Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-14 00:00:00

ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , про стягнення заборгованості за кредитним договором №2685677 від 13.12.2021 року в розмірі 67384,04 грн, а також судового збору в розмірі 2684,00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 13.12.2021 року між ТзОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] , укладено кредитний договір №2685677, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у розмірі 14800 грн. 00 коп., строком на 360 днів, шляхом переказу на його платіжну карту, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,99% від суми кредиту за кожен день користування. Кредитний договір укладений в електронному вигляді за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи первісного кредитора та підписаний відповідачем електронним підписом з одноразовим ідентифікатором. В подальшому, 28.06.2023 року, на підставі договору відступлення прав вимоги № 28/06/23, ТОВ «Лінеура Україна» відступило таке право вимоги ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс». Оскільки після відступлення до ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» права вимоги до [PERSON] , останній не погасив існуючу заборгованість, тому ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» просить суд стягнути на його користь з відповідача [PERSON] , заборгованості за кредитним договором №2685677 від 13.12.2021 року станом на 28.06.2023 року у розмірі 67 384,40 грн., яка складається з : 14800,00 грн. заборгованість за кредитом, 52584,40 грн. заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п.1.4 Кредитного договору за ставкою 1,99 % кожен день користування кредитом за період з 13.12.2021 року по 28.06.2023 року (включно) , а також витрати понесені по сплаті судового збору в розмірі 2684,00 грн. та 5000,00 грн. витрат на правову допомогу. Ухвалою П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 15.12.2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідачу запропоновано у строк, який не може перевищувати п`ятнадцяти днів із дня вручення даної ухвали, подати відзив на позов та заяву із запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача - адвокат Руденко К.В. в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, через систему «Електронний суд» подав клопотання про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив; заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження не надав, своїм правом надання відзиву та заперечень на позовну заяву, не скористався. Відповідно до вимог ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилося у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані у справі докази в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненнями особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених законом. Судом установлено, що 13.12.2021 року між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] було укладено кредитний договір №2685677 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 14800 грн. 00 коп., строком на 360 днів зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,99% від суми кредиту за кожен день користування . Відповідач відповідно до умов кредитного договору п.6.1.17, 6.1.18 Правил, в особистому кабінеті в ІТС прийняв пропозицію укласти кредитний договір та підписав його шляхом введення електронного підпису з одноразовим ідентифікатором С780, надісланий на номер телефону, що наданий відповідачем. Кредитні кошти були перераховані відповідачу 13.12.2021 року на його платіжну картку емітовану АТ «КБ «Приватбанк». Відповідно до п. 1.4.1 Договору, позичальник повинен сплачувати позикодавцю проценти за договором за фіксованою ставкою в розмірі 1,99 % від суми позики за кожен день користування в межах строку кредитного Договору. Згідно з п. 2.4 Договору, кредит вважається наданим в день перерахування Товариством суми кредиту (загального розміру) за реквізитами, згідно з п.2.1 Договору. Згідно з п. 4.1 Договору відповідач зобов`язаний повернути суму кредиту та сплату процентів за користування кредитом у повному обсязі в термін визначений Графіком платежів. (а.с.6-12) Як вбачається з наданого ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» розрахунку заборгованості за кредитним договором №2685677 від 13.12.2021 року, станом на 28.06.2023 року [PERSON] має 67384,40 грн. заборгованості, з яких 14800 грн. 00 коп. - заборгованість за кредитом та 52584,40 грн. заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п.1.4 Кредитного договору за ставкою 1,99 % кожен день користування кредитом за період з 13.12.2021 року по 28.06.2023 року (включно). (а.с.17-22) Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно із ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), що визначено ч. 1 ст. 610 ЦК України. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Ч. 1 ст. 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому ЦК України та ГК України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному у ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним у ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому у ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому у ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» визначений Порядок укладення електронного договору. Положеннями ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. За п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. На підставі абз. 2 ч. 2 ст.639 ЦК якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За змістом ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Ст. 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до договору відступлення прав вимоги № 28/06/23 від 28.06.2023 року ТОВ «Лінеура Україна» відступило ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» право вимоги до [PERSON] , згідно з кредитним договором №2685677, що підтверджується витягом з Реєстру боржників від 28.06.2023 року. (а.с.3-34, 36) Вказані вище обставини підтверджуються: договором №2685677 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 13.12.2021 року; паспортом споживчого кредиту; розрахунком заборгованості за договором №2685677 станом на 28.06.2023 року; договором відступлення прав вимоги №28/06/23; актом приймання-передачі документів боржників; витягом з реєстру боржників від 28.06.2023 року до договору відступлення прав вимоги №28/06/23 від 28.06.2023 року; актом прийому-передачі реєстру боржників від 28.06.2023 року. Враховуючи, що на підставі наданих доказів установлено, що [PERSON] , взяті на себе зобов`язання за укладеним з товариством кредитним договором щодо повернення отриманих коштів не виконує, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати у вигляді судового збору підлягають стягненню з відповідача. Відповідно до ч. 1, 3ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно положень ч. 1, 2 ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. З урахуванням указаних положень закону, обсягом наданих адвокатом послуг, часом витраченим на їх надання, документально підтвердженим розміром цих витрат (а.с.39-45) інших обставин, встановлених ст.137 ЦПК України, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача 2684,00 грн. сплаченого судового збору, а також витрати на правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн.

Outcome: approved