Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-27 00:00:00

Представник позивача Борисенко І.А., яка діє на підставі довіреності, звернулась до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова з позовом, вказаним вище. На обґрунтування позовних вимог, представник позивача посилається на те, що відповідачі зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до рішення Харківського міськвиконкому від 23.12.1998 № 1407 «Про призначення виконавців послуг у житловому фонді» КП «Харківські теплові мережі» є виконавцем послуг по централізованому теплопостачанню і підігріву гарячої води в житловому фонді м.Харкова. Проте, обов`язку щодо повної та своєчасної сплати за надані послуги відповідачі не здійснюють, що призвело до утворення заборгованості за період з 01.01.2013 по 23.02.2022 у розмірі 65 244 грн 91 коп. У зв`язку з простроченням виконання зобов`язань позивачем було нараховано 3% річних у сумі 1 171 грн 69 коп. та інфляційні втрати у сумі 6 314 грн 93 коп. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 09 жовтня 2023 року позовна заява прийнята, провадження відкрито та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадженні з викликом сторін. Через канцелярію суду 27.11.2023 від відповідача [PERSON] надійшла заява про застосування строків позовної давності за період з 01.01.2013 по 24.02.2019 з підстав, зазначених в заяві. Також вважає, що він звільнений від штрафних санкцій у виді нарахованих позивачем інфляційних нарахувань та 3% річних, оскільки він проживає в м.Харкові, який входить до переліку територій, на який ведуться (велися) бойові дії, що затверджений наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 309 від 22.12.2022 і згідно листа Торгово Промислової палати України № 2024/02.0-7.1 від 28.02.2022 у зв`язку з введенням воєнного стану на території України на підставі указу Президента України, зараз мають місце форс-мажорні обставини, під час дії яких сторони звільняються від сплати штрафних санкцій (а.с. 23-26). Крім того, 27.11.2023 через канцелярію суду надійшла заява (прохання) відповідача [PERSON] про розстрочку заборгованості у розмірі 16\~363 грн 60 коп., на обґрунтування якої зазначено, що у зв`язку з тим, що він не працює, доход не має, має травму голови та потребує постійного лікування, зазначене ускладнює виконання рішення (а.с. 27). 07.12.2023 від представника позивача Борисенко І.А., яка діє на підставі довіреності № 01-40/10266/110 від 27.09.2023, через канцелярію суду надійшли додаткові письмові пояснення по справі, в яких остання зазначає, що подана заява від сторони відповідачів про застосування строків позовної давності свідчить про визнання ними порушеного права позивача, тобто наявну заборгованість. Щодо застосування строків позовної давності посилається на Постанову Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої корона вірусом SARS-Co V-2» , якою встановлено карантин на всій території України у період з 12.03.2020 по 22.05.2020, який в подальшому був неодноразово продовжено. Згідно Закону України «про внесення змін до деяких законодавчих актів України», спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням короновірусної хвороби COVID-19» від 30.03.2020 № 540-ІХ внесено зміни до законодавчих актів, зокрема розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено п. 12 «під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширення короновірусної хвороби COVID-19, строки, визначені ст. ст. 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії карантину». Таким чином, заборгованість з 12.03.2017 по 23.02.2023 не виходять за строки позовної давності. Крім того, вважає, що інфляційні втрати та 3% річних нараховані вірно відповідно до чинного законодавства, контр розрахунок стороною відповідачів не надавався (а.с. 39-40). 23.01.2024 через канцелярію суду надійшла заява від відповідача [PERSON] , в якій він уточнює заяву про застосування строків позовної давності і просить застосувати строк позовної давності до всієї суми заборгованості у розмірі 65\~244 грн 91 коп. відповідно до чинного законодавства (а.с. 49). В судове засідання сторони не з`явились. Представник позивача [PERSON] , надала заяву, в якій просить розгляд справи проводити за відсутності сторони позивача. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. (а.с. 50-51). Відповідачі про дату, час і місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку та своєчасно, відповідач [PERSON] під розписки, які наявні в матеріалах справи (а.с. 22, 47), а відповідачка [PERSON] шляхом направлення судових повісток рекомендованою кореспонденцією на адресу за місцем реєстрації. Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, яке повернулось на адресу суду, відповідачка [PERSON] копію ухвали про відкриття провадження, копію позовної заяви з додатками отримала 18.10.2023, про що свідчить її підпис в зазначеному поштовому повідомленні (а.с. 13). На судові засідання, призначені на 29.01.2024, 28.02.2024, судова повістка, направлена на ім`я відповідачки [PERSON] , повернулась до суду без вручення з відміткою Укрпошти «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 48, 56), що вважається належним повідомленням та відповідає правовій позиції викладеної в постанові КЦС ВС від 10.05.2023 № 755/17944/18 (61-185св23). Від відповідача [PERSON] через канцелярію суду 22.02.2024 надійшла заява, в якій він просить розгляд справи проводити у його відсутність. Крім того, просить не розглядати заяву (прохання), поданою ним 24 листопада 2023 (а.с. 57). Відповідачка [PERSON] причини неявки суду не повідомила, з запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного провадження, чи з відзивом на позов до суду не зверталась. Інших заяв, клопотань та заперечень суду не надходило. Згідно ч. 1\~ст. 44 ЦПК України\~учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Таким чином, на підставі викладеного, суд вважає, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] повідомлені належним чином. Відповідно до вимог ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, встановив наступні факти та відповідні правовідносини. Згідно з правилами ч. 6 ст. 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно інформаційної довідки з Реєстру територіальної громади міста Харкова від 06.10.2023, відповідачі [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с. 9). Будинок [ADDRESS] є багатоквартирним, з централізованою системою опалення, теплопостачання якого здійснює позивач - КП «Харківські теплові мережі». Відповідачі є споживачами послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання шляхом відкриття абонентського особового рахунку № [NUMBER] на [PERSON] (а.с. 4-5). Відповідно до статті 25 Закону України «Про теплопостачання» теплопостачальні, теплопостачальні, теплотранспортні і теплогенеруючі організації зобов`язані забезпечувати надійне постачання обсягів теплової енергії відповідно до умов договору, а також норм і правил. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, до 01.05.2019 року регулювались\~Законом України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» від\~24.06.2004 № 1875-ІV (далі за текстом Закон України\~ від\~24.06.2004 № 1875-ІV), з 01.05.2019 року Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189-VІІІ (далі за текстом Закон України від 09.11.2017 № 2189-VІІІ). Відповідно до ч. 1\~ст. 1 Закону України № 1875-IV від 24.06.2004, ч. 1 ст. 1 Закону України від 09.11.2017 № 2189-VІІІ,\~житлово-комунальними послугами визначається результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Згідно вимог п. 5 ч. 3\~ст. 20 Закону України № 1875-IV від 24.06.2004, п. 5.ч. 2 ст. 7\~Закону України від 09.11.2017 № 2189-VІІІ, споживач зобов`язаний сплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі», на підставі п.1.4 рішення Виконавчого комітету Харківської міської ради «Про визначення виконавців послуг в житловому фонді міста» від 23.12.1998р. № 1407 в редакції рішення Виконавчого комітету Харківської міської ради від 30.09.2003р. № 946 визначено виконавцем послуг з централізованого теплопостачання та підігріву гарячої води. Вказане рішення було прийнято Виконавчим комітетом Харківської міської ради з метою забезпечення безперебійної експлуатації енергетичного обладнання та споруд, підвищення надання якості послуг з теплопостачання та підігріву гарячої води, згідно Закону України «Про захист прав споживачів». Згідно п.п. 18,30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення ( далі Правила) затверджених Постановою КМУ № 630 від 21.07.2005р., які діяли на момент виникнення заборгованості, споживач зобов`язаний сплачувати послуги з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води у строки, встановлені договором або законом; розрахунковим періодом для оплати послуг \\ календарний місяці; плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води та теплової енергії або затверджених нормативів ( норм) споживання. У відомості нарахувань та оплат за послуги теплопостачання з урахуванням періоду платежів, доданої до матеріалів справи, зазначено тарифи на опалення та гарячу воду, що застосовувались у певний період, опалювальна площа квартири, кількість зареєстрованих в квартирі осіб, нараховані суми та сплачені споживачами кошти. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ст.525 ЦК України\~одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно ст.526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Оскільки відповідачі офіційно, у встановленому чинним законодавством порядку не відмовились від послуг, які надавало їм КП «Харківські теплові мережі», то в них виник обов`язок сплатити ці послуги. Відповідачі належним чином свої зобов`язання щодо оплати послуг з централізованого водопостачання та водовідведення не виконували, плату за спожиті послуги у повному обсязі не вносили. Враховуючи диспозитивність цивільного судочинства, та надані позивачем розрахунки, суд приходить до висновку, що зроблені позивачем розрахунки заборгованості є обґрунтованими, та підстав їм не довіряти у суду не має. Згідно відомості про нарахування та оплату за послуги з теплопостачання за особовим рахунком №\~ [NUMBER] наявна заборгованість за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання за період з 01.01.2013 по 23.02.2022 у розмірі 65 244 грн 91 коп. Досліджуючи вимоги позивача та заперечення відповідача [PERSON] в частині періоду виниклої заборгованості, суд зазначає наступне. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України) Згідно із частинами третьою, четвертою статті 267\~ЦК України позовна\~давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. У наданих суду відзиві та заяві про застосування позовної давності, сторона відповідача просить застосувати строк позовної давності. Відповідно до\~ст.256 ЦК України\~позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Положеннями ч.1\~ст. 261 ЦК України\~передбачено, що перебіг позовної давності починається від дня коли особа довідалась або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила. У відповідності до статті 256 ЦК України позовна давність\~це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Цивільним кодексом України визначено два види строків позовної давності: а) загальний; б) спеціальні. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Загальні строки позовної давності є абстрактними, поширюються на всі цивільні правовідносини, за винятком тих, щодо яких законом встановлений інший строк або які взагалі виведені з-під дії строків позовної давності. Спеціальна позовна давність визначена статтею 258 ЦК України. Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) установлено з 12 березня 2020 року на всій території України карантин. Строк карантину неодноразово продовжувався. Законом України від 30 березня 2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема, пунктом 12 наступного змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину». У пункті 12 розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у редакції Закону України від 30 березня 2020 року № 540-IX перелічені всі статті цього Кодексу, які визначають строки позовної давності. І всі ці строки продовжено для всіх суб`єктів цивільних правовідносин на строк дії карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19). Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2023 р.\~№ 651 карантин на всій території України був скасовано\~з 01\~липня 2023\~року. Як свідчать матеріали справи, датою звернення КП «Харківські теплові мережі» із даною заявою до суду є 05 жовтня 2023 року, тобто після скасування карантину. Тому, норми розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України зокрема, пункт 12 щодо продовження строків, визначених статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу після 01.07.2023 не застосовуються. Представник позивача просить стягнути заборгованість з [PERSON] та [PERSON] за період з 01.01.2013 по 23.02.2022 у розмірі 65\~244 грн 91 коп., тобто більш ніж за 3 роки. Згідно відомості нарахувань, заборгованість в межах позовної давності за період з 05 жовтня 2020 року по 23 лютого 2022 року за послуги централізованого опалення та гарячого водопостачання складає 20 542 грн 14 коп. Досліджуючи вимоги позивача та заперечення сторони відповідачів в частині нарахування інфляційних витрат та 3% річних, суд зазначає наступне. Згідно ч.2\~ст. 625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням. В даному випадку правовідносини, які склалися між сторонами є грошовим зобов`язанням і на ці правовідносини поширюється дія ч.2 ст. 625\~ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. За відсутності оформлених договірних відносин, але у разі існування прострочення виконання грошового зобов`язання зі сплати отриманих житлово-комунальних послуг покладається на боржника відповідальність передбачена ч.2ст. 625\~ЦК України. Законодавством не передбачено обмежень щодо нарахування та стягнення інфляційних витрат та 3% річних під час воєнного стану. Згідно\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до вимог ст. 89\~ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Позивачем надано розрахунок інфляційних втрат в сумі 6 314 грн 93 коп. та трьох процентів річних в сумі 1 171 грн 69 коп. у зв`язку із простроченням відповідачами оплати комунальних послуг за послуги централізованого опалення та гарячого водопостачання, нарахованих за період з жовтня 2020 року до березня 2022 року. Враховуючи викладене, суд, встановивши, що у відповідачів є заборгованість за спожиті послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з\~ відповідачів на користь Комунального підприємства\~«Харківські теплові\~мережі» заборгованості за надані послуги в межах строків позовної давності, тобто з 05 жовтня 2020 року по 23 лютого 2022 року, інфляційних втрат та 3 % річних, нарахованих на суму заборгованості за період з жовтня 2020 року до березня 2022 року, передбачених\~статтею 625 ЦК України, на підставі ст.ст.\~256,\~257,\~261 ЦК України. В задоволенні іншої частини позовних вимог слід відмовити. Відповідно до\~ст.\~141\~ЦПК\~України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. В пункті 36 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» роз`яснено, що вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір. Таким чином,\~суд приходить\~до висновку,\~що з\~відповідачів \~на користь позивача підлягає також стягненню пропорційно розміру задоволених позовних вимог в дольовому співвідношенні судовий збір у розмірі 1 034 грн 34 коп. (28 028 грн 76 коп./72 731 грн 53 коп*2\~684 грн).

Outcome: partial