Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-19 00:00:00

12 травня 2023 року до Ленінського районного суду м.Харкова надійшла позовна заява представника КП «Харківські теплові мережі» Карачевцева В.Є., який діє на підставі довіреності, до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якій він просить стягнути з відповідача на користь позивача вартість безпідставно спожитої теплової енергії за індивідуальним договором за період з 01.10.2019 по 30.11.2021 у розмірі 116\~818,17 грн., вартість спожитої теплової енергії за індивідуальним договором за період з 01.12.2021 по 01.03.2023 у розмірі 70\~137,56 грн., абонентську плату 176,40 грн., вартість технічного обслуговування внутришньобудинкових систем теплопостачання у розмірі 1\~492,84 грн. та покласти судові витрати на відповідача. Позов обґрунтований\~тим,\~що відповідачу [PERSON] на праві власності згідно інформаційних довідок з Державного реєстру речових грав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, належать наступні житлові приміщення, а саме: - інформаційна довідка №\~57668939\~від 19.04.2016\~року - квартира [ADDRESS] , загальною площею 30,6 кв.м.; - інформаційна довідка №\~57673609\~від 19.04.2016\~року - квартира [ADDRESS] , загальною площею 15,3 кв.м., - інформаційна довідка №57681176\~від 19.04.2016\~року - квартира [ADDRESS] , загальною площею 16,6 кв.м.; - інформаційна довідка № 57686035\~від 19.04.2016\~року - квартира [ADDRESS] , загальною площею 15,9 кв.м.; - інформаційна довідка №57688770\~від 19.04.2016\~року - квартира [ADDRESS] , загальною площею 27,7 кв.м.; - інформаційна довідка №\~57691768\~від 19.04.2016\~року - квартира [ADDRESS] , загальною площею 18,3 кв.м.; - інформаційна довідка № 57695439\~від 19.04.2016\~року - квартира N№71 загальною площею 16,2 кв.м.; - інформаційна довідка № 57699807\~від 19.04.2016\~року - квартира [ADDRESS] , загальною площею 21,2 кв.м.; - інформаційна довідка №\~57704757\~від 19.04.2016\~року - квартира [ADDRESS] , загальною площею 19,6 кв.м.; - інформаційна довідка № 57706565\~від 19.04.2016\~року - квартира [ADDRESS] , загальною площею 18,8 кв.м. Місце загального користування квартир № 65 -74 - коридор 27,6 кв.м., згідно декларації про готовність об?єкта до експлуатації № ХК 142151200235 від 05.05.2015\~року. Призначення квартир - жилі квартири в житловому будинку [ADDRESS] , загальною площею 227,8 кв.м. [PERSON] користується тепловою енергією без договору (період з 01.10.2019\~по 30.11.2021) по о/рахунку 17700-9371 ФО [PERSON] , в порушення вимог Закону України «Про теплопостачання», Відповідачем договір неукладений. На підставі частини 5 статті 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня\~2019\~р. № 830 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 8 вересня\~2021\~р. V 1022) та Правил надання послуги з постачання гарячої води, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня\~2019\~р. №\~1182\~(в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 8 вересня\~2021\~р. N 1023), на офіційному сайті КП «Харківські теплові мережі»\~www.hts.kharkov.ua\~в мережі Інтернет було розміщено 31.10.2021\~індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії. Зазначений договір є публічним договором приєднання, який набрав чинності з 01 грудня\~2021\~року. Даний договір укладався сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України Таким чином, з 01.12.2021\~по житловим приміщенням, а саме квартирам [ADDRESS] , шо знаходяться в будинку [ADDRESS] з фізичною особою [PERSON] укладений індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії. Проведення нарахувань виконуються згідно з Правилами надання послуги з постачання теплової енергії, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019\~№ 830 та Методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих в будівлі комунальних послуг, затвердженою наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22.11.2018\~№ 315. Згідно положень ст. 24 Закону України "Про теплопостачання" до основних обов?язків споживача теплової енергії відноситься своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії. 23.06.2022р. представниками КП «Харківські теплові мережі» складений акт обстеження системи теплоспоживання об?єкта № 177/2253\~та акт 177/2254\~(відповідно до п.35 Правил), згідня якого система теплопостачання Відповідача [PERSON] єдина із системою теплопостачання житлового будинку. Дані житлові приміщення розташовані в тепловому контурі житлового будинку загальними внутрішньо будинковими комунікаціями. КП «Харківські теплові мережі» провели нарахування безпідставно спожитої теплової енергії по особовому рахунку [NUMBER] за період з 01.10.2019 р. по 30.11.2021\~р. у розмірі\~116 818,17 грн. У зв`язку з тим, що приміщення відповідача не обладнано окремим тепловим вводом, КП «Харківські теплові мережі" не мають технічної можливості здійснити їх відключення. Факт споживання відповідачем теплової енергії на потреби опалення приміщень підтверджується актами про підключення та відключення опалення на початку та прикінці опалюваного сезону до житлових будівель в цілому. Вищезазначені акти на підключення та відключення опалення підписані та скріплені печатками уповноважених представників КП «Харківські еплові мережі» та балансоутримувача будинку. Щодо користування тепловою енергією за договором (період 01.12.2021-01.03.2023) по о/рахунку 7701-9371\~ФО [PERSON] , то відповідно до п.34 Договору, споживач здійснює оплату за спожиту послугу за цим договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати. Відповідачу направлялися рахунки-фактури за спожиту теплову енергію. Станом на 01.03.2023 заборгованість за індивідуальним договром про надання послуги з постачання теплової енергії складає 70 137,56 грн, яка утворилась за період з 01.12.2021\~року по 01.03.2023\~року. Абонентська плата нараховується щомісячно, у фіксованому розмірі, з розрахунку на один особовий рахунок з моменту укладання індивідуальних договорів, якщо рішенням органів місцевого самоврядування не зазначене інше. Відповідачу направлялися рахунки-фактури за абонентську плату. Станом на 01.03.2023\~абонентська плата за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії складає 176,40 грн., яка утворилась за період з 01.12.2021\~по 01.03.2023 року (розрахунок проведений без урахування витрат по обслуговуванню вузлів комерційного обліку). Станом на 01.03.2023\~року вартість технічного обслуговування внутрішньо будинкових систем теплопостачання складає 1 492,84 грн. за період з 01.07.2022\~року по 01.03.2023\~року. Таким чином, загальна сума, що підлягає стягненню з відповідача складає\~188 624,97 грн., з яких: 70 137,56 грн. (вартість спожитої теплової енергії за індивідуальним договором) +176,40 грн (абонентська плата) + 1492,84 грн (вартість технічного обслуговування внутришньобудинкових систем теплопостачання) + 116 818,17 грн (вартість спожитої теплової енергії на потреби опалення без укладання договору). Ухвалою суду від 15.05.2023 позовну заяву прийнято до провадження судді, визначено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с.97). 26.06.2023 від представника відповідача [PERSON] адвоката Трушкевич В.В., яка діє на підставі ордеру про надання правової допомоги, надійшов суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, застосувати строки позовної давності до вимог, судові витрати покласти на позивача. Відзив обґрунтований тим, що нарахування за користування тепловою енергією нараховано на нежитлові приміщення, розташовані за адресою: [ADDRESS] , не відповідає дійсності, так як вони відносяться до житлового фонду. По-друге, вказані приміщення не обладнані опаленням, про що надано відповідні документи. Наданий позивачем розрахунок не містить інформації про джерело та підстави використання тих чи інших тарифів, обсяг та вид спожитих послуг тощо. Згідно довідки про готовність об`єкта до експлуатації від 05.05.2015, в квартирах [ADDRESS] гаряче водопостачання та централізоване опалення відсутнє, квартири обладнані індивідуальними опалювальними установками - електричними конвекторами марки Atlantic. Представником позивача не надано доказів на підтвердження заявлених ним позовних вимог, що ним за період з 01.12.2021\~по 01.03.2023 року надавались послуги з постачання теплової енергії, та само по собі отримання таких послуг відповідачем. Теплова енергія, що надійшла до буд. [ADDRESS] , за період з 01.12.2021 по 01.03.2023 та була зафіксована будинковим вузлом комерційного обліку, була розподілена між приміщеннями будинку, підключеними до центральної системи опалення. Відповідачу ця кількість теплової енергії не була розподілена, оскільки відповідач не під`єднаний до системи центрального опалення. Позивачем не надано детального помісячного розрахунку як визначалась вартість спожитої теплової енергії. Отже, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження обсягу спожитого тепла та методики, за якою було здійснено нарахування, що унеможливлює здійснити перевірку наданого розрахунку заборгованості. Факт постачання позивачем теплової енергії до спірних нежитлових приміщень не підтверджується актами про підключення опалення на початку опалювальних сезонів та актами про відключення опалення наприкінці опалювальних сезонів (а.с.127-191). 03.07.2023 представник позивача направив суду відповідь на відзив, відповідно до якої він просить\~суд задовольнити\~позовні вимоги,\~та вважає\~їх обґрунтованими,\~законними та\~такими,\~що підлягають\~задоволенню. КП «Харківські теплові мережі» не визнає наведені відповідачем у відзиві заперечення на позовні вимоги підприємства з наступних підстав. По-перше, сама по собі заява про застосування строку позовнлої давності свідчить про визнання відповідачем порушеного права Позивача. По-друге, Постановою КМУ від 11.03.2020\~ № 211 «Про запобігання поширення на території України гострої респіраторної хвороби COVID- 19, спричиненої короноварісом у період з 12.03.2020\~року до 22.05.2020\~року» був встановлена карантин на всій території України, який подовжувався до 30 червня\~2023\~року. Законом України « Про внесення змін» деяких законодавчих актів України», спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв?язку з поширенням короновірусної хвору від 30.03.\~2020\~року № 540-1Х внесено зміни до законодавчих актів, зокрема розлі «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено пунктом 12 такого змісту: «12. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, з метою запобігання поширенню короновірусної хвороби COVID-19, строки, визначені статями 257,258,362,559,681,728,786,1293\~цього Кодексу, продовжуються на строк дії цього карантину». Таким чином, враховуючи те, що на всій території України запроваджено карантин з 12 березня\~2020\~року до 30 червня\~2023\~року, та те, що під час дії карантину строки, визначені ст. 257 Цивільного кодексу України, продовжуються на строк дії такого карантину, період заборгованості з 12.03.2017\~року по 30.06.2023\~року не входить в строки позовної давності. Зауваження представника Відповідача про те, що починаючи з\~2015 Відповідач користувався нежитловими приміщеннями 1-го поверху загальною площеню 229, 1 кв.м, розташованими за адресою: [ADDRESS] , на підставі Договору оренди від 22.05.2013 за № 5192, в яких опалення нібито не має, спростовується наявністю записів у технічних паспортах від 25.05.2015 на квартири [ADDRESS] , в яких зазначено, що \~будинок обладнаний опаленням, яке є централізованим. В матеріалах страви є розрахунок теплового навантаження на опалення від 20 липня\~2022\~року ВКТ/62, в якому проведено розрахунок теплового навантаження на квартири з урахуванням середньостатистичної температури повітря та температури внутрішнього повітря. КП «Харківські теплові мережі не визнає наведені Відповідачем у відзиві заперечення на позовні вимоги підприємства (а.с.193-197). 01 серпня 2023 від представника позивача до суду надійшли додаткові пояснення, відповідно яких просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. В своїх поясненнях посилається на декларацію про готовність об`єкта до експлуатації від 25.05.2015, відповідно до якої будинок [ADDRESS] обладнано опаленням. Крім того вказує, що відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання, на які посилається відповідач, не є підставою для звільнення мешканців від оплати згідно Правил надання послуг з постачання теплової енергії від 21.08.2019 № 830 (а.с.220-223). Під час розгляду справи встановлено, що майно, за адресою якого існує заборгованість за послуги опалення та гарячого водопостачання ( [ADDRESS] ), належить на праві власності [PERSON] та відноситься до житлового фонду. Але, позивачем в позовній заяві вказано, що квартири [ADDRESS] - є нежитловими приміщеннями, відповідно надано докази, які мають відношення до нежитлового фонду, в т.ч. і розрахунки, декларацію про готовність об`єкта до експлуатації тощо. Відповідачем надано суду докази, які потребують додаткової перевірки. Ухвалою суду від 03.08.2023 вищевказану цивільну справу визначено розглядати в порядку загального позовного провадження (а.с.228). 19.12.2023 представник відповідача направила до суду заперечення на розрахунок донарахувань по житловим приміщенням по опаленню та абонплаті», відповідно до яких вказала, що в розрахунку не зазначено, що він складений саме для квартир [ADDRESS] . Таким чином, він не може бути використаний як доказ наявності будь-якої заборгованості відповідача перед позивачем. Також неможливо встановити, хто, коли та за яких обставин склав цей розрахунок, чи має право особа, яка підписала цей розрахунок, здійснювати відповідні «донарахування» та підписувати будь-які документи. Цей розрахунок також не містить інформацію про юридичну особу, від імені якої він складений та яка є постачальником тих чи інших послуг. Отже цей розрахунок не містить жодної інформації про наявність будь-якої заборгованості відповідача перед позивачем. Щодо зазначеного особового рахунку\~ [NUMBER] ,\~ звертає увагу суду, що жодних особових рахунків у позивача відповідач не має, оскільки квартири [ADDRESS] , мають ізольований вхід, не обладнані жодними централізованими опалювальними приладами, у квартирах встановлене індивідуальне електричне опалення, що підтверджується копією Декларації про готовність об?єкта до експлуатації від 05.05.2015\~№ ХК 142151200285, оригінал якої був наданий Суду для огляду, а також фото доказами, долученими до матеріалів справи. Позивач жодного разу не повідомляв відповідача про відкриття останньому будь-яких особових рахунків або про необхідність відкриття таких. Крім того, у позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача заборгованість на підставі нарахувань безпідставно спожитої теплової енергії по особовому рахунку 1770-9371\~за період з 01.10.2019\~по 30.11.2021, а наданий «розрахунок» здійснений по особовому рахунку\~ [NUMBER] ; в позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача заборгованість по особовому рахунку [NUMBER] за період 01.12.2021 по 01.03.2023, а наданий «розрахунок» здійснений по особовому рахунку\~ [NUMBER] . Таким чином, предмет позовної заяви та наданий розрахунок донарахувань не відповідають один одному. До того ж, у розрахунку донарахувань у колонці «нараховано» за весь розрахунковий період зазначено «0.00000» Гкал та «0.00» - сума, грн., однак у колонці «До перерахунку» уже містяться нараховані суми. Крім того, «розрахунок» позивача не містить розрахунку витрат за обсяг теплової енергії, витрачений на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень та на функціонування внутрішньобудинкових систем опалення будинку за період, зазначений у розрахунку - 10.19 - 08.22, тому така сума не може бути стягнута з відповідача. Згідно з п. 19 Правил комерційний облік послуги здійснюється вузлом (вузлами) комерційного обліку, що забезпечує (забезпечують) загальний облік споживання послуги у будівлі, її частині (під?їзді), обладнаній окремим інженерним вводом, згідно з показаннями його (їх) засобів вимірювальної техніки. Якщо будівлю (будинок) оснащено двома та більше вузлами комерційного обліку послуги відповідно до вимог Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», то визначення обсягу спожитої послуги та її розподіл здійснюються за сумою показань всіх вузлів комерційного обліку послуги у будівлі (будинку). За рішенням співвласників багатоквартирного будинку розподіл здійснюється для кожної окремої частини будинку, обладнаної вузлом комерційного обліку послуги. Натомість, у наданому розрахунку позивача за період 10.19 - 25.01.2022\~зазначено, що розрахунок проведений розрахунковим шляхом, а не відповідно до даних прилад обліку, а за період лютий - квітень\~2022\~року - по приладу обліку, однак не зазначено, дані якого приладу обліку взяті для розрахунку, оскільки квартири відповідача [ADDRESS] , мали ізольований вхід, окремий від решти під?їздів (що також зазначив позивач у позовній заяві), квартири вхід до квартир, яким користується відповідач та до якого має доступ, не обладнані жодними вузлами комерційного обліку, централізованими опалювальними приладами, у квартирах встановлене індивідуальне електричне опалення. Так як в даних квартирах не здійснюється централізоване теплопостачання, відсутня можливість будь-яким чином здійснити комерційний облік послуг позивача, а відповідно і здійснити вимір спожитих послуг. Відсутність вузлів комерційного обліку, якими можна підрахувати послуги позивача з постачання теплової енергії до приміщень відповідача підтверджується також відомостями обліку споживання теплової енергії на тепловому пункті ж.б. пров. Верхівський, 7, наданими позивачем разом із позовною заявою. У цих відомостях зазначено, що тепловий пункт обліку встановлений на кв. [ADDRESS] . Таким чином, дані вузла комерційного обліку послуги позивача поширюються тільки на кв. [ADDRESS] , у той час як відповідачу на праві власності належать квартири [ADDRESS] - 74. Крім того, відповідно до п. 24 Правил розподіл між споживачами обсягу спожитої у будівлі послуги здійснюється з урахуванням показань вузлів розподільного обліку/ приладів-розподілювачів теплової енергії, а у разі їх відсутності - пропорційно опалюваній площі (об?єму) приміщення споживача відповідно до Методики розподілу. У розрахунку позивача за період 10.19 - 25.01.2022\~зазначено, що він здійснений розрахунковим шляхом, а не з урахуванням показань вузлів розподільного обліку/ приладів-розподілювачів теплової енергії, однак неможливо встановити, яку опалювальну площу (об?єм) приміщень відповідача взяв за основу розрахунку позивач для підрахування пропорційності площі таких приміщень загальній площі будівлі, оскільки до приміщень, які належать відповідачу на праві приватної власності, не здійснюється централізованого теплопостачання. Однак «розрахунок» позивача не містить деталізації інформації щодо структури плати: про розмір нарахованої плати за послуги з постачання теплової енергії, плати за абонентське обслуговування (крім періоду 04.22 - 08.22, за який усі споживачі були звільнення від оплати на підставі рішення Харківської міської ради № 219 від 09.08.2022, копія міститься в матеріалах справи), плати за технічне обслуговування та поточний ремонт внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку. У матеріалах справи відсутні рахунки позивача за період з жовтня\~2019\~року до червня\~2022\~року. До того ж, у рахунку позивача від 28.02.2023, позивач зазначив, що «сальдо за теплову енергію на 01.02.2023р. складає 61 837,32 грн». Однак у наданому розрахунку станом на 25.01.2022\~позивач розрахував начебто, на його думку, існуючу заборгованість відповідача у розмірі\~140 728,68 грн. Таким чином, розрахунки позивача не відповідають один одному (а.с.258-264). Ухвалою суду від 21.12.2023 закрито підготовче провадження у даній цивільній справі (а.с.267-268). 19\~січня 2024\~від представника\~позивача до\~суду надійшли\~додаткові пояснення,\~однак суд\~не приймає\~їх до\~уваги відповідно\~до ст.199\~ЦПК України,\~так як\~вони направлені суду після закінчення підготовчого провадження. Представник позивача КП «ХТМ» Карачевцев В.Є. в судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просив суд їх задовольнити та стягнути з відповідача [PERSON] вартість безпідставно спожитої теплової енергії за індивідуальним договором за період з 01.10.2019 по 30.11.2021 у розмірі 116\~818,17 грн., вартість спожитої теплової енергії за індивідуальним договором за період з 01.12.2021 по 01.03.2023 у розмірі 70\~137,56 грн., абонентську плату 176,40 грн., вартість технічного обслуговування внутришньобудинкових систем теплопостачання у розмірі 1\~492,84 грн. та покласти судові витрати на відповідача. Представник відповідача адвокат Трушкевич В.В. в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог в повному обсязі з підстав, вказаних у відзиві на позовну заяву та додаткових поясненнях. Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до вимог ч.1\~ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з ч. 1\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що відповідачу [PERSON] на праві власності згідно інформаційних довідок з Державного реєстру речових грав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, належать наступні житлові приміщення, а саме: - інформаційна довідка №\~57668939\~від 19.04.2016\~року - квартира [ADDRESS] , загальною площею 30,6 кв.м.; - інформаційна довідка №\~57673609\~від 19.04.2016\~року - квартира [ADDRESS] , загальною площею 15,3 кв.м., - інформаційна довідка №57681176\~від 19.04.2016\~року - квартира [ADDRESS] , загальною площею 16,6 кв.м.; - інформаційна довідка № 57686035\~від 19.04.2016\~року - квартира [ADDRESS] , загальною площею 15,9 кв.м.; - інформаційна довідка №57688770\~від 19.04.2016\~року - квартира [ADDRESS] , загальною площею 27,7 кв.м.; - інформаційна довідка №\~57691768\~від 19.04.2016\~року - квартира [ADDRESS] , загальною площею 18,3 кв.м.; - інформаційна довідка № 57695439\~від 19.04.2016\~року - квартира N№71 загальною площею 16,2 кв.м.; - інформаційна довідка № 57699807\~від 19.04.2016\~року - квартира [ADDRESS] , загальною площею 21,2 кв.м.; - інформаційна довідка №\~57704757\~від 19.04.2016\~року - квартира [ADDRESS] , загальною площею 19,6 кв.м.; - інформаційна довідка № 57706565\~від 19.04.2016\~року - квартира [ADDRESS] , загальною площею 18,8 кв.м. (а.с.20-49). Згідно копії довідки КП «Жилкомсервіс» № 12058/2/0705 від 17.04.2020 в господарчому віданні КП «Жилкомсервіс» згідно Розпорядження Управління комунального майна і приватизації ХМР № 1288 від 28.02.2007 перебуває житловий будинок [ADDRESS] з наступними характеристиками: кількість поверхів -5, кількість під`їздів 4, на житлові приміщення квартир [ADDRESS] , розташованих на 1 поверсі, особові рахунки не відкривалися, на балансі КП «Жилкомсервіс» дані квартири не перебувають (а.с.50). Відповідно копії довідки КП «Жилкомсервіс» № 15226/2/0705 від 06.09.2019, житлові квартири [ADDRESS] , розташовані на 1 поверсі, на балансі КП «Жилкомсервіс» не перебувають (а.с.52). Актом КП «Жилкомсервіс» від 06.09.2019 встановлено, що загальна площа 1 поверху власник [PERSON] 227,8 м.2, особові рахунки не відкривалися (а.с.53). Згідно довідки КП «ХТМ» № 20/45-69 вів 11.03.2020 житлові квартири [ADDRESS] , з 2015 року переведені у житловий фонд та належать ФО [PERSON] , не перебувають на балансі КП «Жилкомсервіс» (а.с.54, 55). Починаючи з\~22.05.2013\~року відповідач [PERSON] користувався нежитловими приміщеннями 1-го поверху загальною площею 229,1 кв. м., розташованими за адресою [ADDRESS] на підставі Договору оренди нежитлового приміщення (будівлі) № 5192\~від 22.05.2013, укладеного з Харківською міською радою в особі Управління унального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради (а.с.146-149). Відповідно до акту прийому-передачі до орендного користування нежитлових приміщень від 18.12.2013, укладеного відповідачем як фізичною особою-підприємцем і Харківською міською радою, [PERSON] прийняв в орендне користування нежитлові приміщення загальною площею 229,1 кв. м., розташовані за адресою [ADDRESS] . В акті зазначена технічна характеристика приміщень: нежитлові приміщення 1-поверху № 32-:-43 в житловому п`ятиповерховому будинку. Електроосвітлення, постачання та каналізація є. Опалення - немає. Технічний стан приміщень задовільний (а.с.149). Станом на 29.03.2013, коли нежитлові приміщення 1-го поверху загальною площею 229,1 кв.м. розташовані за адресою [ADDRESS] , перебували у власності територіальної громади міста Харкова, теплопостачання до них уже не здійснювалося. Відповідач самостійно не вживав жодних заходів із відключення зазначених нежитлових приміщень від системи централізованого постачання"\~ Відповідно до Паспорту - сертифікату об?єкта оцінки (нерухомості) від 29.03.2013 в параметрах приміщення нежитлових приміщень загальною площею 229,1 кв. м., які розташовані за адресою [ADDRESS] , зазначена відсутність централізованого опалення. У підрозділі 2.2. «Технічна характеристика об?єкта» розділу ІІ «Опис об?єкта оцінки» зазначено, що в приміщеннях всианорвлено такі сантехнічні та електричні пристрої: електроенергія, водопровід, каналізація (а.с.149-166). Таким чином, станом на 29.03.2013\~у нежитлових приміщеннях 1-го поверху № 32-43, [ADDRESS] було відключене централізоване теплопостачання. Опалювальних приладів і входу системи централізованого теплопостачання до приміщень не було. Серед інженерного обладнання приміщень в експлікації до техпаспорту приміщень зазначені виключно водопровід, каналізація та електроенергія. Централізованого індивідуального опалення у приміщеннях встановлено не було (а.с.149-166). Згідно довідки № 2070650 від 24.04.2015, наданої КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» нежитлові приміщення 1-го поверху № 32-43, [ADDRESS] реконструйовано та переведено у житлові приміщення, квартирам надано номери [ADDRESS] (а.с.169). Згідно Декларації про готовність об`єкта до експлуатації від 05.05.2015, зареєстрованій Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції в Харківській області, складеної інженером з технічного нагляду [PERSON] в присутності власника [PERSON] , встановлено, що житлові приміщення № [ADDRESS] , загальною площею 227,8 кв.м, станом на квітень 2015 обладнані індивідуальною опалювальною установкою електричним конвектором марки Atlantic, централізоване опалення відсутнє. Представником відповідача в судовому засіданні надано для огляду оригінал даної Декларації (а.