Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-21 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернулася до Чорнобаївського районного суду Черкаської області з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення грошових коштів. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 21 вересня 2020 року відповідач надав позивачу розписку про одержання 101600 гривень, які зобов`язувався повернути 01 жовтня 2020 року. Станом на день пред`явлення позову відповідач кошти не повернув. Враховуючи викладене, посилаючись на приписи законодавства позивач просила стягнути з відповідача суму боргу в розмірі 101600 грн., а також судовий збір. Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 04 жовтня 2023 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 01 листопада 2023 року здійснено перехід з розгляду справи без повідомлення (виклику) сторін до розгляду з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання сторони не з`явилися. Позивач подача до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. [PERSON] в судовому засіданні 01 лютого 2024 року позов не визнав, повідомив, що грошей у позивача він не брав і розписку не писав, почерк у розписці не його. Також надав паспорт громадянина України у якому зазначені інші анкетні дані ніж ті, що зазначені у розписці. \~ \~ \~ \~Виходячи з приписів ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. \~ \~ \~ \~Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини. 21 вересня 2020 року між позивачем та [PERSON] було укладено в усній формі договір позики, відповідно до якого [PERSON] одержав грошові кошти в сумі 101600 грн. Факт отримання грошових коштів підтверджується розпискою, яка міститься в матеріалах справи (а.с. 8). В розписці зазначено, що [PERSON] , [INFO] одержав від [PERSON] грошові кошти, які зобов`язується повернути до 01 жовтня 2020 року. Частиною 1 ст.\~202\~ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч. 2 цієї статті Кодексу правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Згідно з ч.ч. 1 і 2 ст.\~207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (ч. 1 ст. 1046 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст.\~1047\~ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, незалежно від суми. Згідно з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року у справі № 6-63цс13, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики після отримання коштів, підтверджуючи як факт укладення договору та зміст умов договору, так і факт отримання боржником від кредитора певної грошової суми. При цьому факт отримання коштів у борг підтверджує не будь-яка розписка, а саме розписка про отримання коштів, зі змісту якої можливо установити, що відбулася передача певної суми коштів від позикодавця до позичальника. Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, а також надавати оцінку всім наявним доказам і залежно від установлених результатів - робити відповідні правові висновки (правовий висновок Верховного Суду України у постанові від 12 квітня 2017 року у справі № 6-487цс17). При цьому згідно з положеннями ст.\~204\~ЦК України діє презумпція правомірності правочину, тобто він є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно наданої позивачем розписки вбачається, що [PERSON] [INFO] особисто написав вказану розписку і даний факт не оспорюється позивачем. У вказаній розписці чітко вказана сума позики, термін повернення коштів, засвідчено особистим підписом. Дана розписка, яка є правочином, не визнана недійсною у встановленому законом порядку, даних про її оспорювання у судовому порядку до суду сторонами не надано. Частиною 1 ст.\~1049\~ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Положеннями ст.ст. 525, 526, 530\~ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином і у встановленні строки відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.ст. 610, 611\~ЦК України порушенням зобов`язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, а в разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Разом з цим, судом встановлено, що на території Чорнобаївської громади проживає [PERSON] , але останній має інші анкетні дані ніж ті, що зазначені у розписці. Так, відповідно до листа Чорнобаївської селищної ради від 02 жовтня 2023 року на території Чорнобаївської громади зареєстрований [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] . В судове засідання з`явився [PERSON] та надав паспорт громадянина України, де зазначена дата його народження - [INFO] та місце його проживання, який заперечував факт отримання коштів від позивача та написання розписки. Особою, яка склала розписку від 21 вересня 2020 року, копію якої позивач додає до позову є [PERSON] , [INFO] , проживає за адресою: [ADDRESS] . Даних про РНОКПП особи, номера паспорта, ким і коли видано, розписка не містить, а тому підстави вважати, що це є одна й та ж сама особа у суду відсутні. За таких обставин, оцінивши наявні у справі письмові докази, суд приходить до висновку, що [PERSON] належним чином не виконує взяті на себе зобов`язання, а тому порушене право позивача підлягає захисту судом, та суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити. Згідно з ч. 1 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином з [PERSON] користь позивача підлягає до стягнення судовий збір в розмірі 1073,60 грн. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved