючи оцінку зібраним доказам по справі, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог. Суд вважає помилковим твердження позивача про те, що потерпілий вправі за своїм вибором звернутися з правом вимоги до страховика чи до особи, яка завдала матеріальної шкоди та одержати відшкодування шкоди завданої внаслідок ДТП, оскільки статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Суд погоджується з доводами представника позивача про безпідставність покликання відповідача відносно того, що він є неналежним відповідачем по справі, так як до суду не надано доказів того, що [PERSON] заподіяв шкоду саме у зв`язку та під час виконання своїх трудових обов`язків. Однак суд відмовляє в задоволенні позовних вимог з інших підстав. Враховуючи відмову у задоволенні позовних вимог, у суду відсутні підстави для розподілу між сторонами судових витрат у порядку ст. 141 ЦПК України.

Outcome: dismissed