Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-12 00:00:00

Державне комунальне підприємство «Луцьктепло» звернулось до суду з позовом до відповідачів про стягнення боргу за надані послуги по теплопостачанню, вказавши в заяві, що відповідачі зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , користуються послугами ДКП «Луцьктепло», але оплату за послуги по теплопостачанню не здійснюють, у зв`язку з чим за період з березня 2015 року по квітень 2022 року утворилась заборгованість у сумі 84\~707,17 грн. Крім того, просить стягнути понесені судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2 481,00грн. Ухвалою суду від 5 липня 2023 року заочне рішення Луцького міськрайонного суду від 29 червня 2022 року у цивільній справі №161/5857/22 за позовом Державного комунального підприємства «Луцьктепло» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості скасовано, призначено справу до розгляду в спрощеному позовному провадженні у судовому засіданні. Ухвалою суду від 29.11.2024 залучено до участі у як співвідповідача [PERSON] . Представник позивача просив здійснювати розгляд справи без його участі, позовні вимоги просив задовольнити з врахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог від 05.10.2023, а саме стягнути з [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] 68\~084,12 грн заборгованості за період з 02.04.2017 по квітень 2022 року. Представник [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] просив у задоволенні позову відмовити за пропуском позовної давності. Представник [PERSON] просив у позові щодо відповідачки відмовити, мотивуючи тим, що вона не є власником вказаної квартири, не проживала ніколи за вказаною адресою. Просить стягнути витрати на адвоката у розмірі 7\~500,00 грн. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав. Судом встановлено, що відповідно до відомостей Реєстру Луцької міської територіальної громади та інформації підрозділу УДМС України у Волинській області відповідачі - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] зареєстровані за адресою:\~\~ [ADDRESS] . Так, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 322 ЦК України). Згідно зі ст. 162 ЖК України плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Пунктом 1 частини першої\~статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги"\~передбачене право споживача вчасно одержувати якісні житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та згідно з умовами договору на надання таких послуг. Водночас відповідно до пункту 5 частини третьої\~статті 20 цього Закону\~такому праву прямо відповідає обов`язок споживача оплачувати надані йому житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Вказана правова позиція викладена, зокрема у постанові ВП ВС від 07.07.2020 №712/8916/17. Статтями\~67,68 ЖК України\~визначено, що наймачі (власники) квартир зобов`язані своєчасно вносити плату за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інше) за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно з\~ст.\~64\~ЖК України члени сім`ї наймача, що проживають спільно з ним, несуть солідарну відповідальність за зобов`язанням з договору найму житлового приміщення. Стаття 526 ЦК України\~визначає, що зобов`язання, підстави виникнення яких були передбачені в\~ст. 11 ЦК України, повинні виконуватися належним чином згідно умов договору, вимог\~ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з положеннями ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі й сплата неустойки. За період з 02.04.2017 по квітень 2022 року позивач надав послуги по теплопостачанню, які відповідачами не оплачувалися, і заборгованість склала 68\~084,12 грн., що підтверджується відповідним розрахунком. Доказів ненадання або неналежного надання позивачем послуг відповідачам не надано та дана обставина не знайшла свого підтвердження при дослідженні матеріалів справи. Оскільки відповідачі були у встановленому порядку зареєстровані у спірній квартирі, всі вони є дієздатними та повнолітніми особами, а отже вони були зобов`язані оплачувати житлово-комунальні послуги, які надані відповідачів. В такому випадку позовні вимоги є обґрунтованими. Одночасно, представник [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] зробив заяву про застосування строку позовної давності, з приводу чого суд зазначає таке. Пунктом 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України визначено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 було установлено з 12 березня 2020 р на всій території України карантин. Отже, починаючи з 12 березня 2020 року строк позовної давності продовжений на час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19). Тобто, виходячи з вищенаведених положень матеріального закону, пропущеною може бути позовна давність лише за вимогами, що виникли до 12 березня 2017 року. Строк позовної давності за всіма вимоги, що виникли після 12 березня 2017 року та на які поширюється загальна позовна давність у три роки, вважаються продовженим на підставі п.12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, до закінчення дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19). В розглядуваному випадку строк позовної давності за вимогами про стягнення заборгованості за послуги з постачання гарячої води, а також абонентського обслуговування (опалення та гарячої води) не сплив, оскільки заборгованість за них виникла після 12 березня 2017 року. Таким чином, враховуючи та аналізуючи усі надані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача до відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до\~ст.\~141\~ЦПК України судовий збір слід стягнути з відповідачів. У позові Державного комунального підприємства «Луцьктепло» до [PERSON] про стягнення заборгованості слід відмовити, виходячи з такого. Статтями\~67,68 ЖК України\~визначено, що наймачі (власники) квартир зобов`язані своєчасно вносити плату за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інше) за затвердженими в установленому порядку тарифами. Разом з тим, [PERSON] не є ні власником квартири, ні є зареєстрованою у ній. Так, відповідно до протоколу №302892 від 11.12.2027 про проведення електронних торгів [PERSON] стала переможцем торгів з продажу квартири.13.12.2017 державним виконавцем було складено акт про проведенні електронні торги ВП №49514355. Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10.10.20218 у справі №161/913/18 визнано недійсним акт про проведені електронні торги ВП № 49514355 від 13 грудня 2017 року, складений головним державним виконавцем Першого відділу державної виконавчої служби міста Луцьк Головного територіального управління юстиції у Волинській області Ніколайчуком Т.В. в частині реалізації частини квартири, за адресою: [ADDRESS] . Частиною першою статті 134 ЦПК України передбачено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. Представник відповідача [PERSON] дотримався вищенаведеного процесуального правила, а саме - в першій заяві по суті спору поясненні від 13.02.2024 навів попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат з надання професійної правничої допомоги у розмірі 7500,00 грн. З огляду на співрозмірність витрат на оплату послуг адвоката, пов`язаних із захистом прав та представництвом інтересів відповідача [PERSON] у даній конкретній справі, враховуючи характер спору, участь адвоката у справі,

Outcome: approved