Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із згаданим позовом до відповідача, в якому прохає встановити факт постійного проживання на час відкриття спадщини [PERSON] , [INFO] , уродженки с. М-Бушинка, Немирівського району, Вінницької області, разом із спадкоємцем [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . Одночасно з поданням заяви позивач [PERSON] звернулась до суду з клопотанням про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, про виклик і допит свідків, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та клопотанням про витребування доказів, а саме: від КНП «ЛІЛ І рівня м. Горішні Плавні» за 2011-2016 роки виписку з амбулаторної картки хворого [PERSON] , [INFO] , щодо перебування на лікуванні та диспансерному обліку у лікарів вузької спеціалізації з зазначенням діагнозів, а також копії виписок із медичної карти стаціонарного хворого за вказаний період; від КНП «ЦПМСД м. Горішні Плавні Горішньоплавнівської міської ради Полтавської області» за 2011-2016 роки виписку з амбулаторної картки хворого [PERSON] , [INFO] , щодо перебування на диспансерному обліку у лікаря терапевта з зазначенням діагнозів; від ГУПФУ в Полтавській області інформацію про розмір пенсійних виплат [PERSON] , [INFO] , за 2011-2016 роки (помісячно), а також інформацію, щодо осіб, які отримали допомогу на поховання; КП «Полтавський обласний центр медико-соціальної експертизи Полтавської обласної ради» копію індивідуальної програми реабілітації інваліда [PERSON] , [INFO] . Заявлені вимоги мотивує тим, що [INFO] померла мати позивача - [PERSON] . За життя мати позивача перебувала у зареєстрованому шлюбі з батьком позивача [PERSON] , в подальшому вказаний шлюб було розірвано, після чого вона одружилась з [PERSON] , в зв`язку з чим неодноразово змінювала прізвище. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на все належне їй майно, в т.ч. на: квартиру за адресою: [ADDRESS] частину квартири за адресою: [ADDRESS] , друга частина якої на праві власності належить позивачу. За життя матір позивача заповіт не складала. Інших спадкоємців окрім позивача немає. Як людина похилого віку, мати позивача хворіла на чисельні хвороби, була інвалідом І-А групи з 05.11.2012 року безтерміново, з винятково високою мірою втрати здоров`я, надзвичайною залежністю від постійного стороннього догляду та допомоги, єдиним джерелом її доходу були пенсійні виплати по інвалідності в невеликому розмірі, тому потребувала постійного догляду, піклування та сторонньої допомоги (в т.ч. матеріальної), яку я їй надавала, викликала швидкі та лікарів на дім, або супроводжувала її до лікарні для проходження обстежень і відвідування лікарів, тощо, навіть обстеження МСЕК проводилися вдома, оскільки вона не могла самостійно пересуватись. В літку 2012 року мати позивача перенесла інсульт і її стан здоров`я значно погіршився, тому у зв`язку саме з цими обставинами позивач переїхала проживати до неї та по день її смерті проживала разом за адресою: [ADDRESS] , вели спільне господарство, позивач надавала матері матеріальне забезпечення, займалась її доглядом та піклуванням, тому позивач не повинна була подавати заяву про прийняття спадщини, а з заявою про відмову від прийняття спадщини до нотаріальної контори не зверталась. Позивач з матір`ю мали зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] з 26.10.1994 року, але з 07.07.2006 року мати позивача змінила адресу місця свого проживання на [ADDRESS] , а позивач й досі має зареєстроване місця проживання за адресою: [ADDRESS] , хоча фактично проживає за адресою: [ADDRESS] . Після смерті матері позивач займалась її похованням, організацією поминального обіду, отримувала допомогу на поховання та продовжила проживати у вказаній квартирі та сплачувати комунальні послуги тощо. Ухвалою суду від 24.10.2023 провадження у справі відкрито та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Клопотання позивача щодо витребування документів задоволено. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без участі позивача та його представника, позовні вимоги підтримала та просила суд задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, представник відповідача направив на адресу суду заяву про розгляд справи без участі представника відповідача та просив суд прийняти законне та обґрунтоване рішення. Приватний нотаріус Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Красильникова О.В. направила до суду заяву в якій прохала суд розглядати справу за її відсутності проти позову не заперечувала. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази та надавши їм правову оцінку за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, з точки зору належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, зважаючи на те, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили, суд дійшов до висновку, що заява підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 18.01.2016 [PERSON] померла [INFO] , яка є матір`ю позивачки, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 09.12.1983 року (а.с. 11-6). Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб, копії свідоцтва про розірвання шлюбу, а також свідоцтва про шлюб, [PERSON] , [INFO] змінювала прізвища з [PERSON] на [PERSON] після розірвання шлюбу одружившись удруге взяла прізвище [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] від 08.08.1997 р. (а.с. 12.-13). Згідно з свідоцтвом про право на спадщину за законом спадкоємцем [PERSON] , який помер [INFO] , є його дружина [PERSON] , що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 33508156 від 18.03.2013 р., витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 1320390 від 18.03.2013 р. (а.с. 14-16). Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 11.03.2004 р. [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS] , що підтверджується копіями витягів з реєстрів (а.с. 17-22). Відповідно до відповіді Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області та акту КЖЕП № 4 позивач проживала разом зі своєю матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 24) Факт проживання позивачки за вищевказаною адресою підтверджується копіями квитанцій про сплату за комунальні послуги (а.с. 26-37) Відповідно до відповіді приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу Красильникової О.В. №115/01-16 від 10.10.2023 року, позивачці рекомендовано звернутися до суду за фактом встановлення проживання разом з спадкодавцем. (а.с. 25). На виконання ухвали суду від 24.10.2023 на адресу суду було направлено копії документів, які підтверджують факт хворобливого стану [PERSON] . (а.с. 55-58, 60-62), а також про розмір пенсійних виплат [PERSON] , [INFO] та виплаченої допомоги на поховання. (а.с. 64-66) У силу п.7 Постанов Пленуми Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника . За приписами п.7 Постанов Пленуми Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Отже, встановлення факту, що має юридичне значення залежить від мети, яка повинна мати правовий сенс і як наслідок, створювати для заявника будь-які правові наслідки. Відповідно до положень ст.1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Згідно із ч. 1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до абз. 3 п. 3 роз`яснень постанови Пленуму ВСУ України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування» місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст.29, ч.2 ст.1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця. Відповідно до ч. 1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Згідно з ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. З цієї норми випливає, що прийняття спадщини має важливе практичне значення: з ним пов`язана можливість оформлення права власності на спадкове майно шляхом видачі нотаріусом правовстановлюючого документа свідоцтва про право на спадщину та реєстрації, у випадках, визначених законом, прав на неї (наприклад, на нерухоме майно). Акт прийняття спадщини характеризується наступними ознаками: односторонній характер даного правочину, оскільки його здійснення залежить виключно від волі спадкоємця; безумовність та беззастережність передбачають, що не можна поставити факт прийняття спадщини у залежність від настання або ненастання якої-небудь умови, рівно як і не допускається часткове прийняття спадщини з відмовою від прийняття тієї її частини, що залишилася; прийняття спадкоємцем спадщини хоча б у частині свідчить про те, що спадкоємець прийняв її у цілому, незалежно від того, у чому полягає частина, що залишилася, і де вона знаходиться. Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу. Для того, щоб спадкоємець вважався таким, що прийняв спадщину, самого факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини недостатньо. Необхідно, щоб таке проживання було постійним. При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення. Згідно з пп. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видючою свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем. Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Оскільки в судовому засіданні знайшов підтвердження факт постійного проживання позивач [PERSON] з [PERSON] , яка померла [INFO] , за таких обставин позовна заява підлягає до задоволення.

Outcome: approved