Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідачки [PERSON] , за участю третьої особи служби у справах дітей Бершадської міської ради про визначення місця проживання дитини з тих підстав, що як стверджує [INFO] у них з відповідачкою народилась дочка [PERSON] . Так як вони з відповідачкою перебували у незареєстрованому шлюбі, тому дочка записана за вимогами ст. 126 СК України та у свідоцтві про її народження батьками є він та відповідачка. Спільне проживання з відповідачкою було не значне. Він з дочкою проживає однією сім`єю. Дочка відвідує дошкільний заклад та він належно її утримує. З 2020 року відповідачка покинула дочку та її утриманням і вихованням не займається. Просить визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] разом з батьком [PERSON] , [INFO] та залишити малолітню дитину на вихованні батька в [ADDRESS] . Позивач [PERSON] та представник позивача адвокат Янчук В.М. в судовому засіданні позов підтримали, просять його задовольнити. Відповідачка [PERSON] надала заяву, в якій позов визнає, просить розглянути справу в її відсутність. Представник третьої особи служби у справах дітей Бершадської міської ради Лелюк В.І. не заперечує проти задоволення позову, так як проживання дитини біля батька буде відповідати інтересам дитини. Врахувавши думку учасників справи, вивчивши письмові докази по справі та надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов наступного висновку. Згідно з ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено, що [INFO] народилась [PERSON] , батьками якої є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Згідно довідки Устянського старостинського округу Бершадської міської ради № 313 від 12.04.2023, [PERSON] , 1989 року народження та [PERSON] , 2017 року народження зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , але фактично проживають за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до довідки Устянського закладу дошкільної освіти (ясла-садок) "Барвінок" № 5 від 21.03.2023, дочка [PERSON] - [PERSON] , [INFO] дійсно відвідує Устянський заклад дошкільної освіти (ясла-садок) "Барвінок" з 03.02.2020. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 306947793 від 09.08.2022, [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . Відповідно до акту обстеження умов проживання від 30.03.2023, затвердженого начальником служби у справах дітей В.Лелюк, умови проживання дитини [PERSON] , 2017 року народження за адресою: [ADDRESS] , задовільні. Базові потреби дитини забезпечуються. Згідно висновку органу опіки та піклування Бершадської міської ради про доцільність визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] разом з батьком [PERSON] , [INFO] , затвердженого рішенням виконавчого комітету Бершадської міської ради 30.01.2024 № 24, орган опіки та піклування рекомендує визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] разом з батьком [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Статтею 157 СК України визначено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Згідно з ч.1, ч.2 ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятоюстатті 157 цього Кодексу. Відповідно до положень ч.1 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. В постанові Верховного Суду від 22.04.2019 у справі №204/6905/17 зазначено, що тлумачення статті 161 СК України свідчить, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини враховується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку. Рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків. При розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини (враховуючи, при цьому, сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо) та балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини й обов`язком батьків діяти в її інтересах. При визначенні місця проживання дитини судам необхідно крізь призму врахування найкращих інтересів дитини встановлювати та надавати належну правову оцінку всім обставинам справи, які мають значення для правильного вирішення спору. Отже, при розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах. При вирішенні даного спору щодо визначення місця проживання дитини, суд бере до уваги вік дитини; потребу у турботі та догляді, що дитина звикла до певного місця проживання, обстановки та режиму дня; визнання відповідачем позовних вимог. Також суд враховує надані позивачем докази про матеріально-побутові умови проживання, матеріальний стан, можливість позивача створити дитині умови для виховання і розвитку, виконання ним своїх батьківських обов`язків. Враховуючи вищезазначене, позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст. 141, 157, 161 СК України,

Outcome: approved