Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення опікуна. Заява мотивована тим, що [PERSON] , який є інвалідом з дитинства другої групи, проживає в [ADDRESS] разом із рідною сестрою [PERSON] та племінником (сином останньої), [PERSON] . Хвороба [PERSON] носить хронічний, стійкий розлад здоров?я, внаслідок чого остання не здатна усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними, тому виникла потреба у визнанні його недієздатним та призначенні опікуна. В ході розгляду справи, ухвалою Косівського районного суду від 14.02.2024 року первісного заявника [PERSON] за її заявою про уточнення заявлених вимог та неможливість продовжувати постійний догляд за [PERSON] через погіршення її стану здоров?я, було замінено на [PERSON] , який згідно поданої до суду заяви не заперечив щодо призначення його опікуном хворого [PERSON] , який є його близьким родичем. Учасники справи в судове засідання не з?явилися, подали заяви про розгляд справи без їх участі. Таким чином, судом прийнято рішення про розгляд справи у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксування процесу технічними засобами, що не суперечить та відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що заявлені вимоги слід задоволити з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст.39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 4/2024 від 04.01.2024 року (а.с.64-67), [PERSON] страждає стійким хронічним психічним розладом - помірною розумовою відсталістю, згідно МКХ-10 F 71, внаслідок чого не здатний усвідомлювати свої дії та керувати ними. Даний факт також підтверджується та копією довідки МСЕ серії ІФ №188199 виданої 07.08.2006 року (а.с.9) в якій вказано, що [PERSON] , 1963 р.н., є інвалідом дитинства другої групи довічно, та є непрацездатним. Як передбачено ст.58 ЦК України, опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними. Згідно положень статей 60, 63 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Як видно із долучених до матеріалів справи акту обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства/фактичного місця проживання за №132/14-16/6 та акту обстеження матеріально-побутових умов сім?ї за №133/14-16/6, виданих 10.10.2023 року Кутською селищною радою, [PERSON] дійсно веде догляд за інвалідом ІІ групи (психічно хворим) [PERSON] та проживає без реєстрації із ним на одній житловій площі в [ADDRESS] (а.с.40-41,42). Згідно висновку опікунської ради при виконавчому комітеті Кутської селищної ради від 31.10.2023 року затвердженого рішенням виконавчого комітету Кутської селищної ради №122 від 31.10.2023 року, опікунська рада визнала доцільним призначити [PERSON] , [INFO] опікуном [PERSON] , [INFO] (а.с.48-49). Таким чином, зібрані і досліджені по справі докази дають суду підстави для визнання [PERSON] недієздатним та призначення йому опікуна, а саме, [PERSON] , який є його родичем. На підставі ст.ст. 39, 58, 60, 63 ЦК України та

Outcome: approved