Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-20 00:00:00

У жовтні 2023 року позивач ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» звернулося з позовом до суду до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії №1236-7138, у розмірі 9\~902,50 грн., а також вирішити питання розподілу судових витрат. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилався на те, що 10.07.2023 між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] було укладено договір про відкриття кредитної лінії №1236-7138 за яким останній було встановлено, на картку, кредитний ліміт у розмірі 3\~500,00 грн. строком на 21 день зі сплатою відсотків у розмірі встановленому договором. З огляду на те, що [PERSON] допустила неналежне виконання умов кредитного договору, ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» вимушено звернутись до суду з даним позовом. Ухвалою судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська Кондрашова І.А. від 31.10.2023 відкрито провадження у справі та вирішено проводити її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї зі сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Судом було встановлено місцезнаходження відповідача. На її адресу судом було направлено копію ухвали про відкриття провадження у справі, копію позову разом з доданими матеріалами, а також запропоновано відповідачу подати заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного провадження та відзив на позовну заяву. Будь-яких заяв, клопотань, відзиву від [PERSON] не надходило. Отже, оскільки до суду не надійшло клопотання відповідача про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження із викликом сторін та проведенням судового засідання, суд, враховуючи ціну позову, категорію та складність справи, характер і обсяг доказів, дійшов висновку про розгляд спору за наявними у справі матеріалами (доказами), без проведення судового засідання. В силу положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до таких висновків. Так,\~судом встановлено,\~що на\~підтвердження заявлених\~позовних вимог\~позивачем надано\~копію договору\~про відкриття\~кредитної лінії\~№1236-7138\~за яким\~останній було\~встановлено,\~на картку,\~кредитний ліміт\~у розмірі\~3\~500,00\~грн.\~строком на\~21\~день зі\~сплатою відсотків\~у розмірі\~2,5%\~на день,\~а після\~цього строку\~процентна ставка\~ 3,00%.\~Кошти надано\~шляхом перерахування\~на реквізити платіжної банківської картки, вказаної клієнтом (№ [NUMBER] ). У вказаному договорі зазначено, що підписання/укладення цього договору відбувається в електронному вигляді з використанням одноразового ідентифікатора. Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором №1236-7138, заборгованість [PERSON] станом на 26.09.2023 становить 9\~902,50 грн., яка складається з: основний борг 3\~500,00 грн., заборгованість за відсотками 6\~402,50 грн. Також, на підтвердження заявлених позовних вимог позивачем надано копію листа начальника Департаменту АТ КБ «ПРИВАТБАНК» Чаплінської М.В. адресованого ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», через систему платежів LipPay на підставі договору №4010 від 02.12.2019 було здійснено переказ коштів, 10.07.2023, у розмірі 3\~500,00 на платіжну карту № [NUMBER] . Частиною 1 статті 516 ЦК України встановлено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Згідно ч.1, 2 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, як це встановлено в частині першій статті 1048 ЦК України. Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним, як передбачено статтею 1055 ЦК України. При цьому, відповідно до статті 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", документ, який містить відомості про господарську операцію є первинним документом. Згідно з положеннями ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Пунктом 44 Постанови НБУ від 4 липня 2018 року № 75 визначено, що первинні документи банку (паперові та електронні) залежно від виду операції та типу контрагентів класифікують за такими ознаками: 1) за місцем складання: зовнішні (одержані від клієнтів, державних виконавців та інших банків); внутрішні (оформлені в банку); 2) за змістом: касові; меморіальні (для здійснення безготівкових розрахунків із банками, клієнтами, списання коштів з рахунків та внутрішньобанківських операцій). Меморіальні документи застосовуються банком для здійснення і відображення в обліку операцій банку і його клієнтів за безготівковими розрахунками відповідно до нормативно-правових актів Національного банку України. Внутрішньобанківські операції оформляються меморіальними ордерами та іншими документами, що складаються банком відповідно до вимог нормативно-правових актів Національного банку і внутрішніх процедур банку. Операції, що відображаються за позабалансовими рахунками, також оформляються меморіальними ордерами (пункти 46, 47 Постанови НБУ від 4 липня 2018 року № 75) З викладеного вище вбачається, що меморіальний ордер є первинним документом, що містить відомості про операцію банку, а отже є належним, допустимим та достатнім доказом надання кредиту. Разом з тим, відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Отже виписка за картковим рахунком (по кредитному договору) або меморіальний ордер є належними доказами щодо перерахування банком (фінансовою установою) коштів на рахунок позичальника, що відповідно, свідчить про виконання банком взятих на себе обов`язків по наданню кредитних коштів. Саме таку позицію висловив Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 17.12.2020 року у справі 278/2177/15-ц Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення спору. Докази мають бути належними, допустимими, достовірними. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. (ст.ст. 76, 77, 78, 79 ЦПК України). З огляду на те, що позивачем не надано доказів перерахування кредитних коштів, як-то первинних бухгалтерських документів, а розрахунок заборгованості в розумінні приписів Закону не може бути беззаперечним доказом виконання кредитором зобов`язань щодо перерахування кредитних коштів, заявлені вимоги не підлягають задоволенню. Наданий позивачем лист начальника Департаменту АТ КБ «ПРИВАТБАНК» Чаплінської М.В., не є належним доказом перерахування коштів [PERSON] , оскільки матеріали справи не містять доказів щодо наявності зобов`язальних правовідносин між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» згідно яких останнє доручило АТ КБ «ПРИВАТБАНК» здійснити перерахування коштів за договором №1236-7138. Крім того, матеріали справи не містять доказів того, що платіжна картка № [NUMBER] ,\~номер якої\~вказано у\~вищезазначеному листі,\~належить [PERSON] , що унеможливлює ідентифікувати інформацію вказану у ньому з зазначеною особою. До того ж відсутність зазначення валюти переказу, не дозволяє ідентифікувати інформацію вказану в листі з зобов`язаннями виниклими на підставі договору №1236-7138. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed