Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-19 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» про захист прав споживача, стягнення страхової виплати та просив стягнути на свою користь з відповідача страхову виплату у розмірі 50 000 грн., стягнути з відповідача на користь позивача кошти на правову допомогу у розмірі 5000 грн. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 20.10.2021 року позивач повідомив ПрАТ Страхова компанія «ВУСО» про страховий випадок (а саме смерть від захворювання), що трапився 18.10.2021 року з його батьком [PERSON] . На що, 21.10.2021 року від відповідача отримав на телефон повідомлення про відмову, вмотивовану тим, що смерть настала в результаті захворювання, що не входить до переліку захворювань додатку №1 Пропозиції щодо укладення електронного договору. Відповідно до укладеного Договору страхування страховик зобов`язаний письмово повідомити страхувальника про відмову у страховій виплаті протягом 5 робочих днів після прийняття рішення. Оскільки до 27.10.2021 року позивач не отримав від СК «ВУСО» письмову відмову, то останній звернувся за телефоном гарячої лінії з вимогою надіслати таку письмову відмову. Станом на 08.11.2021 року відмову від СК «ВУСО» в письмовій формі так і не отримав, що порушує права позивача. [PERSON] вважає відмову СК «ВУСО» у страховій виплаті необґрунтованою, незаконною, такою, що порушує права страхувальника/вигодо набувача. [INFO] помер батько позивача у лікарні КПН «ХМКЛ ім. О.С. Лучанського» ХМР від цирозу печінки, про що зазначено у лікарському свідоцтві про смерть №1158 від 19.10.2021 року та свідоцтві про смерть № [NUMBER] від 19.10.2021 року. Батько позивача [PERSON] був застрахований у ПрАТ Страхова компанія «ВУСО» добровільним страхуванням здоров`я на випадок хвороби, Електронний поліс добровільного страхування здоров`я на випадок хвороби №DNH0HI-219H0JW від 17.10.2021 року. Згідно договору страховик - ПрАТ Страхова компанія «ВУСО» - страхувальник, вигодонабувач - [PERSON] , застрахована особа - [PERSON] . Відповідно до п.4.3 договору страховик зобов`язується у разі настання страхового випадку здійснити страхове відшкодування страхувальнику або вигодонабувачу, а страхувальник зобов`язується своєчасно сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору страхування. Таким чином, позивач як страхувальник виконав свої обов`язки, здійснивши сплату чергового платежу і повідомив вчасно про страховий випадок, а страховик не виконав свої зобов`язання, відмовляючись сплачувати страхове відшкодування, чим порушує договір, законодавство і принцип рівності сторін. Відповідно до п.6.1 договору страховими випадками є наступні події, що мали місце під час дії договору страхування, та підтверджені документами, виданими компетентними органами у порядку, встановленому законодавством та договором страхування (медичними закладами, судом тощо). Оскільки смерть застрахованої особи [PERSON] настала під час дії договору, смерть підтверджена лікарським свідоцтвом про смерть та свідоцтвом про смерть, то відмова страховика від страхового відшкодування порушує укладений договір та права вигодонабувача, є неправомірною і незаконною. Згідно п.6.1.1 договору страховим випадком є смерть застрахованої особи внаслідок захворювання, що передбачає розмір страхової виплати 100%, тобто 50 000 грн. Оскільки в зазначеному пункті договору не, що смерть від захворювання, вказаного в таблиці переліку захворювань додатку №1 Пропозиції щодо укладення електронного договору, то страховим випадком вважається смерть застрахованої особи внаслідок будь-якого захворювання, окрім тих про які зазначено у п.5 Договору, а саме: тяжкі захворювання нервової системи, злоякісні новоутворення, психічні хвороби, ВІЛ-інфекції,інвалідність І та ІІ групи. Відповідно до п. 6.2 договору за договором встановлюється період очікування страхового випадку, строк очікування і відсотки виплат вказані у таблиці переліку захворювань додатку №1 Пропозиції. Але серед цих немає страхового випадку смерть застрахованої особи внаслідок захворювання, оскільки це окремий вид страхового випадку, внесений у п.6.1.1. договору, за який не встановлюється період очікування, а розмір виплати складає згідно договору 100 % страхової суми, тобто 50 000 грн. Ухвалою суду від 23.11.2021 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник відповідача надав суду відзив, в якому просить позовні вимоги [PERSON] залишити без задоволення. Зробити розподіл судових витрат відповідача в розмірі 8000 грн. Зазначив, що з позовними вимогами не погоджується та заперечує проти їх задоволення. Позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню з наступних підстав. 