Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-19 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача [PERSON] , [INFO] , аліменти на користь [PERSON] , [INFO] , для утримання дружини в розмірі 2920 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі заяви. Зобов?язати [PERSON] , [INFO] , здійснювати утримання та догляд [PERSON] [INFO] , який полягатиме в наступному: - Забезпечення оплати лікарських препаратів та засобів для [PERSON] згідно з призначенням лікаря в сумі в межах 1000 грн. щомісячно; - Здійснювати оплату медичних обстежень, оглядів та аналізів для [PERSON] згідно з призначенням лікарів в сумі в межах 1000 грн. щомісячно; - Виконувати роботи по господарству пов?язані із прибиранням житла, в якому проживає [PERSON] , приготуванням їжі для [PERSON] , прання одягу позивача в обсязі часу 1 години щоденно у вільний від основної роботи час (в період з 19.00 год. по 20.00 год.); - Виконувати роботи, пов?язані із забезпеченням опаленням будинку за місцем проживання [PERSON] в опалювальний період, а саме: з 15 жовтня по 15 квітня слідкувати та забезпечувати пічне опалення будинку, в якому проживає [PERSON] . Провести розгляд даної справи без участі позивача. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб 29.04.1995 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Звенигородської районної Ради народних депутатів Черкаської області, актовий запис № 14. В період після укладення шлюбу вона тяжко захворіла, в наслідок затяжної хвороби перенесла тяжку операцію та 14.07.2010 року під час огляду медико-соціальною (експертною) комісією їй було встановлено III групу інвалідності безтерміново. Відповідно до закону має право на отримання від чоловіка коштів на утримання та догляд, проте, [PERSON] посилаючись на зайнятість не надає догляд та не надає коштів на її утримання, обґрунтовуючи скрутним фінансовим становищем, тобто відовідач добровільно коштів на утримання дружини-інваліда не надає та не приймає участі в її догляді. Відповідач працює водієм в ТОВ «Партнер-Транс 2019», тому може надавати матеріальну допомогу дружині. Позивачка звернулася до суду за захистом своїх прав, оскільки має право на утримання від відповідача, а відповідач може надавати таку допомогу їй. Відповідач був належно повідомлений про розгляд справи, що підтверджується поштовим повідомленням, яке міститься в матеріалах справи, з якого вбачається, що відповідач особисто отримав ухвалу про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви, а також відповідач був повідомлений про розгляд справи шляхом оголошення на веб-сайті Звенигородського районного суду, що відповідно до вимог ч. 11 ст. 128ЦПК України - з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, однак, відзив до суду на позов не надав, про причини неподання суду відзиву не повідомив, зустрічного позову не пред`являв, а тому враховуючи ч.8 ст.178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.01.2024 року справу передано для розгляду судді Звенигородського районного суду Сакун Д. І. Ухвалою судді Звенигородського районного суду Сакун Д.І. від 18.01.2024 року справу прийнято до свого провадження. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 19.02.2024 року від відповідача до суду надійшла заява, в якій він просить провести розгляд справи без його участі, позов визнає повністю. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, встановив наступні фактичні обставини справи. Судом встановлено, що згідно з свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , уклали шлюб 29.04.1995 року, зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Звенигородської районної Ради народних депутатів Черкаської області, актовий запис № 55. Згідно з випискою із медичної карти стаціонарного хворого на злоякісне новоутворення від 25.12.2006 р. вбачається, що [PERSON] захворіла та отримувала лікування в наслідок злоякісного новоутворення. Випискою медичної карти стаціонарного хворого на злоякісне новоутворення від 03.04.2007 р. вбачається, що [PERSON] захворіла та отримувала лікування в наслідок злоякісного новоутворення. Згідно з консультативним висновком спеціаліста від 03.04.2007 р. вбачається, що [PERSON] проходила