Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-12 00:00:00

21 грудня 2023 року представник позивача [PERSON] , який діє в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 27.09.2008 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено шлюб. Подружні відносини між сторонами припинені. Сторони не ведуть спільне господарство. Основна причина розпаду сім`ї це різниця характерів, відсутність між позивачем та відповідачем взаєморозуміння і довіри, постійні конфлікти та недомовленості. Від шлюбу у сторін народилась дитина [PERSON] , [INFO] . Просить суд розірвати шлюб, укладений 27.09.2008 року між [PERSON] та [PERSON] . Представник позивача та позивач в судове засідання не з`явились, в позовній заяві зазначено, що представник позивача просить суд розглядати справу без його участі та без участі позивача. Відповідач в судове засідання не з`явилась, через канцелярію суду від неї надійшла заява, згідно якої позивач просить суд розглядати справу без її участі, позовні вимоги визнає, та не заперечує проти задоволення позову. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, в порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому Відділом реєстрації актів цивільного стану Великомихайлівського районного управління юстиції Одеської області, свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане 27 вересня 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Великомихайлівського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис №62. Під час шлюбу народилась дитина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Великомихайлівського районного управління юстиції Одеської області 29 грудня 2009 року, серії [NUMBER] . На підставі ч.2\~ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони припинили подружні відносини, і однією сім`єю не проживають. Відповідно до ч.1\~ст. 24 Сімейного кодексу України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. При таких обставинах, суд вважає, що сформовані в родині відносини виключають спільне проживання чоловіка й жінки й роблять їхнє спільне життя надалі неможливим, тому що, збереження родини суперечило б інтересам сторін, адже сторони категорично налаштовані на розірвання шлюбу, на примирення не згодні, а оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді сторін, то ніхто не вправі примусити чоловіка та жінку до шлюбу. Таким чином, з огляду на вказані обставини, подальше застосування будь-яких заходів щодо примирення подружжя, як це передбачає ст. 111 Сімейного кодексу України, є недоцільним та неефективним і суперечить моральним засадам суспільства. На підставі ч.1,2 ст.160 Сімейного кодексу України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків; місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Згідно ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Частина 3\~ст. 115 Сімейного кодексу України\~регламентує, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно з ч. 1\~ст. 142 ЦПК України\~у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, оскільки відповідач позов визнала то стягненню з неї підлягає 50% від сплаченого судового збору, а решта поверненню з державного бюджету.

Outcome: approved