Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-19 00:00:00

ПАТ «СК «ПЗУ Україна» звернулася до суду із зазначеною позовною заявою. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 31.03.2020 між ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» та [PERSON] було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту №АМ 152221, згідно умов якого позивач взяв на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення застрахованого транспортного засобу «Peugeot 208» державний номерний знак [NUMBER] . 26 вересня 2020 року на а/д М-06 Київ - Чоп відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «ВАЗ» державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] та транспортного засобу «Peugeot 208» державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Унаслідок дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено транспортний засіб «Peugeot 208» державний номерний знак [NUMBER] , який на підставі договору добровільного страхування було застраховано позивачем. Позивач звернувся до ПрАТ «Страхова компанія «Вусо» із вимогою в порядку суброгації №105/2021 від 19.02.2021 р. На підставі Вимоги в порядку суброгації №284105/2021 від 19.02.2021 р. ПрАТ «Страхова компанія «Вусо» здійснило виплату у розмірі 64 299 (шістдесят чотири тисячі двісті дев`яносто дев`ять) грн. 22 коп. На даний момент сума яка підлягає відшкодуванню становить 17 959, 29 коп. У зв`язку з чим позивач просив стягнути на його користь з відповідача у рахунок відшкодування витрат, пов`язаних зі сплатою страхового відшкодування 17 959,29 гривень та судовий збір 2684,10 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, клопотання про розгляд справи за відсутності позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Відповідач своїм правом на подачу відзиву не скористався. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник позивача не заперечував проти розгляду справи за відсутності відповідача. У зв`язку з наведеним, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини. З матеріалів справи судом встановлено, що згідно постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області по справі №369/12323/20 від 09.11.2020 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено транспортний засіб «Peugeot 208» державний номерний знак [NUMBER] , який на підставі Договору добровільного страхування був застрахований у позивача. 29 вересня 2020 року [PERSON] , водій/власник транспортного засобу «Peugeot 208» державний номерний знак [NUMBER] звернулась до ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» (позивача) із заявою про настання страхового випадку по договору страхування Авто КАСКО № АМ 152221. Позивач на підставі страхового акту №UА2020092600033/L01/01 від 02.11.2020, розрахунку страхового відшкодування від 02.11.2020, враховуючи рахунок-фактуру №335 від 29.09.2020, здійснив виплату страхового відшкодування на рахунок СТО в розмірі 82 258 грн. 51 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 48671 від 05.11.2020. Під час дослідження страхового випадк стало відомо, що на момент дорожньо- транспортної пригоди, цивільно-правова відповідальність відповідача, як водія транспортного засобу «ВАЗ» державний номерний знак [NUMBER] , була застрахована за полісом ОСЦПВВНТЗ №200665285 у ПрАТ «Страхова компанія «Вусо». На підставі Вимоги в порядку суброгації №284105/2021 від 19.02.2021 ПрАТ «Страхова компанія «Вусо» здійснило виплату позивачу в розмірі 64 299 грн 22 коп. Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Тому, суд вважає доведеними обставини вчинення ДТП та винуватості відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно зі ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування», ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до наведених положень, до страховика в разі виплати страхового відшкодування за договором майнового страхування переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки. Перехід права вимоги від страхувальника до страховика за договором добровільного страхування є суброгацією. Відповідно до ст. 980 ЦК України та ст. 4 Закону України «Про страхування» предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з: життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування); володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). Таким чином, Цивільний кодекс України та Закон України «Про страхування» передбачає три види страхування, а саме особисте, майнове та страхування відповідальності. Виходячи із вищезазначеного, можливість застосування механізму суброгації обмежена рамками майнового страхування з урахуванням наведених приписів. Суброгація істотно відрізняється від регресу. Основна відмінність суброгації від регресу полягає в тому, що при суброгації переходить існуюче право з усіма його забезпеченнями, а регрес породжує нове право. Суброгація - це перехід прав до третьої особи на основі закону. Регрес - це право, що виникає у особи внаслідок платежу. При суброгації до страховика переходить право, що вже виникло (з моменту заподіяння шкоди) у страхувальника. Право регресу - це право зворотної вимоги, що виникає у страховика (регредієнта) до винної особи (регресату) на тій основі, що страховик попередньо провів виконання за страховим зобов`язанням, виплативши страхове відшкодування страхувальникові, тобто право регресу виникає з моменту сплати за третю особу. Таким чином, до ПАТ «СК «ПЗУ Україна» перейшло право вимоги до відповідача [PERSON] на підставі ст. 993 ЦК України в порядку суброгації. З урахуванням викладеного, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги ґрунтуються на вимогах Закону, а тому підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжною інструкцією № 105280 від 10.11.2023 про сплату судового збору у сумі 2 684,00 грн, який відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved