Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, просить ухвалити рішення, яким стягнути з останнього на його користь заборгованість за кредитним договором № 25-01-22-01-28/3749_ LV від 25.01.2022 в розмірі 567 023,36 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 25 січня 2022 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № 25-01-22-01-28/3749_ LV, згідно умов якого позивач надав відповідачу грошові кошти в сумі 250 000 грн. на умовах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості, а відповідач, як позичальник, зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 42 відсотки річних на інші нараховані суми (за наявності підстав для їх нарахування) на умовах та в строки, встановлені договором. Вказує, що позивачем свої зобов`язання за кредитним договором виконано, надано відповідачу обумовлені в договорі грошові кошти. Однак, відповідач свої зобов`язання щодо своєчасного погашення кредиту та процентів не виконує, внаслідок чого станом на 18 вересня 2023 року виникла кредитна заборгованість у розмірі 567 023,36 грн., що включає: 249 813,70 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 72 146,20 грн. - сума девальвації нарахована на тіло кредиту, 170 750,67 грн. - нараховані відсотки, 49 312,79 грн. - сума девальвації нарахована на відсотки, крім того, 25 000 грн. штрафу за прострочення виконання зобов`язання, а також понесені позивачем судові витрати. Ухвалою судді Личаківського районного суду м. Львова від 21.12.2023 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання за наявними в ній матеріалами. Визначено строк та черговість подання заяв по суті справи. Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 24.01.2024 розгляд справи відкладено на 27.02.2024 о 14.00 год. без проведення судового засідання за наявними в ній матеріалами. Про дату, місце та час розгляду справи відповідач повідомлявся належним чином, відзиву на позовну заяву, або клопотання про розгляд справи у судовому засіданні не подав. Зі згоди позивача та на підставі наявних у справі даних і доказів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані в ній докази та ухвалюючи рішення у відповідності до вимог ст. 264 ЦПК України, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково виходячи з таких підстав. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу положень ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як підтверджується матеріалами справи, 25 січня 2022 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір №25-01-22-01-28/3749_ LV, згідно умов якого позивач надав відповідачу грошові кошти в сумі 250 000 грн. строком по 24 січня 2023 року на умовах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості, а відповідач, як позичальник, зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 42 відсотки річних на інші нараховані суми (за наявності підстав для їх нарахування) на умовах та в строки, встановлені договором, зокрема п.3.1 договору обумовлено, що у разі збільшення курсу НБУ продажу долара США, відсотки, сума позики, що підлягає сплаті позичальником на користь кредитодавця, збільшуються на суму девальвації визначених за відповідною формулою (а.с.8-14). Позивачем свої зобов`язання згідно договору виконано, а саме перераховано грошові кошти на рахунок відповідача, що підтверджується відповідними платіжними інструкціями (а.с.20). Заборгованість відповідача [PERSON] перед позивачем Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Просто Мані» станом на 18 вересня 2023 року становить: 542 023,36 грн., та включає: 249 813,70 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 72 146,20 грн. - сума девальвації нарахована на тіло кредиту, 170 750,67 грн. - нараховані відсотки, 49 312,79 грн. - сума девальвації нарахована на відсотки (а.с.21). Крім того, позивачем нараховано відповідачу 25 000 грн. штрафу за прострочення виконання зобов`язання. З метою попередження відповідача про існуючу заборгованість позивач направив йому повідомлення - вимогу від 18.09.2023 року про повернення суми заборгованості, однак дана вимога залишилась без виконання (а.с.22). Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу. Згідно зі ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач неналежним чином виконує взяті на себе зобов`язання, не надав суду жодних доказів на підтвердження належного виконання ним своїх кредитних зобов`язань та спростування позовних вимог . Як зазначалось вище заборгованість відповідача перед позивачем становить 542 023,36 грн., та включає: 249 813,70 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 72 146,20 грн. - сума девальвації нарахована на тіло кредиту, 170 750,67 грн. - нараховані відсотки, 49 312,79 грн. - сума девальвації нарахована на відсотки (а.с.21), а відтак, враховуючи порушення відповідачем умов кредитного договору, дана сума заборгованості підлягає стягненню в примусовому порядку. Щодо стягнення з відповідача на користь позивача штрафу в сумі 25 000 грн., суд приходить до наступних висновків. Дійсно, ст. 549 ЦК України передбачено обов`язок боржника передати такі кредитору у разі порушення боржником зобов`язання. Аналогічно такий обов`язок відповідача перед позивачем передбачено в пункті 5.3 кредитного договору, зокрема передбачено, що у випадку прострочення строку виконання зобов`язання за цим договором відповідач зобов`язаний сплатити на користь позивача штраф у розмірі 10% від суми основного зобов`язання. Разом з тим, загальновідомим є факт, що 24.02.2022 року відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» постановлено ввести в Україні воєнний стан строком на 30 діб, в подальшому дію воєнного стану неодноразово було продовжено і такий діє і на момент ухвалення даного рішення суду. Відповідно до п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Отже, з врахуванням наведених вище положень ЦК України, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача штрафу в розмірі 25 000 грн. до задоволення не підлягають, тому суд в задоволенні позову в цій частині суд відмовляє. У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що судом задоволено позовні вимоги частково, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 8 130,35 гривень.

Outcome: partial