Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-15 00:00:00

І . Зміст вимог та заперечень учасників справи. Зміст позовних вимог. Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулося до суду з позовними вимогами до [PERSON] в яких просять стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 6238,29 (Доларів США), що за курсом 29,25 відповідно до службового розпорядження НБУ від 13.05.2022 року складає 182 469,98 грн за кредитним договором № OD27А800000057 від 16.04.2008 року, яка складається з - 6238,29 (Доларів США) -3% річних від простроченої суми, а також судові витрати. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] , 16.04.2008 року уклали кредитний договір №OD27А800000057, згідно умов якого АТ КБ «ПриватБанк» зобов`язався надати [PERSON] кредит у розмірі 24638,20 доларів США на термін до 15.04.2013 року, а він зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Відповідно договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, відповідач повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору. Згідно договору у випадку порушення зобов`язань за кредитним договором, відповідач сплачує банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. Зазначав, що АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме видав відповідачу кредит у розмірі, передбаченому кредитним договором. Однак в порушення умов кредитного договору, а також ст.ст.509, 526, 1054 ЦК України, відповідач свої зобов`язання не виконав. 15 січня 2013 року АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська із позовом про звернення стягнення на предмет застави. Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 04.03.2013 року позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави задоволені та в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № OD27А800000057 від 16.04.2008 року в сумі 595\~868,40 грн було звернено стягнення на предмет застави: транспортний засіб марки Lexus ES, 1999 року випуску, р/н [NUMBER] . Таким чином, винесення рішення Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська від 04.03.2013 року не свідчить про припинення договірних правовідносин сторін, оскільки договір діє до повного виконання сторонами зобов`язань та не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобов`язання. Прострочена сума заборгованості за тілом кредиту становить 22303,16 (Доларів США). Оскільки, з відповідача в рахунок погашення заборгованості було звернуто стягнення за кредитним договором за період з дати укладання кредитного договору до дати поточної заборгованості, яка була вказана в рішенні Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 04.03.2013 року, тобто за період з 16.04.2008 року по 28.12.2012 рік, то за період після подання позовної заяви від 15.01.2013 року з 16.01.2013 року по 13.05.2022 рік відповідач має заборгованість у розмірі 6238,29 (Доларів США), яка складається з наступного: - 6238,29 (Доларів США) -3% річних від простроченої суми. Зміст відзиву на позов. Від представника відповідача [PERSON] [PERSON] до суду надійшов відзив, в якому вона посилаючись на необґрунтованість та безпідставність пред`явлених позовних вимог, просить відмовити в їх задоволенні, посилаючись на те, що предмет застави,\~на який\~було звернуто\~стягнення за\~рішенням Індустріального\~районного суду м.\~Дніпропетровська від\~04.03.2013\~року [PERSON] було передано\~АТ КБ\~«ПриватБанк» з\~метою його\~реалізації,\~подальша доля\~заставною автомобіля\~відповідачу не\~відома.\~Оскільки було\~відібрано та\~передано стягувачу\~майно,\~яке є\~предметом застави\~за виконавчим\~документом,\~враховуючи що\~майновий поручитель\~несе відповідальність\~перед заставодержателем\~за невиконання\~основного зобов`язання\~виключно в\~межах вартості\~предмета застави,\~слід дійти\~висновку,\~що після\~реалізації заставленого\~майна,\~будь-які\~наступні вимоги\~заставодержателя щодо\~виконання основного\~зобов`язання\~за виконавчим\~листом про\~звернення стягнення\~на заставлене\~майно навіть\~якщо коштів,\~що надійшли\~від реалізації\~заставленого майна\~недостатньо для\~задоволення вимог\~стягувача -\~є недійсними, а рішення суду про звернення\~стягнення на\~предмет застави\~вважається виконаним\~у повному\~обсязі.\~При цьому,\~Позивач здійснюючи\~розрахунок 3%\~річних виходить\~з того,\~що сума\~заборгованості за\~кредитним договором\~складає 22\~303,61\~Доларів США,\~однак належних\~доказів па\~підтвердження вказаного\~не надає.\~Борг по\~валютному кредиту,\~визначений на\~основі рішення\~суду про\~звернення стягнення\~на предмет\~застави в\~грошовій одиниці\~-\~гривні,\~не підлягає\~перерахунку в\~іноземну валюту\~при вирішенні\~питання про\~стягнення боргу\~за кредитним\~договором. Таким чином, розмір заборгованості за кредитним договором № OD27A800000057 від 16.04.2008 року, що був визначений рішенням Індустріальною районного суду м. Дніпропетровська від 04.03.2013 року, перерахунку не підлягає, а відтак, позивачем здійснений невірний розрахунок заборгованості 3% річних. Окрім того, представник зазначає, що у 2016 році Позивач звертався до суду з позовними вимогами про стягнення заборгованості за кредитним договором №OD27A800000057 від 16.04.2008 року, які під час розгляду справи були зменшені та в остаточній редакції яких позивач просив стягнути з позичальника та поручителя в солідарному порядку заборгованість за кредитним договором (тілом кредиту) в розмірі 22 303,61 дол. США, заборгованість по процентам за користування кредитом в розмірі 6171,29 дол. США. Однак, рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 23.11.2020 року по справі №523/11446/16-ц в задоволенні позовних вимог публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором було відмовлено в повному обсязі. Рішення суду набрало законної сили. У вказаній справі АТ КБ «ПриватБанк» просить стягнути з Відповідача 3 % річних від суми простроченої заборгованості за тілом кредиту за період з 16.01.2013 року по 13.05.2022 року. Оскільки рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 23.11.2020 року по справі №523/11446/16-ц, що набрало законної сили, було відмовлено у задоволенні позову АТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № OD27A800000057 від 16.04.2008 року, у зв`язку з пропуском строків позовної давності, то 3 % річних Позивач нараховує до вимоги, яка існує в натуральному зобов`язанні. Відтак таке нарахування є безпідставне. Крім того, представник зазначає, що строк позовної давності зі зверненням Позивача до суду за захистом своїх прав пропущений, посилаючись на наступне. Пунктом 14.11\~кредитного договору\~сторони встановили\~строки позовної\~давності за\~вимогами про\~стягнення кредиту,\~винагороди та\~процентів за\~користування кредитом,\~неустойки тривалістю\~у 5\~(п`ять)\~років.\~Останній платіж\~за кредитним\~договором було\~здійснено позичальником\~19.12.2008\~року. У зв`язку з порушенням боржником виконання зобов`язання за кредитним договором Банк використав право достроково вимагати з позичальника повернення заборгованості за кредитним договором, шляхом направлення [PERSON] досудову вимогу від 31.05.2011 р. про повернення суми кредиту на протязі 30 днів. Враховуючи те, що позичальником у наданий строк вимога не була виконана, через 30 днів, тобто 30.06.2011 року, настав строк виконання основного зобов`язання в повному обсязі. Вказані обставини встановлені рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 23.11.2020 року, а тому не підлягають доказуванню. Таким чином, після зміни строку виконання основного зобов`язання, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти та пеню за кредитом припинилося. Позивачем заявлені вимоги про стягнення з відповідача платежів, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України за період з 16.01.2013 року по 13.05.2022 року. За таких обставин, перебіг п`ятирічного строку для звернення АТ КБ «ПриватБанк» до суду за захистом своїх прав розпочався 01.07.2011 року та закінчився 01.07.2016 року. Проте, Банк звернувся до суду з позовними вимогами лише 08.06.2022 р., тобто з пропуском строків позовної давності. Разом із зазначеним відзивом, представником відповідача [PERSON] також було подано до канцелярії суду клопотання про застосування строків позовної давності. Зміст відповіді на відзив на позов. 15.08.2022 року до канцелярії суду від представника позивача [PERSON] надійшла відповідь на відзив та на заяву представника відповідача про застосування строків позовної давності, у якій зазначила, що 16.04.2008 року між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № OD27A800000057 на термін до 15.04.2013 року. На виконання положень ЗУ «Про захист прав споживачів» банком надано всю необхідну інформацію в письмовому вигляді, результатом чого є підписання кредитного договору. Враховуючи, що законом не встановлено обов`язку кредитора на відібрання підпису позичальника під наданою інформацією, доказом наявності факту виконання вимог ЗУ «Про захист прав споживачів» є положення ч.2 ст.638, ч.2 ст.642 ЦК України, тобто фактичне прийняття пропозиції до укладення договору дією. Тобто кредитний договір укладений відповідно до норм чинного законодавства та є чинним. Крім того зазначила, що у п.15.1 кредитного договору обумовлено, що договір діє з моменту його підписання сторонами і до повного виконання зобов`язань сторонами, тобто термін дії договору обумовлений моментом повного виконання зобов`язань. У зв`язку з чим, обставини, на які відповідач посилається, не відповідають дійсності, а строк позовної давності позивачем дотримано при зверненні до суду. У порушення вимог ст.526 ЦК України відповідач належним чином свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, тому просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. ІІ. Клопотання та інші процесуальні рішення у справі. Ухвалою судді Суворовського районного суду м. Одеси від 29.06.2022 року прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі. Ухвалою суду від 14 червня 2023 року: витребувано у Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» наступну інформацію та документи: - чи зверталося Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» до органів державної виконавчої служби/приватних виконавців з заявами про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа виданого на виконання заочного рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 04.03.2013 року по справі №202/18869/13-ц, з наданням відповідних доказів на підтвердження вказаного; - надати інформацію щодо того, коли було вилучено у [PERSON] автомобіль Lexus, модель: ЕS 300, рік випуску: 1999, тип ТЗ: легковий автомобіль, № кузова/шасі: [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , та на якій підставі, з наданням доказів на підтвердження вказаного; - надати Інформацію щодо того, які дії та заходи вживалися Акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» для реалізації автомобіля Lexus, модель: ЕS 300, рік випуску: 1999, тип ТЗ: легковий автомобіль, № кузова/шасі: [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , з наданням доказів на підтвердження вказаного; - надати інформації щодо місцезнаходження предмету застави: автомобіля Lexus, модель; ЕS 300, рік випуску: 1999, тип ІЗ: легковий автомобіль, № кузова/шасі: [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , з наданням доказів на підтвердження вказаного. ІІІ. Позиції сторін. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не з`явився, був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи належним чином, в матеріалах справи міститься заява представника позивача про підтримання позовних вимог, в якій він просив розглядати справу за його відсутності. [PERSON] та його представник адвокат Попова О.А. в судове засідання не з`явилися, остання звернулася до суду зі заявою про розгляд справи за її та відповідача відсутності, просила відмовити у задоволенні позову. З`явившись на попередні судові засідання, представник позивача [PERSON] підтримав заявлений позов у повному обсязі, надав пояснення аналогічні викладеним у позові. Зазначив, що Банк не зміг реалізувати автомобіль Доманського ( [PERSON] ), наразі автомобіль на СЕТАМ, стоїть на штраф майданчику, вже мабуть у поганому стані. 10.12.2014 року державним виконавцем була винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачеві. У подальшому, Банк не мав інструменту для реалізації автомобіля. Також, Банку перешкоджали у зверненні стягнення на майно наявні арешти на автомобілі та обставини перебування його у розшуку. З огляду на викладене, захист порушених прав Банка можливий шляхом задоволення даного позову. З`явившись на попередні судові засідання, представник відповідача адвокат Попова О.А. просила відмовити у задоволенні позову, надала пояснення аналогічні викладеним у відзиві на позов. Додатково зауважила на наступному: 1) основне зобов`язання трансформувалося у натуральне, оскільки відмовлено у стягненні основної суми боргу, тому неможливе нарахування 3% річних; 2) безпідставно 3% річних нараховані на тіло кредиту в доларах, оскільки сума кредиту в рішенні суду про звернення стягнення визначена у гривні; 3) Банк забрав автомобіль Lexus, модель: ЕS 300, рік випуску: 1999, тип ТЗ: легковий автомобіль, № кузова/шасі: [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] у [PERSON] ще у 2010 році, та зі своєї вини за весь цей час не реалізував автомобіль; 4) позивачем пропущено строк позовної давності звернення до суду із позовом. Згідно з вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. ІV. Фактичні обставини встановлені судом. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо аргументів наведених учасниками справи. Дослідивши матеріали справи, вислухавши представників сторін, суд вважає що позов не підлягає задоволенню, з таких підстав. Суд установив, що 16.04.2008р. між Банком та [PERSON] був укладений кредитно - заставний договір №OD27A800000057, за умовами якого Банк зобов`язався надати [PERSON] кредитні грошові кошти в сумі 23941,00 дол. США на споживчі цілі. Останній, в свою чергу, зобов`язався прийняти, належним чином використати та повернути кредит і сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 12,0 % річних в строк до 15.04.2013р. Предметом застави за вказаним договором був визначений транспортний засіб марки Lexus ES, 1999 року випуску, р/н [NUMBER] , який належить на праві власності [PERSON] . Також, п.14.11 договору сторони встановили строк позовної давності за вимогами про стягнення кредиту, винагороди та процентів за користування кредитом, неустойки тривалістю у 5 (п`ять) років. З метою належного виконання кредитних зобов`язань, які виникли у [PERSON] , між Банком та [PERSON] 16.04.2008р. було укладено договори поруки, за умовами якого [PERSON] прийняв на себе зобов`язання відповідати, як поручитель, по кредитним зобов`язанням прийнятим [PERSON] . Зазначеним договором була встановлена солідарна відповідальність боржника і поручителя перед кредитором, що відповідає вимогам ч.2 ст. 554 ЦК України (п.4 договору). Згідно п.12 договору порука припиняється за збігом 5 (п`яти) років. 31 травня 2011 року Банк звернувся до [PERSON] з вимогою достроково повернути усю заборгованість за кредитом, у зв`язку із порушенням строків повернення кредитної заборгованості та сплати процентів, пені, комісії - у строк 30 календарних днів з дати одержання повідомлення, погасити прострочену заборгованість. Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 04 березня 2013р. (справа №202/18869/13-ц) були задоволені позовні вимоги ПАТ КБ «Приват Банк» до [PERSON] , та в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №OD27A800000057 від 16.04.2008р. в сумі 595 868,40 грн. було звернено стягнення на предмет застави: транспортний засіб марки Lexus ES, 1999 року випуску, р/н [NUMBER] , шляхом опису та передачі зазначеного автомобіля ПАТ КБ «Приватбанк» з правом його продажу ПАТ КБ «Приватбанк» з укладанням від імені [PERSON] договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою покупцем, із зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України, а також наданням ПАТ КБ «Приватбанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. У 2016 році Позивач звернувся до суду з позовними вимогами про стягнення заборгованості за кредитним договором № OD27A800000057 від 16.04.2008 року, які під час розгляду справи були зменшені, та в остаточній редакції яких позивач просив стягнути з позичальника та поручителя в солідарному порядку заборгованість за кредитним договором (тілом кредиту) в розмірі 22 303,61 дол. США, заборгованість по процентам за користування кредитом в розмірі 6171,29 дол. США, за період з 23.12.2008 року по 26.09.2018 року. Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 23.11.2020 року по справі №523/11446/16-ц в задоволенні позовних вимог публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором було відмовлено в повному обсязі, у зв`язку з пропуском строків позовної давності. Рішення суду набрало законної сили. У вказаному рішенні відзначено, що Банком був пропущений строк позовної давності на звернення до суду з позовними вимогами пред`явленими до [PERSON] в частині: - стягнення суми по тілу кредиту та процентам за період з 23.12.2008р. по 01.07.2011р.; - стягнення процентів за користування кредитом за період з 02.07.2011р. по 26.09.2018р.; - п`ятирічний строк повернення кредиту як основним боржником, так і поручителем, розпочався з 01.07.2011р. та закінчився 01.07.2016р. У вказаній справі, АТ КБ «ПриватБанк» просить стягнути з Відповідача 3 % річних від суми простроченої заборгованості за тілом кредиту за період з 16.01.2013 року по 13.05.2022 рік. Суд виходить