лікування за результатами якого отримала подальші рекомендації. Згідно з випискою із амбулаторної карти хворого від 10.04.2007 р. вбачається, що [PERSON] отримувала комбіноване комплексне лікування, рекомендовано амбулаторне лікування продовжувати. Згідно з висновком обласної спеціалізованої лікарсько-консультативної комісії №22 від 11.06.2007 р. вбачається, що [PERSON] захворіла в наслідок дії іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на ЧАЕС. Згідно з консультативним висновком спеціаліста № 22 від 15.06.2010 р. [PERSON] перенесла операцію по видаленню матки з додатками та 6 курсів хіміотерапії. Згідно з довідкою до акта огляду МСЕК серії 10 ААА № 247299 від 14.07.2010 р. [PERSON] отримала III групу інвалідності безтерміново, їй протипоказана важка фізична праця та рекомендовані заходи по відновленню працездатності - стаціонарне лікування в Черкаському обласному онкологічному диспансері. Згідно з посвідченням серії [NUMBER] [PERSON] є пенсіонером у зв?язку з інвалідністю. Згідно з посвідченням серії [NUMBER] від 08.01.2020 р. [PERSON] є потерпілою від Чорнобильської катастрофи 1 категорії. Строк дії безстроково, группа інвалідності 3. Відповідно до акту депутата Звенигородської міської ради від 08.01.2024 р. встановлено, що [PERSON] одружена з [PERSON] . [PERSON] є інвалідом. Чоловік [PERSON] добровільно коштів на утримання дружини інваліда не надає та не приймає участі в її догляді. Мотиви, з яких виходить суд, застосування норм права, оцінка аргументів сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. За положеннями ч. 2 - ч. 4 ст. 75 СК України право на утримання (аліменти) має той із подружжя, хто є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, хто досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом І, ІІ чи ІІІ групи. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Право на утримання після розірвання шлюбу регламентується статтею 76 СК України, за змістом якої розірвання шлюбу не припиняє права особи на утримання, яке виникло у неї за час шлюбу; після розірвання шлюбу особа має право на утримання, якщо вона стала непрацездатною до розірвання шлюбу або протягом одного року від дня розірвання шлюбу і потребує матеріальної допомоги і якщо її колишній чоловік, колишня дружина може надавати матеріальну допомогу; особа має право на утримання і тоді, коли вона стала інвалідом після спливу одного року від дня розірвання шлюбу, якщо її інвалідність була результатом протиправної поведінки щодо неї колишнього чоловіка, колишньої дружини під час шлюбу. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 77 СК за рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Аліменти сплачуються щомісячно. За взаємною згодою аліменти можуть бути сплачені наперед. На підставі ч.1, 2 ст. 80 СК аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. За ч. 1, 3 ст. 79 СК аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Якщо один із подружжя одержує аліменти у зв`язку з інвалідністю, сплата аліментів триває протягом строку інвалідності. У разі подання відповідного документа про продовження строку інвалідності стягнення аліментів продовжується на відповідний строк без додаткового рішення суду про це. Суд зауважує, що аналіз указаних норм матеріального права дає підстави для висновку, що аліментні зобов`язання на утримання одного з подружжя можуть бути призначені за наявності юридичних складових, сукупності певних умов, зокрема, перебування у зареєстрованому шлюбі або після розірвання шлюбу - якщо особа стала непрацездатною до розірвання шлюбу або протягом одного року від дня розірвання шлюбу, а також коли вона стала інвалідом після спливу одного року від дня розірвання шлюбу, якщо її інвалідність була результатом протиправної поведінки щодо неї колишнього чоловіка, колишньої дружини під час шлюбу; непрацездатність одного з подружжя; потреба в матеріальній допомозі; нижчий від прожиткового мінімуму рівень матеріального забезпечення. Отже, право на утримання (аліменти) має непрацездатна особа, яка не забезпечена прожитковим мінімумом. Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постановах: від 13 квітня 2016 року № 6-3066 цс 15 та від 16 серпня 2017 року № 6-1111 цс 17. Аналогічна правова позиція була викладена Верховним Судом у постанові від 11 жовтня 2018 року по справі № 161/16931/16-ц. За ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» визначено на 2024 рік прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, з 1 січня 2024 року в розмірі 2361 грн. Відповідно до частини третьої статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", розмір пенсії не може бути меншим за розміри: - для I групи інвалідності - 6000 гривень; - для II групи інвалідності - 4800 гривень; - для III групи інвалідності - 3700 гривень; - для дітей з інвалідністю - 3700 гривень. Розміри пенсії, починаючи з 2022 року щороку з 1 березня індексуються у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з урахуванням коефіцієнта збільшення, що визначається відповідно до абзаців другого і третього частини другої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Судом встановлено, що позивачка є інвалідом ІІІ групи, потерпілою від Чорнобильської катастрофи 1 категорії, тож відповідно отримує пенсію по інвалідності. Позивачкою не надано суду довідку про її доходи, до суду остання не з`явилася, а у позові зазначила про розгляд без її участі. Судом встановлено, що відовідно до закону розмір пенсії позивачки по інвалідності перевищує прожитковий мінімум, встановлений законом для осіб, які втратили працездатність на 2024 рік. Таким чином, дослідивши обставини справи, суд встановив, що [PERSON] отримує пенсію по інвалідності у розмірі, що забезпечує її прожитковий мінімум, встановлений законом для осіб, які втратили працездатність. На підставі переліченого вмотивування, суд дійшов висновку, що [PERSON] не можна вважати такою особою, яка потребує матеріальної допомоги у сенсі ч. 4 ст. 75 СК. Аналогічна правова позиція була викладена Верховним Судом у постанові від 28 березня 2018 року по справі № 296/5385/17. Щодо здійснення утримання та догляду [PERSON] , який полягатиме в забезпеченні оплати лікарських препаратів та засобів для [PERSON] згідно з призначенням лікаря в сумі в межах 1000 грн. щомісячно та здійсненні оплати медичних обстежень, оглядів та аналізів для [PERSON] згідно з призначенням лікарів в сумі в межах 1000 грн. щомісячно, суд не вбачає підстав для задоволення даних вимог, оскільки позивачем підтвердження жодних витрат на підтримувальну терапію, яку вона змушена проходити у зв`язку з онкологічною хворобою, не подано до суду. Крім того, до суду надано медичну документацію за 2006, 2007, 2010 роки. Жодних відомостей з 2010 року до моменту подачі позову щодо обстежень, оглядів, призначень лікарів, купівлі лікарських препаратів суду не надано. Отже, позивачем не надано безспірних доказів того, що позивач потребує матеріальної допомоги шляхом стягнення аліментів з другого із подружжя. Аналогічна правова позиція була викладена Верховним Судом у постанові від 27.12.2018 року по справі № 165/1728/17, провадження № 61-3163св18. Враховуючи викладене, суд не вбачає необхідності надавати оцінку доказам по справі на підтвердження стану здоров`я позивача в частині здійснення догляду за нею шляхом виконання робіт по господарству, пов?язаних із прибиранням житла, в якому проживає [PERSON] , приготуванням їжі для [PERSON] , пранням одягу позивача в обсязі часу 1 години щоденно у вільний від основної роботи час (в період з 19.00 год. по 20.00 год.) та виконанні робіт, пов?язаних із забезпеченням опалення будинку за місцем проживання [PERSON] в опалювальний період, а саме: з 15 жовтня по 15 квітня. Таким чином, виходячи з наведеного вмотивування, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити повністю. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову, виходячи з такого. Положеннями ст. 206 ЦПК України передбачено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки визнання позову відповідачем та задоволення позову суперечить вимогам закону, позивач не довів законність своїх вимог, відповідач у судовому засіданні участі не приймав і суд був позбавлений можливості роз`яснити йому наслідки визнання позову, тому суд вважає за необхідне відмовити у прийнятті визнання відповідача позову.

Outcome: dismissed