20.10.2021 року позивач звернувся до страховика з заявою про страхову виплату на підставі договору страхування №DNH0HI-219H0JW від 17.10.2021 року, у зв`язку зі смертю батька [PERSON] , який на дату укладання договору (17.10.2021 року) вже хворів, знаходився в лікарні з 13.10.2021 року та лікувався від цирозу печінки і помер [INFO] . Тобто особу було застраховано під час тяжкої хвороби, і яка померла на наступний день після укладання договору. Позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги, помилково вважає, що страховим випадком є смерть застрахованої особи від будь-якого захворювання, але договір передбачає виключений перечень захворювань, які визнаються страховим випадком, і відповідно до яких настала смерть під час дії договору. Страховик не визнав смерть застрахованої особи [PERSON] страховою подією та про це повідомив позивачу на його адресу листом (вих. №2189933 від 21.10.2021 року), в якому зазначено, що не визнаються страховими випадками розлади здоров`я, у тому числі пов`язані з нещасними випадками, які не передбачені умовами договору страхування. ПрАТ СК «ВУСО» не визнає страховою подією розлад здоров`я, що мало місце в даному випадку. Умовами Електронного полісу добровільного страхування здоров`я на випадок хвороби №DNH0HI-219H0JW від 17.10.2021 року визнається страховим випадком смерть застрахованої особи від переліку хвороб, що визначені у Додатку №1 до Пропозиції, з урахуванням періоду очікування, а не від будь-якої хвороби та будь-якої обставини. Встановлена причина смерті на підставі лікарського свідоцтва про смерть №1158: а) поліорганна недостатність, б) цироз печінки не міститься у Додатку №1 до пропозиції, а тому не є страховим випадком. Таким чином, дії страховика відповідають умовам договору, а відмова позивачу у виплаті страхового відшкодування є правомірною та не порушує права позивача. Вимога позивача про розподіл витрат на правничу допомогу в розмірі 5000 грн. є необґрунтованою та не підлягає задоволенню, оскільки письмові докази про такі витрати не було надано відповідачу разом з позовною заявою. Позивач надав до суду відповідь на відзив. Зазначив, що не погоджується із відзивом представника відповідача. Вважає, що [PERSON] не мав протипоказань щодо страхування відповідно до умов пропозиції СК ВУСО та причин щодо відмови про здійснення йому страхової виплати. Згідно п. 6.1.1. Пропозиції Розділ 1 страховим випадком є смерть застрахованої особи внаслідок захворювання, що передбачає розмір страхової виплати 100%, тобто 50 000 грн. Оскільки у пункті договору не зазначено, що смерть від захворювання, вказаного в таблиці переліку захворювань додатку №1 Пропозиції щодо укладення електронного договору, то необхідно зробити висновок, що страховим випадком вважається смерть Застрахованої особи внаслідок будь-якого захворювання. Відповідно до Примітки до п. 6.1. Пропозиції Розділ 1 за Договором встановлюється період очікування страхового випадку, строк очікування і відсотки виплат вказані у таблиці переліку захворювань додатку №1 Пропозиції. Але серед них не має страхового випадку смерть Застрахованої особи внаслідок захворювання, оскільки це окремий вид страхового випадку винесений у п. 6.1.1. Пропозиції Розділ 1, за який не встановлюється період очікування, а розмір виплати складає згідно договору 100% страхової суми , тобто 50 000 грн. Також в другому абзаці зазначено, що Розмір виплати у % від Страхової суми за Договором страхування. Повний перелік захворювань та розмір суми виплати зазначений у Додатку № 1 до Пропозиції. Не визнаються страховими подіями розлади здоров`я, у тому числі пов`язані із нещасними випадками, які не зазначені в Додатку № 1 до Пропозиції. Оскільки смерть людини це не захворювання і не розлад здоров`я, а патологічний стан, то саме тому у переліку відсутня позиція із назвою смерть, тому що цей страховий випадок вважається окремим випадком, вказаним у п. 6.1.1. Пропозиції Розділ 1 із розміром страхової виплати 100% без періоду очікування. Жодна із вказаних Страхувальником причин відмови у страховій виплаті не мала місця у конкретному страховому випадку - смерті [PERSON] . Отже, страховик безпідставно відмовив у виплаті, порушуючи права Вигодонабувача та умови Договору. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити їх в повному обсязі з підстав, зазначених у позові. Позивач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав, наполягав на його задоволенні. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги просив залишити без задоволення. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно зі ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності із ч. 1 ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Згідно із ч. 6 ст. 8 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 17.10.2021 року між ПрАТ «СК «ВУСО» та [PERSON] , застрахована особа - [PERSON] було укладено Електронний поліс добровільного страхування здоров`я на випадок хвороби (індивідуальна частина) №DNH0HI-219H0JW, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать законодавству України, пов`язані із життям, здоров`ям та працездатністю застрахованої особи. Відповідно до п.4.3 договору страховик зобов`язується у разі настання страхового випадку здійснити страхове відшкодування страхувальнику або вигодонабувачу, а страхувальник зобов`язується своєчасно сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору страхування. Страховим агентом за цим Договором є АТ КБ «ПриватБанк» на підставі доручення на виконання страхових агентських послуг №002597-87-00-00 від 14 листопада 2017 року, що зазначено у п.4.4. даного договору. Згідно п.5 договору за страхова особа - [PERSON] , [INFO] , страхова сума для застрахованої особи складає 50 000 грн. Окрім цього, в даному пункті визначено, що не можуть бути Застрахованими особами: психічно хворі; ВІЛ-інфіковані; інваліди І та II групи; діти - інваліди. Відповідно до п.6.1 договору страховими випадками є наступні події, що мали місце під час дії договору страхування, та підтверджені документами, виданими компетентними органами у порядку, встановленому законодавством та договором страхування (медичними закладами, судом тощо). Згідно примітки до п.6.1 Пропозиції страховим випадком вважається захворювання/смерть застрахованої особи, що настала протягом строку дії договору страхування, але після завершення періоду очікування страхового випадку, передбаченого Додатком №1 до Пропозиції «Перелік захворювання та розмір страхових виплат за даними захворюваннями», внаслідок виникнення первинного захворювання або загострення захворювання. Розмір виплати у % від страхової суми за договором страхування. Повний перелік захворювань та розмір суми виплати зазначений у Додатку №1 до Пропозиції. Не визнаються страховими подіями розлади здоров`я, у тому числі пов`язані із нещасними випадками, які не зазначені в Додатку №1 до Пропозиції. Згідно п.6.3 Договору, не визнаються страховими подіями розлади здоров`я, у тому числі, пов`язані із нещасними випадками, які не зазначені в умовах страхування. Відповідно до п.п.4.2.1 Умов страхування до Договору страхування на випадок хвороби, не визнаються страховим випадком захворювання та/або смерть внаслідок захворювання, які були вперше виявлені у Застрахованої особи до вступу в дію Договору або після його закінчення. Відповідно до п.п 7, 8, 9 Договору такий діє 12 місяців з 18.10.2021 року 00:00:00 по 17.10.2022 року 00:00:00 включно. Страхова сума (загальна) становить 50000 грн., страховий тариф 3,60%, страховий платіж (загальний) 1800 грн. [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , у лікарні КПН «ХМКЛ ім. О.С. Лучанського» ХМР від цирозу печінки, що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть №1158 від 19.10.2021 року та свідоцтвом про смерть № [NUMBER] від 19.10.2021 року, виданого Корабельним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м.Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса). 