із того, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Про це нам вказує частина 2 статті 625 ЦК України. Суми, які кредитор може стягнути з боржника, відповідно до ст. 625 ЦК України, носять компенсаторний характер, а право на їх стягнення з`являється у кредитора після прострочення боржника, тобто у разі неправомірного користування боржником грошовими коштами кредитора. Разом із тим, тлумачення частини першої статті 509, частини першої статті 267, статті 625 ЦК України свідчить, що: -\~натуральним є зобов`язання, вимога в якому не може бути захищена в судовому (примусовому) порядку,\~але добровільне виконання якої не є безпідставно набути майном; - конструкція статті 625 ЦК України щодо нарахування 3 % річних та інфляційних втрат розрахована на її застосування до такого грошового зобов`язання, вимога в якому може бути захищена в судовому (примусовому) порядку; - кредитор в натуральному зобов`язанні не має права на нарахування 3 % річних та інфляційних втрат, оскільки вимога в такому зобов`язанні не може бути захищена в судовому (примусовому) порядку. Така позиція суду відповідає правовим висновкам Верховного Суду, викладеним у Постанові КЦС ВС від 05.07.2023 у справі №\~686/13080/20, які враховуються судом в силу ч.4 ст. 263 ЦПК України. Також, у постанові від 23 жовтня 2021 року у справі № 545/746/20 Верховний Суд зазначив, що спірні правовідносини сторін після відмови у задоволенні позову банку про стягнення заборгованості за кредитним договором у зв`язку зі спливом позовної давності не припиняються, а трансформуються в натуральне зобов`язання. Натуральним є зобов`язання, вимога в якому не може бути захищена в судовому (примусовому) порядку,\~але отримане в результаті добровільного виконання не є безпідставно набутим майном (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 року у справі № 757/44680/15-ц). З огляду на викладене, у даному випадку суд вважає що АТ КБ «ПриватБанк» є кредитором у натуральному зобов`язанні Доманського ( [PERSON] ), оскільки рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 23.11.2020 року по справі №523/11446/16-ц відмовлено у стягненні суми по тілу кредиту та процентам, з підстав пропуску строку позовної давності, а тому не має права на нарахування 3 % річних, оскільки вимога в такому зобов`язанні не може бути захищена в судовому (примусовому) порядку. Такий висновок суду також узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 26 жовтня 2022 року у справі № 752/10864/19 (провадження № 61-17278св21), який враховується судом в силу ч.4 ст. 263 ЦПК України. Одночасно, суд зазначає, що трансформація зобов`язання у натуральне не є підставою для припинення застави (іпотеки). Така позиція суду узгоджується із правовими висновками Верхового Суду, викладеними у постанові КЦС\~ВС від\~27.07.2021\~у справі\~№545/747/20 та постанові КЦС ВС від 08.11.2023 у справі №\~359/10612/19. Як вже зазначалось раніше, заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 04 березня 2013р. (справа №202/18869/13-ц) були задоволені позовні вимоги ПАТ КБ «Приват Банк» до [PERSON] , та в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №OD27A800000057 від 16.04.2008р. в сумі 595 868,40 грн. було звернено стягнення на предмет застави: транспортний засіб марки Lexus ES, 1999 року випуску, р/н [NUMBER] , шляхом опису та передачі зазначеного автомобіля ПАТ КБ «Приватбанк» з правом його продажу ПАТ КБ «Приватбанк» з укладанням від імені [PERSON] договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою покупцем, із зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України, а також наданням ПАТ КБ «Приватбанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. За інформацією наданою Банком (позивачем) листом від 26.06.2023 року № 4982664-ВБ: - 30.01.2013 року виконавчий лист №2/202/1257/2013 Індустріального районного суду Дніпропетровської області було пред`явлено до Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції; - 26.07.2013 року було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження; - 30.09.2013 року була винесена постанова про зупинення виконавчого провадження. На протязі року із ДАІ ГУМВС до відділу не надійшла інформація щодо затримання вказаного транспортного засобу; - 10.12.2014 року була винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачеві; - транспортний засіб марки Lexus ES, 1999 року випуску, р/н [NUMBER] перебуває на штраф майданчику; - 27.07.2021 майданчик переїхав на СЕТАМ; - 23.02.2023 авто на СЕТАМ м. Одеса переведено на 6 статус для відображення в виборці з конфіскатом; Згідно розширеного витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 15.12.2022, № витягу 81681544: - 23.11.2011 року зареєстровано звернення стягнення на транспортний засіб марки Lexus ES, 1999 року випуску, р/н [NUMBER] ; боржник: [PERSON] ; обтяжувач: ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК». У судовому засіданні представник [PERSON] адвокат Попова О.А. зазначила, що автомобіль Lexus ES, 1999 року випуску, р/н [NUMBER] переданий Банку ще у 2010 році, в підтвердження чого надала Талон - повідомлення №1383 від 28.07.2010 року. З того періоду автомобіль у фактичному користуванні [PERSON] ( [PERSON] ) не перебуває. Тому, [PERSON] ( [PERSON] ) вважав, що він нічого не винен Банку, оскільки за рахунок автомобіля було погашено кредитні зобов`язання. Представник позивача АТ КБ «Приватбанк» у судовому засіданні зазначив, що за наявною у нього інформацією, автомобіль Lexus ES, 1999 року випуску р/н [NUMBER] дійсно перебуває на штраф майданчику, з якого періоду йому невідомо, однак за весь цей час Банк не міг звернути на нього стягнення, оскільки на автомобілі існували арешти, авто було у розшуку. Суд критично відносить до доводів представника позивача щодо наявності перешкод у зверненні стягнення та реалізації предмета застави - автомобіля Lexus ES, 1999 року випуску, р/н [NUMBER] , оскільки ще у 2015 році, за рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 20.11.2015 по справі №\~522/18482/15-ц: -звільнено з-під арешту, накладеного 12.05.2010 року Першим Суворовським ВДВС Одеського міського управління юстиції, автомобіль Lexus, модель ES 300, 1999 рік випуску, тип ТЗ: легковий авто, № кузова/шасі [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , що належить на праві власності [PERSON] ( [ADDRESS] , ІПН [NUMBER] ); -припинено розшук автомобіля Lexus, модель ES 300, 1999 рік випуску, тип ТЗ: легковий авто, № кузова/шасі [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , що належить на праві власності [PERSON] ( [ADDRESS] , ІПН [NUMBER] ), який було оголошено 20.05.2010 року Першим Суворовським ВДВС Одеського міського управління юстиції; -звільнено з-під арешту, накладеного 31.07.2013 року Першим Суворовським ВДВС Одеського міського управління юстиції автомобіль Lexus, модель ES 300, 1999 рік випуску, тип ТЗ: легковий авто, № кузова/шасі [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , що належить на праві власності [PERSON] ( [ADDRESS] , ІПН [NUMBER] ). -припинено розшук автомобіля Lexus, модель ES 300, 1999 рік випуску, тип ТЗ: легковий авто, № кузова/шасі [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , що належить на праві власності [PERSON] ( [ADDRESS] , ІПН [NUMBER] ), який був оголошений 04.11.2013 року Підрозділом примусового виконання рішень ВДВС ГУЮ в Одеській області. Тобто, ще у 2015 році всі арешти накладені на автомобіль Lexus, модель ES 300, 1999 рік випуску, тип ТЗ: легковий авто, № кузова/шасі [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] були зняті у судовому порядку. Одночасно суд враховує, що з 2014, після повернення виконавчого листа №2/202/1257/2013 Індустріального районного суду Дніпропетровської області стягувачу, Банк так повторно і не пред`явив виконавчий лист до виконання. Згідно ст. 3 Цивільного кодексу України, загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема: - справедливість, добросовісність та розумність. Згідно ч.3 ст. 13 Цивільного кодексу України, не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. З огляду на викладене, суд вбачає в діях АТ КБ «Приватбанк» зловживання правами, оскільки якщо би Банк у розумні строки займався виконанням рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 04 березня 2013р. (справа №202/18869/13-ц), зокрема контролював виконання виконавчого листа №2/202/1257/2013 Індустріального районного суду Дніпропетровської області, враховуючи що транспортний засіб - Lexus ES, 1999 року випуску, р/н [NUMBER] тривалий період часу перебуває на штраф майданчику, і Банку ця інформація відома, то і не сталося би прострочення виконання зобов`язання. За таких обставин, суд доходить висновку про відмову позивачеві у задоволені позову. Судові витрати у вигляді судового збору відшкодуванню не підлягають.

Outcome: dismissed