Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-20 00:00:00

До Самбірського міськрайонного суду Львівської області 16 жовтня 2023 року надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовна заява [PERSON] обґрунтована тим, що 12 травня 2020 року у виконавчому комітеті Новокалинівської міської ради Самбірського району Львівської області, між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від спільного життя у сторін [INFO] народилася дочка [PERSON] . Позивачка зазначає, що з відповідачем сімейне життя не склалося, через розбіжності в характерах, внаслідок чого виникали постійні скандали. За таких обставин позивачка вважає, що сім`я розпалась остаточно, подальше спільне проживання та збереження сім`ї неможливе, просить шлюб розірвати. Згідно відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру № 271340 від 13 жовтня 2023 року, [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 19). Ухвалою судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 17 жовтня 2023 року відкрито провадження у справі, справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 21). Позивачка [PERSON] , яка належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилася, представник позивачки адвокат Савчук Н.В. подала до суду заяву в якій просить справу розглянути без її участі та участі позивачки, позовні вимоги підтримують повністю, на примирення не згідна, не заперечуючи проти заочного розгляду справи (а.с. 36, 48). Відповідач [PERSON] , який належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в порядку п. 1) ч. 8 ст. 128 ЦПК України, шляхом вручення судової повістки (а.с. 49, 51), у судове засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомив, заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, клопотання про відкладення розгляду справи або про розгляд справи без його участі та відзиву на позовну заяву суду не надав. За зазначених обставин, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 223 ЦПК України, суд вважає, що неявка відповідача [PERSON] не перешкоджає розгляду справи по суті. Ухвалою суду від 21 лютого 2024 року прийнято рішення про здійснення заочного розгляду справи. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 12 травня 2020 року у виконавчому комітеті Новокалинівської міської ради Самбірського району Львівської області, актовий запис № 3, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER] , виданим Виконавчим комітетом Новокалинівської міської ради Самбірського району Львівської області 12 травня 2020 року (а.с. 4). Від спільного сумісного життя у сторін народилася дочка - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER] (а.с. 12), яка проживає разом з матір`ю (а.с13). Сторони припинили шлюбні відносини з причин відсутності між ними почуття любові, поваги та взаєморозуміння. Сторони не підтримують шлюбні відносини, однією сім`єю не проживають, спільного господарства не ведуть. Статтею 51 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Добровільність шлюбу - принцип сімейного права, що охоплює наявність вільної та цілковитої згоди не лише при реєстрації шлюбу, а й під час перебування у шлюбі і подальшого його розірвання. Тобто ніхто не може бути примушений до перебування у шлюбних відносинах. За положеннями частини третьої статті 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Відповідно до частини першої статті 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. За положеннями статті 112 СК України, при вирішенні питання про розірвання шлюбу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Одночасно, згідно із статтею 111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Дослідивши матеріали справи, суд вважає збереження сім`ї сторін неможливим, позов законним, обґрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню у зв`язку з тим, що сторони не підтримують шлюбні відносини, позивачка наполягає на розлученні, на примирення не згідна. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає таке. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Позивачкою [PERSON] при зверненні до суду з цим позовом був сплачений судовий в розмірі 1073 грн. 60 коп. (а.с. 16). Враховуючи, що судом позовні вимоги позивачки задоволені в повному обсязі, на підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки слід стягнути судовий збір в сумі 1073 грн. 60 коп. Вирішуючи питання щодо стягнення витрат на правничу допомогу, суд виходить з наступного. Згідно із п. 1) ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Між позивачкою [PERSON] та Адвокатським об`єднанням «Мицик, Кравчук і Партнери», в особі керуючого Партнера Мицика О.В., укладено договір про надання правової допомоги від 25 вересня 2023 року, яким, зокрема, урегульовано вартість послуг та порядок розрахунків (а.с. 28-29). Відповідно до акту виконаних робіт від 25 вересня 2023 року, який містить детальний опис робіт (наданих послуг) адвоката, витрати на правову допомогу склали 4000 грн. (а.с. 30). На підтвердження фактичного понесення витрат на правову допомогу позивачкою надано копію платіжної інструкції № @2PL969275 від 18 жовтня 2023 року (а.с. 31). Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Аналізуючи наданий представником позивача розрахунок витрат на правничу допомогу у сукупності з наданими доказами, а також недоведення неспівмірності таких витрат з боку відповідача, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивачки витрат на правничу (правову) допомогу в сумі 4000 грн.

Outcome: approved