с.170-181). Позивачем також долучена до позовної заяви копія Декларації, але відмінна від оригіналу, в ній міститься зовсім інша інформація, що викликає сумнів у достовірності наданих позивачем даних, а саме: в абзаці "Перелік інженерного обладнання об`єкта" зазначено опалення: централізоване, вид опалення централізоване (а.с.56-58). Суд визнає вказану копію Декларації, наданої позивачем, як неналежний доказ і не приймає її до уваги. Як вбачається з Переліку споживачів, розташованих у житловому будинку за адресою: [ADDRESS] , і підключених до єдиної системи опалення житлового динку, наведеного в Додатку до Акта підключення/відключення споживача № [NUMBER] від 16.10.2019\~р., Додатку до Акта підключення/відключення споживача № [NUMBER] від 08.04.2020\~р., Додатку до Акта підключення/відключення споживача № [NUMBER] від 10.2020\~р., Додатку до Акта підключення/відключення споживача № [NUMBER] від 12.04.2021\~р., Додатку до Акта підключення/відключення споживача № 177/1463\~від 14.10.2021, які разом з вказаними актами позивач долучив до позовної заяви, не заначено відповідача [PERSON] серед споживачів, вказана інша особа та інший особистий рахунок, а ніж той, який позивач зазначив для відповідача в позовній заяві. Тобто, вказані акти підтверджують відсутність факту надання позивачем відповідачу послуг з постачання теплової енергії, як і факту споживання теплової енергії відповідачем (а.с.8-19). Згідно копії актів обстеження системи теплоспоживання об?єкту № 177/2253\~від 23.06.2022, № 177/2254 від 23.06.2022, наданих позивачем в обґрунтування позову, то суд зазначає, що вони складені з порушеннями та не містять в собі обов`язкових даних, а саме: не вказано прізвища ім`я та по батькові споживача, не вказана повна адреса (поверх, № квартир), за якою здійснювалось обстеження; ???відсутні реквізити розпорядження (дата, № тощо), на підставі якого було здійснено обстеження; ???не вказана схема підключення системи теплоспоживання до теплових мереж КП «Харківські теплові мережі»; відсутні прізвища ім`я та по батькові, посади, а також підписи представника КП «Харківські теплові мережі» (позивача), споживача та осіб, які були присутні під час обстеження. Вказані акти не містять у собі жодної інформації про наявність системи централізованого теплопостачання безпосередньо у приміщеннях, які належать відповідачу [PERSON] на праві приватної власності, інформації про те, що система теплопостачання приміщень відповідача єдина з системою теплопостачання житлового будинку вцілому та розташована в тепловому контурі житлового будинку з загальними внутрішньо будинковими комунікаціями (а.с.59-60). З огляду на зазначене, суд визнає вказані акти обстеження системи теплоспоживання об?єкту № 177/2253\~від 23.06.2022, № 177/2254 від 23.06.2022 як неналежні докази і не приймає її до уваги. Позивачем долучено до матеріалів справи розрахунок донарахувань по нежитловим приміщенням по опаленню та абонплаті (а.с.61), які суд також визнає неналежним доказом, так як він не містить даних щодо споживача та даних щодо особового рахунку № [NUMBER] , адреси, по які здійснювалося нарахування, крім того, складений щодо нежитлових приміщень, в той час, як квартири [ADDRESS] є житловими з 2015 року. Щодо зазначеного особового рахунку\~№ [NUMBER] \~необхідно звернути увагу, що жодних особових рахунків відповідач [PERSON] не має, оскільки квартири [ADDRESS] , мають ізольований вхід, не обладнані жодними централізованими опалювальними приладами, у квартирах встановлене індивідуальне електричне опалення. Крім того, позивачем надано також розрахунки нарахувань по житловим квартирам [ADDRESS] , але вже зазначено інший особовий рахунок [NUMBER] (а.с.62, 63). Копії рахунків-фактур також містять різну інформацію щодо особового рахунку № [NUMBER] та № [NUMBER] (а.с.64-82). В судовому засіданні представником позивача не надано належних доказів щодо даних особового рахунку [PERSON] та взагалі коли він відкритий і який номер правильний. Таким чином, предмет позовної заяви та наданий розрахунок донарахувань не відповідають один одному, тому суд визнає вказані розрахунки як неналежні докази. Дослідженні в судовому засіданні відомості обліку споживання теплової енергії по [ADDRESS] від 25.01.2022, суд також визнає неналежними доказами, так як стосуються квартир [ADDRESS] в даному будинку і не мають відношення до відповідача [PERSON] (а.с.83-89). Згідно ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач житлово-комунальних послуг (далі - споживач) - індивідуальний або колективний споживач; індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги; житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Пунктом 2 ч.1 ст.5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: споживачі (індивідуальні та колективні); управитель; виконавці комунальних послуг. Так, за приписами п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач визначений як фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Згідно положення п. 20 ст.1 ЗУ «Про теплопостачання» № 2633-ІV від 02.06.2005 тепловикористальна установка - комплекс обладнання (пристроїв), що використовує теплову енергію (теплоносій) для опалення, вентиляції, гарячого водопостачання, технологічних або комунально-побутових потреб. Відповідно п.30 ст.1 ЗУ «Про теплопостачання» № 2633-ІV від 02.06.2005\~споживач теплової енергії - фізична або юридична особа, яка використовує теплову енергію на підставі договору. Згідно п. 8 ст. 3 Постанови КМУ № 1198 від 03.10.2007 «Про затвердження Правил користування тепловою енергією» система теплоспоживання - комплекс теплоспоживчих установок, з`єднаний із системою теплопостачання, призначений для задоволення потреб споживача відповідно до договору. Відповідно п. 9 ст. 3 Постанови КМУ № 1198 від 03.10.2007 «Про затвердження Правил користування тепловою енергією» споживач теплової енергії - фізична особа, яка є власником будівлі або суб`єктом підприємницької діяльності, чи юридична особа, яка використовує теплову енергію відповідно до договору. Згідно п. 11 ст. 3 Постанови КМУ № 1198 від 03.10.2007 «Про затвердження Правил користування тепловою енергією» тепловикористальне обладнання - комплекс пристроїв, які використовують теплову енергію для опалення, вентиляції, гарячого водопостачання і технологічних потреб. Частиною 5 ст. 13\~Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~передбачено, що у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання. Згідно приписів п. 1 р. ІІ Методики № 315 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), для приміщень з індивідуальним опаленням та неопалюваних приміщень здійснюється розподіл теплової енергії, що надходять у ці приміщення від транзитних ділянок неізольованих трубопроводів внутрішньо будинкових систем опалення та ГВП, о прокладені у цих приміщеннях, відповідно до п. 4 р. V Методики. У відповідності до п. 4 розділу V Методики № 315 (у відповідній редакції від 22.11.2018) Обсяг теплової енергії, який надходить від ділянки неізольованого транзитного трубопроводу до неопалюваного приміщення або приміщення з індивідуальним опаленням, в якому є ділянка такого трубопроводу, у тому числі частина стояка, або обладнання внутрішньо будинкової системи опалення визначається розрахунком або за результатом енергетичного аудиту або обстеження інженерних систем цього приміщення. За відсутності результатів енергетичного аудиту або обстеження інженерних систем приміщення, при недопущенні виконавця комунальної послуги або виконавця розподілу до такого приміщення або перешкоджанні їм у доступі до нього для з`ясування протяжності, діаметра та стану теплоізоляції транзитного(их) трубопроводу(ів) обсяг теплової енергії, який надходить від ділянки транзитного трубопроводу до неопалюваного приміщення або приміщення з індивідуальним опаленням, в якому є ділянка такого трубопроводу, у тому числі частина стояка, або обладнання внутрішньобудинкової системи опалення розраховується за формулою. Таким чином, з аналізу вищенаведених норм слідує, що через приміщення з індивідуальним опаленням можуть проходити ділянки неізольованих транзитних трубопроводів, у тому числі частини стояків, або обладнання внутрішньо будинкової системи опалення: нежитлове приміщення може вважатися відключеним від системи центрального опалення поза залежністю від того, чи залишаються в тому приміщенні транзитні труби. Однак останні мають бути заізольовані. В іншому випадку споживач зобов`язаний сплачувати теплопостачальній організації за обсяг теплової енергії, який надходить від ділянок неізольованих транзитних трубопроводів до приміщення з індивідуальним опаленням, а розрахунок обсягу такої теплової енергії має бути виконано теплопостачальною організацією у відповідності до вимог п. 4 розділу V Методики № 315. І саме на позивача покладено обов`язок обстеження інженерних систем приміщення для з`ясування протяжності, діаметра та стану теплоізоляції транзитного(их) трубопроводів(ів). З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що теплова енергія, що надійшла до будинку [ADDRESS] за період з 01.10.2019 по 01.03.2023 та була зафіксована будинковим вузлом комерційного обліку, була розподілена між приміщеннями будинку, підключеними до центральної системи опалення. Відповідачу ця кількість теплової енергії не була розподілена, оскільки відповідач від`єднаний від системи центрального опалення, а транзитні трубопроводи, що проходять через його приміщення є заізольовані та не надають тепло. Зворотного позивачем в судовому засіданні не доведено. Згідно з ч. 6 статті 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом, передбачено також і в п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. До матеріалів справи позивачем не було надано розрахунок за фактично відпущену теплову енергію, виконаного відповідно до вимог п. 23 Правил користування тепловою енергією, затвердженого постановою КМУ від 03.10. 2007 № 1198, п. 12 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведенням, затверджених постановою КМУ від 21.07.2005 № 630. Згідно з п. 12 «Правил надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених КМУ від 21.07.2005 № 630 у разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії споживач оплачує послуги згідно з їх показаннями пропорційно опалюваній площі (об`єму) квартири (будинку садибного типу) за умови здійснення власником, балансоутримувачем будинку та/або виконавцем заходів з утеплення місць загального користування будинку. У разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії у багатоквартирному будинку, де окремі або всі квартири обладнане квартирними засобами обліку теплової енергії, споживачі, які не мають таких засобів обліку та які не передали виконавцю показання квартирних засобів обліку теплової енергії, оплачують таку послугу за показаннями будинкового засобу обліку теплової енергії пропорційно опалювальній площі (об`єму)квартири, не враховуючи витрат теплової енергії виконавця, юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, які є власниками або орендарями приміщень у цьому будинку, та сумарних витрат тепла за показаннями усіх квартирних засобів обліку. При цьому, позивачем не надано детальний помісячний розрахунок як визначалась вартість спожитої теплової енергії. Отже, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження обсягу спожитого тепла та методики, за якою було здійснено нарахування, що унеможливлює здійснити перевірку наданого розрахунку заборгованості. В позовній заяві позивач вказує, що розрахунок вартості спожитої теплової енергії по нежитловим приміщенням, розташованих у будинках, оснащених будинковими приладами обліку теплової енергії, здійснюється згідно їх показань, які розподіляються між власниками нежитлових приміщень пропорційно тепловим навантаженням. У житловому будинку [ADDRESS] встановлений загальнобудинковий прилад обліку. Окремий прилад обліку в спірному житловому приміщенні, а саме в квартирах [ADDRESS] відсутній. Відповідно до абз. 6 п. 14 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених Постановою КМУ від 21.08.2019\~№ 830 «Про затвердження правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуг з постачання теплової енергії» (далі - Правила) відокремлення (відключення) від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води не звільняє власників квартир та нежитлових приміщень від обов?язку відшкодування витрат за обсяг теплової енергії, витрачений на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень та на функціонування внутрішньобудинкових систем опалення будівлі/будинку. Такий обсяг теплової енергії розраховується та розподіляється між всіма споживачами відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затверджених наказом Мінрегіону від 22.11.2018\~№ 315 (далі - Методика розподілу). Натомість, «розрахунок» позивача не містить розрахунку витрат за обсяг теплової енергії, витрачений на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень та на функціонування внутрішньобудинкових систем опалення будинку за період, зазначений у розрахунках. До того ж, Позивачем не надано розрахунок теплового навантаження окремого житлового приміщення, яке має окрему від будинку систему опалення і є складовою частиною будинку. Факт постачання позивачем теплової енергії до загальних площ користування та допоміжних приміщень, не підтверджується жодними актами про підключення опалення на початку опалювальних сезонів та актами про відключення опалення наприкінці опалювальних сезонів. Надані позивачем акти обстеження системи теплоспоживання об`єкта та акти підключення/відключення споживача до джерела теплової енергії були складеними без участі [PERSON] . Вказані акти відповідач не підписував, від підпису не відмовлявся. Крім того, враховуючи те, що до квартир [ADDRESS] не здійснюється централізоване теплопостачання, відсутня можливість будь-яким чином здійснити комерційний облік послуг позивача, а відповідно і здійснити вимір спожитих послуг. Відсутність вузлів комерційного обліку, якими можна підрахувати послуги позивача з постачання теплової енергії до приміщень відповідача підтверджується також відомостями обліку споживання теплової енергії на тепловому пункті [ADDRESS] , наданими позивачем разом із позовною заявою. У цих відомостях зазначено, що тепловий пункт обліку встановлений на кв. [ADDRESS] . Таким чином, дані вузла комерційного обліку послуги позивача поширюються тільки на кв. [ADDRESS] , у той час як відповідачу на праві власності належать квартири [ADDRESS] . Відповідно до вимог\~ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно зі статтями\~12,\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За змістом\~статті 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовим і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша\~статті 77 ЦПК України). Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина друга\~статті 78 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (стаття 80 ЦПК України). Відповідно до\~ст.263 ЦПК України\~судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відсутність позиції відповідача по суті позову не є підставою для задоволення позовних вимог, якщо вони не обґрунтовані та доказово не підтверджені. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити суду, та відмінності, які існують в державах\~учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень (Проніна проти України, № 63566/00, пр. 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 р.). На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову в повному обсязі. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судові витрати у вигляді судового збору слід покласти на позивача, з огляду на відмову в задоволенні позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed