Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом, в обгрунтування якого зазначила, що [PERSON] є її батьком. На даний час позивач навчається у ВСП «Лохвицькому механіко-технологічному фаховому коледжі Полтавського державного аграрного університету», є студенткою III курсу, термін закінчення навчання- 30.01.2025 року. У зв`язку з навчанням у коледжі, [PERSON] потребує матеріальної допомоги на проїзд, харчування, придбання одягу, канцелярських товарів. У зв`язку з навчанням на денній формі навчання позивач позбавлена можливості додаткового заробітку. В деякій мірі фінансову допомогу надає їй мати, але в повному обсязі на період навчання її недостатньо. Батько матеріальної допомоги у добровільному порядку надавати не бажає, хоча має можливість, оскільки є здоровим та працездатним, отримує постійний дохід у виді заробітної плати. Уточнивши вимоги, просить суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти у розмірі 1/6 частки від усіх видів доходу відповідача щомісячно, починаючи стягнення з дати подачі позову, і до закінчення навчання, тобто, до 30.01.2025 року. Ухвалою судді Лохвицького районного суду Полтавської області від 08.01.2024 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрите провадження за правилами спрощеного позовного провадження та призначене судове засідання (а.с. 13). В судове засідання сторони не з`явилися. Позивач [PERSON] через канцелярію суду надала письмову заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, стягнувши аліменти у розмірі 1/6 частки (а.с. 19). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час, місце і дату слухання справи повідомлявся належним чином. 09.02.2024 року на адресу суду надав заву, у якій просив врахувати, що на користь іншої доньки з нього стягуються аліменти у розмірі 1/4 частки (а.с. 17). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Частиною 2 ст. 18 СК України передбачено, що суд застосовує ті способи захисту прав або інтересів учасників сімейних відносин, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін. Згідно вимог ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також в інших випадків, передбачених цим Кодексом. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 08.11.2005 року (а.с. 3). [PERSON] з 01.09.2021 року є студенткою денної форми навчання ВСП «\~Лохвицький механіко-технологічний\~фаховий коледж\~Полтавського державного\~аграрного університету» на державній основі, та на теперішній час навчається на III курсі, термін закінчення навчання- 30.01.2025 року, що підтверджується довідкою № 119 від 21.11.2023 року (а.с. 4), довідкою про отримання типендій(а.с. 6). Позивач [PERSON] зазначає, що потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням, можливості додаткового заробітку позбавлена, коштів, які надає їй мати, не достатньо, а [PERSON] матеріальної допомоги у добровільному порядку надавати не бажає, хоча має можливість. Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1989 pоку, батьки або інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності зі ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23-х років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Пунктом 20 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~15\~травня 2006\~року №\~3\~«Про застосування\~судами окремих\~норм Сімейного\~кодексу України\~при розгляді\~справ щодо\~батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів» судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язковою сукупністю таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Положеннями ст.\~141\~Сімейного кодексу\~України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Відповідно до ст.\~200\~Сімейного кодексу\~України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 Сімейного кодексу України, а саме: стану здоров`я та матеріального становища дитини; стану здоров`я та матеріального становища платника аліментів; наявності у платника інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інших обставин, що мають істотне значення. Отже, обов`язковою умовою стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини є навчання, право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Навчання, крім побутових витрат, також потребує значних коштів на придбання літератури, методичного матеріалу, щоденного виділення коштів на харчування та транспорт. Отже, матеріальне становище повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, визначається з врахуванням вартості навчання, навчального обладнання, навчальних матеріалів, проїзду, проживання за місцем розташування навчального закладу тощо. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, при чому обов`язком особистим, індивідуальним, який не залежить від віку батьків. [PERSON] навчається на стаціонарному відділенні денної форми навчання, а відтак не має можливості працювати та отримувати доходи, несе загальновідомі витрати, пов`язані з навчанням, а тому потребує матеріальної допомоги від батьків на період навчання. На підставі викладеного, дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилався позивач, як на підставу вимог, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, враховуючи, що [PERSON] будь-яких доказів щодо неможливості надання позивачу матеріальної допомоги на період її навчання, наявності інших утриманців, тощо, не надав, суд вважає, що останній має можливість надавати матеріальну допомогу на період навчання в розмірі 1/6 частини від всіх видів доходу щомісячно, за винятком періоду канікул, оскільки даний вид утримання аліментів пов`язаний саме із навчанням, а навчання студентів на канікулах припиняється, тому в цей період аліменти стягненню не підлягають. Визначаючи кінцеву дату стягнення аліментів, суд вважає за необхідне визначити датою закінчення позивачем навчання. Водночас, суд враховує і можливість продовження отримання ним освіти, граничний термін сплати аліментів, визначений ст. 199 СК України, змістом позовних вимог. Внаслідок чого, вважає за необхідне призначити до стягнення з відповідача аліменти на утримання повнолітньої доньки до дати закінчення навчання 30.01.2025 року включно. Згідно п.\~1\~ч.\~1\~ст.\~430\~ЦПК України,\~суд допускає\~негайне виконання\~рішень,\~зокрема у\~справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Таким чином, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved