Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-20 00:00:00

\~ \~ \~ \~До Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно по праву спадкування за заповітом. \~ \~ \~ \~Позивач в позові посилається на те, що її батько, [PERSON] помер [INFO] . Після його смерті залишилася спадщина, яка складається із земельної ділянки (паю) площею 5,660 га, згідно державного акту приватної власності на землю Серії Р2 № 172035 від 13.03.2003 року, та домоволодіння в [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~За життя батько склав заповіт, згідно якого позивачу заповів земельну ділянку, а домоволодіння заповів відповідачці [PERSON] . \~ \~ \~ \~У встановлений законом строк позивач звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Однак, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно оригіналу державного акту на право приватної власності на землю, нотаріусом було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. \~ \~ \~ \~На підставі наведених обставин, позивач звертається до суду та прохає визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 5,6600 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 1222385300:01:001:0393, по праву спадкування за заповітом. Ухвалою від 29 листопада 2023 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрито загальне позовне провадження та призначене підготовче судове засідання. Відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву. Ухвалою від 28 грудня 2023 року витребувано від приватного нотаріуса Новомосковського районного нотаріального округу Солодовник В.В. копію спадкової справи після смерті [PERSON] . Ухвалою суду від 24 січня 2024 року закрито підготовче провадження та цивільна справа призначена до судового розгляду. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином відповідно до вимог процесуального закону. Заяви про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у її відсутність суду не надала. Відзив на позовну заяву не надала. Оскільки відповідачем не було надано відзиву на позов, тому суд приймає до уваги лише надані докази позивачем. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України,\~суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:\~ 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; \~2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; \~3) відповідач не подав відзив; \~4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На підставі ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних матеріалів, ухваливши заочне рішення. Позивач не заперечує проти такого вирішення справи. \~ \~ \~ \~Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд здійснив розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами. Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Як передбачено ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком позивача [PERSON] та відповідачки [PERSON] (а.с. 58-59, 60-61, 37-38). [INFO] [PERSON] помер, про що було видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . (а.с. 3). Відповідно до заповіту від 05.03.2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Магдалинівського нотаріального округу Дніпропетровської області Солодовник В.В., [PERSON] заповів відповідачці [PERSON] житловий будинок з приватизованою земельною ділянкою, що знаходиться в [ADDRESS] , а позивачці [PERSON] земельну ділянку розміром 5,660 га, що розташована на території Оленівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. (а.с. 39). \~ \~ \~ \~З копії реєстраційної справи 2569 від 07.10.2019 року вбачається, що земельна ділянка площею 5,66 га, кадастровий номер 1222385300:01:001:0393, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, передана орендодавцем [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] в оренду ТОВ «Агро-Овен». (а.с.4-8). \~ \~ \~ \~Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права вбачається, що наявна інформація про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки площею 5,6617 га, кадастровий номер 1222385300:01:001:0393, дата державної реєстрації земельної ділянки 19.04.2017 року, орган, що здійснив державну реєстрацію земельної ділянки - відділ у Магдалинівському районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області. Орендар - ТОВ «Агро-Овен», орендодавець - [PERSON] (а.с. 9). \~ \~ \~ \~Згідно відповіді № 385119 від 28.12.2023 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за РНОКПП [NUMBER] наявна інформація про реєстрацію земельної ділянки площею 5,6617 га, кадастровий номер 1222385300:01:001:0393, дата реєстрації 09.10.2019 року. (а.с. 23). \~ \~ \~ \~Згідно відповіді про надання інформації від 09.10.2023 року відділ № 6 управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області повідомляє про наявність реєстрації права власності, а саме: земельної ділянки площею 5,66 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Магдалинівської селищної ради (Оленівської сільської ради) Новомосковського (Магдалинівського) району Дніпропетровської області та належить [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю Р2 № 172035, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 12886 від 13.03.2003 року. Земельна ділянка сформована та зареєстрована в Державному земельному кадастрі з кадастровим номером 1222385300:01:001:0393,площею 5,6617 га. (а.с 74). \~ \~ \~ \~20.06.2023 року позивач [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Новомосковського районного нотаріального округу Солодовник В.В. із заявою про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] (а.с. 65). \~ \~ \~ \~25.05.2023 року відповідач [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Новомосковського районного нотаріального округу Солодовник В.В. із заявою про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] (а.с.32). \~ \~ \~ \~Постановою приватного нотаріуса Новомосковського районного нотаріального округу Солодовник В.В. від 01.11.2023 року позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, оскільки не підтверджується належність їй спадкового майна, а саме: земельної ділянки площею 5,66 га, що розташована території Магдалинівської селищної ради (Оленівської сільської ради) Новомосковського (Магдалинівського) району Дніпропетровської області. (а.с. 73). \~ \~ \~ \~Як вбачається з матеріалів спадкової справи, позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є спадкоємцями після смерті [PERSON] , інші спадкоємці відсутні. (а.с.31-74). Згідно з частиною першою статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. У судовому порядку право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України) та є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Відповідно до ст.ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 2 ст. 1220 ЦК України). Частинами першою та другою статті 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1260-1265 цього Кодексу. За змістом частини п`ятої статті 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свої власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. \~ \~ \~ \~Зміст цього конвенційного положення про захист права власності розкритий у ряді Рішень Європейського Суду з прав людини. Так, у Рішенні Європейського суду від 29.11.1991 року у справі «Девелопментс ЛТД» проти Ірландії» зазначається, що власники мають право претендувати щонайменше на законне сподівання на можливість користуватися своєю власністю. \~ \~ \~ \~Також, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його прав і обов`язків цивільного характеру (п.36 рішення ЄСПЛ від 21.02.1975 року у справі «Голден проти Сполученого королівства») та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст.13 Конвенції). \~ \~ \~ \~Верховний Суд України, зазначив у своїй постанові від 10.02.2016 року у справі № 6-2124цс15, оскільки відповідно до ст.328 ЦК України набуття права власності це певний юридичний склад, з яким закон пов`язує виникнення у особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен установити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб особа набула право власності на відповідний об`єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному ст.392 цього Кодексу. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Відповідно до\~статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно із частиною четвертою\~статті 3 зазначеного Закону\~речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Тобто, право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з чинними нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Згідно з частинами першою та третьою статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. За положеннями статті 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину, в порядку, встановленому цивільним законодавством, на ім`я всіх спадкоємців або за їх бажанням кожному з них окремо. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Аналогічні роз`яснення містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування», згідно яких свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. З матеріалів спадкової справи вбачається, що позивач в установлений строк звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але отримати свідоцтво на земельну ділянку не змогла, оскільки у спадкодавця, померлого [PERSON] були відсутні правовстановлюючі документи на земельну ділянку. Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що земельна ділянка площею 5,66 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Магдалинівської селищної ради (Оленівської сільської ради) Новомосковського (Магдалинівського) району Дніпропетровської області належала [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю Р2 № 172035, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 12886 від 13.03.2003 року. Земельна ділянка сформована та зареєстрована в Державному земельному кадастрі з кадастровим номером 1222385300:01:001:0393, площею 5,6617 га., що підтверджується довідкою відділу № 6 управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області та витягами з державного реєстру, наявними в матеріалах справи. \~ \~ \~ \~Враховуючи те, що спадкоємець за заповітом [PERSON] позбавлена можливості отримати свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлого батька [PERSON] , через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на земельну ділянку, та з урахуванням викладених позивачем обставин та досліджених у судовому засіданні письмових доказів, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги [PERSON] . \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: approved