20.10.2021 року позивач звернувся до страховика з заявою про страхову виплату на підставі договору страхування №DNH0HI-219H0JW від 17.10.2021 року, у зв`язку зі смертю батька [PERSON] . Листом вих. №2189933 від 21.10.2021 року відповідач повідомив [PERSON] про відмову у здійсненні виплати страхового відшкодування у зв`язку з тим, що страховик не визнав смерть застрахованої особи [PERSON] страховою подією. З виписки з амбулаторної карти [PERSON] , [INFO] , вбачається, що з 27.04.2021 року по 07.05.2021 року знаходився на стаціонарному лікуванні в гастроентерологічному відділенні КПН «ХМКЛ ім. О.С. Лучанського» ХМР, з діагнозом: цироз печінки змішаної етіології. Проведена корекція лікування. В подальшому, неодноразово [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні з зазначеним діагнозом. Тобто, захворювання було діагностовано [PERSON] ще до вступу в дію договору страхування №DNH0HI-219H0JW від 17.10.2021 року. Таким чином встановлено, що позивач мав діагноз а) поліорганна недостатність, б) цироз печінки. Встановлена причина смерті на підставі лікарського свідоцтва про смерть №1158: а) поліорганна недостатність, б) цироз печінки не міститься у Додатку №1 до пропозиції, а тому не є страховим випадком за умовами Полісу №DNH0HI-219H0JW від 17.10.2021 року. Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Законом України «Про страхування», ст. 979 ЦК України, умовами Договору страхування, що був укладений між сторонами. Відповідно до змісту ч. 1 та ч. 3 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Згідно ч. 1 ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з ст. 979 ЦК України, за договором Страхування одна Сторона (Страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (Страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно ст. 6 Закону України «Про страхування» видами добровільного страхування можуть бути, зокрема, страхування життя, страхування від нещасних випадків,медичне страхування (безперервне страхування здоров`я), страхування здоров`я на випадок хвороби. Статтею 16 Закону України «Про страхування» визначено, що договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Договори страхування укладаються відповідно до правил страхування. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про страхування» страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом. Згідно до ст. 26 Закону України «Про страхування» зазначено, що підставою для відмови страховика у здійсненні страхових виплат або страхового відшкодування є: 1) навмисні дії страхувальника або особи, на користь якої укладено договір страхування, спрямовані на настання страхового випадку. Зазначена норма не поширюється на дії, пов`язані з виконанням ними громадянського чи службового обов`язку, в стані необхідної оборони (без перевищення її меж) або захисту майна, життя, здоров`я, честі, гідності та ділової репутації. Кваліфікація дій страхувальника або особи, на користь якої укладено договір страхування, встановлюється відповідно до чинного законодавства України; 2) вчинення страхувальником - фізичною особою або іншою особою, на користь якої укладено договір страхування, умисного кримінального правопорушення, що призвів до страхового випадку; 3) подання страхувальником свідомо неправдивих відомостей про предмет договору страхування або про факт настання страхового випадку; 4) отримання страхувальником повного відшкодування збитків за майновим страхуванням від особи, винної у їх заподіянні; 5) несвоєчасне повідомлення страхувальником про настання страхового випадку без поважних на це причин або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків; 6) інші випадки, передбачені законом. Умовами договору страхування можуть бути передбачені інші підстави для відмови у здійсненні страхових виплат, якщо це не суперечить закону. Рішення про відмову у страховій виплаті приймається страховиком у строк не більший передбаченого правилами страхування та повідомляється страхувальнику в письмовій формі з обгрунтування причин відмови. Тлумачення статей 990, 991 ЦК України, частини другої статті 8, частини першої статті 25 Закону України «Про страхування» свідчить,що обов`язок страховика здійснити виплату страхового відшкодування страхувальнику виникає у разі, якщо такий страховий випадок прямо передбачений умовами договору страхування. Представник відповідача пояснив, що оскільки дана хвороба була виявлена у [PERSON] до вступу в дію договору страхування, тому відповідно до умов страхування до Договору страхування на випадок хвороби ця обставина уже виключала би визнання захворювання страховим випадком. Проте, у виплаті страхового відшкодування було відмовлено з посиланням на п. 6.3 укладеного правочину, а саме відсутність захворювання позивача в додатку № 1 до умов страхування. Отже, суд прийшов до висновку, що позивач заповненням електронної заяви про укладення Договору страхування узгодив всі істотні умови такого Договору. Факт укладення Договору страхування посвідчується страховим полісом, який формується в електронному вигляді, невід`ємною частиною якого є Умови страхування. Враховуючи, що «Перелік захворювань та розмір страхових виплат за даними захворюваннями» Додатку №1 до Договору окремо не містить хвороби поліорганна недостатність, цироз печінки, суд вважає, що відмова у виплаті страхового відшкодування відповідає умовам Договору у зв`язку із чим вимоги позивача про стягнення суми страхового відшкодування є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. На підставі наведеного суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог та відсутності підстав для задоволення позову. Розподіл судових витрат у справі, враховуючи звільнення позивача на підставі ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» від сплати судового збору за пред`явленими й прийнятими судом до розгляду позовними вимогами про захист прав споживача страхових послуг, стягнення страхової виплати, а також відмову йому у задоволенні таких позовних вимог повністю, - слід здійснити у порядку, визначеному ч. 6 ст. 141 ЦПК України, зокрема компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Щодо інших судових витрат, зокрема зазначених позивачем у позовній заяві, а саме за отримання ним професійної правничої допомоги у розмірі 5000 грн., то такі, в силу відмови у задоволенні його позовних вимог, слід залишити за ним. Щодо заяви представника відповідача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» - адвоката Шиліна Володимира Анатолійовича про відшкодування витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, суд зазначає наступне. Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з ч.3 п.1 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з частинами першою-шостою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. На підтвердження розміру судових витрат представником відповідача адвокатом Шиліним В.А. наданий договір № б/н від 12.06.2020 про надання правової допомоги, свідоцтво про право зайняття адвокатською діяльністю серії КС №8802/10 від 13.03.2020 року, ордер про надання правової допомоги, додаток № 1 у справі №766/21483/21 до ДОГОВОРУ б/н від 12.06.2020 про надання правової допомоги від 24.12.2021 року, де зазначено, що розмір фіксованого гонорару в сумі 8000 грн. за надання правничої допомоги, представлення інтересів Клієнта в Херсонському міському судді Херсонської області у справі №766/21483/21 за позовом [PERSON] до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО». Оплату гонорару за надання правничої допомоги не пізніше 30 днів після ухвалення остаточного рішення судом першої інстанції. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 137 ЦПК України). Отже, стороною, яка просить стягнути на її користь витрати на професійну правничу допомогу, має бути надано детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та докази здійснення стороною таких витрат. Проте, всупереч вищезазначеному, суду не надано детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом. Неподання розрахунку (детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат часу по кожному із виду робіт, необхідних для надання правничої допомоги) позбавляє іншу сторону можливості спростовувати ймовірну неспівмірність витрат на професійну правничу допомогу, що є підставою для відмови в стягненні витрат на правову допомогу. Вказана позиція відповідає висновкам, викладеним в постанові Верховного Суду від 09 жовтня 2020 року у справі № 509/5043/17 (провадження № 61-5662св20). За таких обставин, суд дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні заяви представника відповідача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» - адвоката Шиліна Володимира Анатолійовича про відшкодування витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката.

Outcome: dismissed