Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-13 00:00:00

26.12.2023 р. до Воловецького районного суду звернувся позивач [PERSON] із позовом до [PERSON] , третя особа: Орган опіки та піклування Нижньоворітської сільської ради про позбавлення батьківських прав. Позов мотивовано тим, що 13 липня 2012 року рішенням Воловецького районного суду Закарпатської області у справі № 704/677/2012 було розірвано шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачкою [PERSON] , неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] залишено на вихованні матері [PERSON] 15 січня 2014 року позивач купив квартиру [ADDRESS] . Позивач зазначає, що через кілька днів його колишня дружина [PERSON] дізналась про те, що він купив квартиру і заявила, що позивач зобов`язаний повністю утримувати одного з двох їхніх спільних дітей. На початку лютого місяця 2014 року позивач забрав проживати разом із собою молодшого сина - [PERSON] , [INFO] . Посилається на те, що з моменту їхнього з сином переїзду (з початку лютого 2014 року) та по теперішній час, що складає більше дев`яти років, відповідачка не бере участі у вихованні дитини, не піклується про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, не вживає заходів щодо створення належних умов для розвитку її природних здібностей, та підготовки її до самостійного життя та праці, тобто не виконує батьківських обов`язків. Відповідачка ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню неповнолітнього сина, навіть не цікавилася його життям, не відвідувала і не відвідує його вдома. Жодного разу відповідачка не приводила сина в школу, не забирала його після занять, не проявляла цікавості щодо успішності в навчанні. У зв`язку з цим, позивач просить суд позбавити [PERSON] , [INFO] батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Позивач [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явився, надав заяву про слухання справи за його відсутності, позов підтримує. Відповідачка [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилася, надала заяву про слухання справи за її відсутності, позов визнає у повному обсязі. Представник третьої особи Органу опіки та піклування Нижньоворітської сільської ради, у підготовче судове засідання не з`явився, проте подав суду висновок комісії з питань захисту прав дитини. Згідно з ч.3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У зв`язку з неявкою всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося у відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, висновок органу опіки та піклування, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. У відповідності до ст.4 ЦПК України, до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів має право звернутись кожна особа. Згідно до ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст.13 ч.1 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 05 вересня 2004 року. Від подружнього життя у батьків народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . 13 липня 2012 року рішенням Воловецького районного суду Закарпатської області у справі № 704/677/2012 розірвано шлюб між [PERSON] , позивачем у справі та [PERSON] - відповідачкою. Неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] залишено на вихованні матері [PERSON] . 15 січня 2014 року позивач [PERSON] купив квартиру [ADDRESS] , що стверджується договором купівлі-продажу квартири посвідченим приватним нотаріусом Воловецького районного нотаріального округу Закарпатської області Заяць С.А. Матеріалами справи з`ясовано, що на початку лютого місяця 2014 року позивач [PERSON] забрав проживати разом із собою молодшого сина - [PERSON] [INFO] , із того часу і по теперішній час, що складає більше дев`яти років, відповідачка [PERSON] не бере участі у вихованні дитини. У відповідності витягу з реєстру територіальної громади, відомості про особу надані з відомчої інформаційної системи ДМС на підставі відомостей, отриманих від Нижньоворітської територіальної громади (номер витягу:2023/004655882), [PERSON] , [INFO] , значиться зареєстрованим за адресою [ADDRESS] . Згідно витягу з реєстру територіальної громади, відомості про особу надані з відомчої інформаційної системи ДМС на підставі відомостей, отриманих від Нижньоворітської територіальної громади (номер витягу:2023/004655332), [PERSON] , [INFO] , значиться зареєстрованим за адресою [ADDRESS] . Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою Постановою ВР № 789-XII від 27.02.91 передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки не піклуються про неї - ст.9 Конвенції. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.155 Сімейного кодексу України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно з ст.150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей. Згідно з приписами пунктів 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 р. N 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Із висновку органу опіки та піклування Нижньоворітської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області від 12.02.2024 р. № 169/02-01-03 про доцільність позбавлення батьківських прав, вбачається що в ході проробленої роботи службою у справах дітей Нижньоворітської сільської ради встановлено, що із початку лютого місяця 2014, батько [PERSON] забрав до себе проживати за адресою [ADDRESS] , свого молодшого сина [PERSON] [INFO] . З моменту переїзду неповнолітнього сина [PERSON] до батька і по теперішній час, що складає більше дев`яти років, мати [PERSON] не бере участі у вихованні дитини, не піклується про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, не вживає заходів щодо створення належних умов для розвитку її природних здібностей, та підготовки її до самостійного життя та праці, тобто не виконує батьківських обов`язків визначених ч.1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства». Мати ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини, навіть не цікавилася його життям, не відвідувала і не відвідує його вдома. Жодного разу мати не приводила сина в школу, не забирала його після занять, не проявляла цікавості щодо успішності в навчанні. Той факт, що [PERSON] не бачилася, не бачиться і не спілкується з неповнолітнім сином є підтверджений сусідами: [PERSON] ( [ADDRESS] ), [PERSON] ( [ADDRESS] ). 05 грудня працівником служби у справах дітей було обстежено умови проживання по [ADDRESS] , де проживає [PERSON] , [INFO] з своїм неповнолітнім сином [PERSON] [INFO] . В ході обстеження умов встановлено, що умови проживання належні, у помешканні підключено всі комунікації. Квартира складається з двох кімнат, кухні, коридору, ванної кімнати та санвузла. Неповнолітній [PERSON] має свою окрему кімнату, шафу з одягом, стіл для навчання, забезпечений всіма необхідними умовами для розвитку та проживання. Все це у своїй сукупності свідчить про ухилення відповідачки від виконання своїх батьківських обов`язків. У зв`язку із чим, орган опіки та піклування вважає, що позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] є доцільним та відповідає інтересам дитини. Аналізуючи всі докази по справі, суд вбачає, що відповідачка ухиляється від виконання своїх обов`язків, не піклується про фізичний і духовний розвиток своєї дитини, не спілкується з дитиною; не цікавився станом її здоров`я, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для розвитку її природних здібностей. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що ухилення відповідачки від виховання дитини і свідоме нехтування своїми батьківськими обов`язками є доведеним, а відтак з метою захисту прав та інтересів неповнолітньої дитини [PERSON] , заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню. Вимоги про відшкодування судових витрат позивачем не заявлено.

Outcome: approved