Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-22 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. Позивач з 01 липня 1993 року по 26 вересня 2001 року працював в різних структурних підрозділах ПРАТ «ІНГЗК», де підпадав під вплив шкідливих факторів, які перевищували гранично допустимі норми, що стало причиною виникнення у нього хронічних професійних захворювань. Оглядом МСЕК у грудні 2023 року йому було встановлено 65 % втрати професійної працездатності (50% - по вібраційній хворобі, 15 %\~- по сидеросилікозу) та рею групу інвалідності. У зв`язку з отриманням хронічних професійних захворювань було порушено нормальні життєві зв`язки позивача, він відчуває постійний фізичний біль, обмежений у русі, слабкість, задуху, змушений проходити медичні огляди та обстеження, відновлювальні процедури та лікування, що позначається також на його душевному стані, постійно іспитує\~тривогу за\~своє здоров`я\~та життя,відчуває психологічний дискомфорт, розпач, тривогу, страх за майбутнє, що завдає\~йому моральних\~страждань.Просить стягнути з ПРАТ «ІНГЗК» 300 000,00 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я. Стислий виклад заперечень відповідача. Відповідач у відзиві на позов в задоволенні позову просить відмовити, посилаючись на те, що є неналежним відповідачем по справі, оскільки з матеріалів справи, в тому числі із трудової книжки позивача, вбачається, що він був звільнений у зв`язку з виходом на пенсію з іншого підприємства ПАТ «АМКР», на час встановлення професійного захворювання був непрацюючим пенсіонером. Акт розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) від 29.09.2023 вказує на те, що розслідування проводилося в ПАТ «АМКР», і саме цьому підприємству спеціалізованим профпатологічним закладом охорони здоров`я було направлено повідомлення за ф. П-3. Відповідач зазначив, що підтвердженням отримання позивачем профзахворювань під час роботи в ПАТ «АМКР» є медичний висновок ЛЕК ДУ «Український НДІ промислової медицини». Просив врахувати, що машиністом екскаватора ПРАТ «ІНГЗК» позивача працював 3 роки 4 місяці, а водієм автомобіля ГТЦ ГД ПАТ «АМКР» - 21 рік і 3 місяці, на диспансерному обліку з приводу хронічного бронхіту перебуває з 2020 року, МСЕК проходив з березня 2021 року, тобто вперше після 24 років припинення роботи зі шкідливими умовами на підприємстві відповідача. Вважає, що вказані в п.18 Акту розслідування причини характеризують умови праці позивача саме в ПАТ «АМКР». Жодного належного і допустимого доказу того, що робота позивача на посаді машиніста екскаватора в Інгулецькому ГЗК стала причиною виникнення у позивача хронічних професійних захворювань немає, отже неможливо встановити зв`язок з роботою позивача в ПРАТ «ІНГЗК» і заподіянням йому моральних страждань, а тому підстави для стягнення моральної шкоди з відповідача відсутні. Процесуальні дії у справі. 22.12.2023 позовна заява надійшла до суду. 27.12.2023\~позовна заява\~прийнята до\~розгляду,\~провадження у справі відкрито. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Інші процесуальні дії у справі судом не здійснювались. Заяви, клопотання. 11.01.2024 від відповідача надійшов відзив на позов. Інших заяв, клопотань від учасників справи не надходило. Фактичні обставини, встановлені судом. [PERSON] з 01.07.1993 по 19.11.1996 року працював машиністом екскаватора в кар`єрі рудника Інгулецького гірничо-збагачувального комбінату. З 19.11.1996 був переведений в ЦТА водієм всіх марок дизельних автомобілів, зайнятий повний робочий день по ВГМ із кар`єра глибиною 150 м і більше. Звільнений з цієї посади 26.09.2001 року за власним бажанням по ст.38 КЗпП України. Згідно з записами в трудовій книжці, з 23.11.2001 року по 20.03.2023 працював в різних структурних підрозділах ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» водієм автотранспортних засобів гірничотранспортного цеху гірничого (а.с.7-9). Актом розслідування\~причин виникнення\~хронічного професійного\~захворювання (отруєння)\~від 29.09.2023\~встановлено,\~що хронічне\~професійне захворювання\~позивача виникло\~через роботу\~водієм автотранспортних\~засобів гірничотранспортного\~цеху гірничого\~департаменту ПАТ «АРСЕЛОРМІТТАЛ КРИВИЙ РІГ» в період з 23.11.2001 по 20.03.2023, по транспортуванню гірничої маси на великовантажних автосамоскидах у кар`єрі рудоуправління гірничого департаменту. Також робота в період з 01.07.1993 по 18.11.1996 машиністом екскаватора ПРАТ «ІНГЗК». Під час виконання роботи на підприємстві а [PERSON] діяли шкідливі виробничі фактори, такі як вібрація та пил (п.17). Як зазначено в п.12 Акту, стаж роботи позивача в умовах впливу шкідливих факторів становить 21 рік 03 місяці. В п.18 Акту причиною виникнення хронічного професійного захворювання позивача зазначено: вібрація:\~фактичне значення еквівалентного коригованого рівня вібрації становило 69дБ при нормативному значенні 65 дБ; пил: концентрація аерозолю фіброгенної дії становила 4,7 мг/м3 при нормативному значенні 2,0 мг/м3. Особи, які порушили законодавство про охорону праці, комісією не встановлені через неодноразову зміну керівництва структурного підрозділу (п.20 Акту). З метою\~ліквідації і\~запобігання виникнення\~хронічного професійного\~захворювання (отруєння)\~комісією було\~запропоновано начальнику\~гірничого департаменту ПАТ «АРМК» розробити та впровадити заходи щодо усунення впливу шкідливих та небезпечних факторів виробничого середовища, що призвели до професійних захворювань (а.с.10-12). Згідно з Медичним висновком ЛЕК ДУ «Український НДІ промислової медицини» від 31.08.2023 № 940 у позивача було виявлені хронічні професійні захворювання вібраційна хвороба і сидеросилікоз першої стадії, ЛН першого-другого ступеню (а.с.16-17). Внаслідок отримання зазначеного хронічного професійного захворювання, первинним висновком медико-соціальною експертної комісії від 15.12.2023 року позивачу встановлено ступінь втрати професійної працездатності 65 % (50 % - по вібраційній хворобі, 15 % - по сидеросилікозу) та визначено третю групу інвалідності, з 20 листопада 2023 року по 01 грудня 2025 року. Причиною інвалідності в довідці до Акту огляду МСЕК зазначено професійне захворювання (а.с.13). Позивачу протипоказана важка фізична праця, тривала хода, вимушена поза, переохолодження, робота в умовах вібрації, виробничого пилу. Наявність професійних захворювань у позивача також підтверджується наданою ним випискою-епікризом із медичної карти стаціонарного хворого, з якої видно, що він проходив лікування в ДУ «Український НДІ промислової медицини» з приводу скарг на стійкий виражений біль у хребті, суглобах, задишку при незначному фізичному навантаженні, кашель, хрипи у грудях, підвищення АТ, шум в голові та ін. Зміст спірних правовідносин. Встановленим у судовому засіданні обставинам відповідають правовідносини, які регулюють відшкодування моральної шкоди. Норми права, які застосовує суд та мотиви їх застосування. Статтею 3 Конституції України\~передбачається, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави. Частина 4 статті\~43, частина 1 статті\~46 Конституції України\~передбачають, що кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Згідно зі статтею 4 Закону України «Про охорону праці» державна політика в галузі охорони праці базується, зокрема на принципах пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці: соціального захисту працівників, повного відшкодування шкоди особам, які потерпіли від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань. Статтею 6 цього Закону визначено, що умови праці на робочому місці, безпека технологічних процесів, машин, механізмів, устаткування та інших засобів виробництва, стан засобів колективного та індивідуального захисту, що використовуються працівником, а також санітарно-побутові умови повинні відповідати вимогам законодавства. Роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці (ст.13). Відповідно до\~статті 153 КЗпП України\~забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Статтею 237-1 КЗпП України\~передбачено проведення відповідно до законодавства власником або уповноваженим ним органом відшкодування моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди)» з наступними змінами, факт заподіяння моральної шкоди пов`язують не лише зі станом напруженості під впливом сильнодіючого впливу, яким є стрес, а із наявністю втрат фізичного і психічного характеру, які тягнуть за собою порушення нормальних життєвих зв`язків потерпілого, зменшення його суспільної активності, потребують від нього додаткових зусиль для організації життя. Рішенням Конституційного Суду від 27 січня 2004 року № 1-рп/2004 року встановлено, що громадяни, яким установлена стійка втрата професійної працездатності, мають право на стягнення на їх користь моральної шкоди. Відповідно до п. 4.1 цього ж рішення ушкодження здоров`я, заподіяне потерпілому під час виконання трудових обов`язків незалежно від ступеня втрати професійної працездатності, заподіюють йому моральні й фізичні страждання. Висновок суду. Сам факт втрати професійної працездатності, з точки зору погіршення здоров`я, втрати важливих особистих здібностей, зміни життєвого укладу, необхідності лікування, веде до висновків про наявність моральної шкоди. Зазначене також випливає з положень ст. 3 Конституції України, відповідно до якої людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Аналізуючи спірні правовідносини в контексті вказаних норм права, судом достовірно встановлено, що у зв`язку з отриманням професійного захворювання та встановленням стійкої втрати працездатності 65 %, позивачу заподіяно моральну шкоду, оскільки внаслідок отримання професійних захворювань у нього змінилися образ та якість життя, що завдає йому моральних страждань. Суд вважає, що ушкодження здоров`я, втрата значного відсотка працездатності, постійні процеси лікування, прийоми ліків, перенесення фізичних страждань, безумовно спричиняють позивачу моральні страждання. Однак,\~суд вважає,\~що наданими\~позивачем доказами\~не підтверджено\~заподіяння моральної\~шкоди Позивачу\~саме Відповідачем.\~Незважаючи на\~те,\~що в\~Акті розслідування\~причин виникнення\~хронічного професійного\~захворювання (отруєння)\~від 29.09.2023\~наявна інформація\~про роботу\~Позивача в\~період з\~01.07.1993\~по 18.11.1996\~ машиністом\~екскаватора ПРАТ\~«ІНГЗК»,\~однак зазначено,\~що стаж\~його роботи\~в умовах\~впливу шкідливих\~факторів становить\~21\~рік 03\~місці,\~що відповідає\~періоду роботи\~Позивача водієм\~автотранспортних засобів\~гірничотранспортного цеху\~гірничого департаменту ПАТ «АРСЕЛОРМІТТАЛ КРИВИЙ РІГ» в період з 23.11.2001 по 20.03.2023. Суд погоджується з відповідачем, що розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання проводилося в ПАТ «АМКР», саме це підприємство вказано і у висновку ЛЕК ДУ «Український НДІ промислової медицини» від 31.08.2023 № 940. При цьому, суд враховує невеликий стаж роботи Позивача на підприємстві Відповідача, і те, що жодних інших доказів отримання ним професійних захворювань під час роботи в ПАТ «ІНГЗК» позовний матеріал не містить, а тому не має можливості з`ясувати наявність причино наслідкового зв`язку роботи позивача машиністом екскаватора в кар`єрі РУ «ІНГЗК» з отриманням ним професійних захворювань, і як наслідок - заподіянням йому моральної шкоди. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правилами ст.ст.12,\~81\~ЦПК України\~визначено,\~що кожна\~сторона повинна\~довести обставини,\~які мають\~значення для\~справи і\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. У відповідності до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. За таких обставин, суд вважає, що обов`язок відшкодування позивачу моральної шкоди лежить на іншій особі ПАТ «АРСЕЛОРМІТТАЛ КРИВИЙ РІГ» і приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог. Щодо розподілу судових витрат. Оскільки в задоволенні позову відмовляється, а позивач від сплати судного збору звільнений, суд вважає, що його слід компенсувати за рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed