Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-12 00:00:00

29 червня 2023 року АТ КБ "ПриватБанк" звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 24 червня 2022 року, яка утворилась станом на 13 березня 2023 року в сумі 58939,55 грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог АТ КБ "ПриватБанк" посилається на те, що [PERSON] шляхом підписання анкети заяви отримала кредитну картку з встановленим кредитним лімітом в сумі 48000 грн, зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, не виконує взятих на себе зобов`язань з повернення коштів, внаслідок чого станом на 13 березня 2023 року утворилась заборгованість в сумі 58939 грн 55 коп., з яких 47812,75 грн. заборгованість за тілом кредиту, та 11126,80 грн. заборгованість за простроченими відсотками. 07 липня 2023 року відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження на 29 вересня 2023 року. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду від 15 січня 2024 року [PERSON] відмовлено у задоволенні її заяви від 21 листопада 2023 року про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження, поновлено строк на подання відзиву, а також визнано обов`язковою явку в судове засідання представника АТ КБ «ПриватБанк». 09 січня 2024 року відповідачка [PERSON] подала відзив, у якому просила у задоволенні позову відмовити з наступних підстав. Стверджувала, що 24 червня 2022 року кредитний договір не укладала: до договору про надання банківських послуг відповідно до ст.ст.634, 638 ЦК України не приєднувалась. Вона мала рахунок в АТ КБ "ПриватБанк" та 24 червня 2022 року близько 15 години 55 хвилин у неї зник зв`язок на телефоні за номером [NUMBER] , а також вона втратила доступ до облікового запису у Viber. Тому о 16 годині 20 хвилин з номеру свого сина [PERSON] , на ім`я якого видано картку Юніор , з номеру телефону [NUMBER] зателефонувала оператору АТ КБ "ПриватБанк" та повідомила про підозрілі дії з її номером телефону, а також про необхідність заблокувати карткові рахунки, на що їй запевнили, що рахунки заблоковано. Незважаючи на це, за зверненням шахраїв, її картку було розблоковано та вже після несанкціонованого зняття з її рахунків коштів в сумі 10 286 грн., за її повторним зверненням, здійснено блокування карти лише о 20 годині 17 хв. У зв`язку із чим за її заявою 25 червня 2022 року було розпочате досудове розслідування у кримінальному провадженні №12022243160000079 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України (заволодіння чужим майном шляхом обману). У подальшому від працівників АТ КБ "ПриватБанк" вона дізналась, що 24 червня 2022 року на її ім`я відкрито кредитну карту з кредитним лімітом 48000 грн, які того ж дня були зняті готівкою в банкоматі у місті Кривий Ріг по вул.Костенка, 21. Зазначала, що жодних смс-повідомлень про проведені транзакції за картковими рахунками за прив`язаним до мобільного додатку "Приват24" номером телефону [NUMBER] вона не отримувала, що на її думку свідчить про те, що банк не перевіряв інформацію про власника грошових коштів, які зберігаються на відкритих карткових рахунках. З приводу відкриття на її ім`я шахрайським шляхом кредитної картки з кредитним лімітом в сумі 48000 грн. вона 30 червня 2022 року також звернулась до правоохоронних органів, а 04 липня 2022 року - до працівників банку із заявою про проведення службового розслідування за фактом шахрайських дій, вчиненими невстановленими особами (не виключено працівниками банку), які безперешкодно заволоділи її грошовими коштами та відкрили на її ім`я кредитну карту та насанкціоновано списали кошти з цих рахунків. Оскільки відкриття кредитної картки на її ім`я здійснено не нею, кошти знято не за її розпорядженням, а тому відповідно до п.6р.УІ Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затверджених постановою правління НБУ від 05 листопада 2014 року №705, вона не повинна нести відповідальність за такі операції. Звертала увагу, що виявивши несанкціоноване списання кошів, як власних, так і кредитних, вона невідкладно повідомила про цей факт банку та звернулась до правоохоронних органів. 01 лютого 2024 року представник АТ КБ "Приватбанк" подала відповідь на відзив, у якому зазначила, що відповідачка не спростувала отримання нею шляхом приєднання до запропонованих банком умов кредитних коштів в сумі 48000 грн, що підтверджується її анкетою-заявою, Витягом з тарифів обслуговування кредитних карток «Універсальна», яким встановлено процентну ставку в розмірі 1,7 відсотків, випискою з карткового рахунку та розрахунком заборгованості. Щодо доводів відповідачки про заволодіння кредитними коштами третіми особами, банком проведено службову перевірку, в ході якої встановлено, що 24 червня 2022 року з карткових рахунків відповідачки відбулося списання коштів: а саме: з картки № [NUMBER] о 17:22 переказ зі своєї карти в сумі 932,15 грн; о 19:12 переказ власних коштів на власну карту № [NUMBER] через Приват24 в сумі 13 931,47 грн, о 19:44 переказ з власної карти в сумі 2691,39 грн, о 19:46 переказ з власної карти в сумі 6003,87 грн, о 19:50 переказ з власної карти в сумі 6 003,87 грн, о 19:30 - 20,800 грн. зняття готівки через банкомат 9850 вул. Костенка, 21, Дніпропетровська область, Кривий Ріг; з картки № [NUMBER] о 16:27 переказ власних коштів на карту [NUMBER] через Приват24 в сумі 1 600 грн, отримувач [PERSON] , о 16:34 - поповнення мобильного [NUMBER] на суму 405 грн, о 16:36 - поповнення мобильного [NUMBER] на суму 355 грн; з картки [NUMBER] о 16:30 поповнення мобильного [NUMBER] на суму 254.00 грн. Стверджувала, що відсутні докази того, що о 16:20 год 24 червня 2022 року [PERSON] з номера телефону [NUMBER] телефонувала на 3700 та їй Банк о 16:23 год. перетелефонував з номера [NUMBER] (належить Банку), і просила оператора заблокувати всі карткові рахунки, оскільки під час перевірки з використанням ПК Voice Record System було встановлено, що 24 червня 2022 року з фінансового номеру [NUMBER] сина клієнтки [PERSON] , ІПН [NUMBER] відбулося два діалога оператора 3700 в 20:05 год та 20:10 год. Інших записів розмов операторів Банку з номером [NUMBER] не зафіксовано. Відтак уважала, що своїми діями відповідачка сприяла шахраям до заволодіння її коштами та має понести відповідальність за вказаними операціями. Про втрату картки відповідач не заявляла, грошові кошти знімалися за допомогою банкомату відповідно особа (або ж сама відповідачка) яка знімала кошти мала в наявності платіжну карту і знала ПІН -код властивий даній карті, а згідно п. 1.1.1.106 УІП PIN -код відомий лише держателю карти та необхідний для здійснення операцій з Платіжною картою. У судовому засіданні представник АТ КБ «ПриватБанк» Шпиляєва Н.В. позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві та у відповіді на відзив уважала, що оскільки за результатами розслідування в кримінальному провадженні за заявою [PERSON] про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 190 КК України винних осіб не встановлено, остання не вжила належних засобів для збереження інформації, яка забезпечує доступ до її карткових рахунків, а тому має повернути отримані в кредит кошти в сумі 47 812,75 грн, а також 11126,80 грн. відсотків за користування кредитними коштами. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечила з підстав, викладених у відзиві. Звертала увагу суду, що 24 червня 2022 року будь-яких операцій з грошовими коштами ні вона, ні її син [PERSON] не здійснювали, помітивши відсутність зв`язку вона о 16 годині 20 хвилин зателефонувала з номеру телефона свого сина [PERSON] до оператора відповідача та попросила заблокувати картки, що підтверджується скріншотом з журналу дзвінків та на її прохання картки були заблоковані, що підтверджується скріншотом її особистого кабінету клієнта Приват24. Проте незважаючи на це, близько 17 години на телефон її сина почали приходити повідомлення про здійснення операцій по перерахунку коштів з карти на карту та про зняття готівки, у зв`язку з чим вона вже близько 19 години повторно звернулсь до оператора з метою з`ясування цих обставин. Наступного дня 25 червня 2022 року вона звернулась до ВП №1 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області про заволодіння належними їй коштами шахрайським шляхом та в подальшому дізналась, що окрім її власних коштів в сумі близько 11 000 грн., на її ім`я відкрито кредитну карту, з якої було знято ще близько 48000 грн. Уважає, що дії банку щодо розблокування її рахунку після її повідомлення про підозрілі дії з її телефонним номером, надання онлайн-кредиту з кредитним лімітом 48000 грн, ненадання повної інформації щодо усіх її телефонних дзвінків до оператора, та за умови обізнаності про шахрайське заволодіння коштами, звернення з позовом про стягнення з неї кредиту з відсотками, на її думку, свідчать про недобросовісні дії позивача. Суд, заслухавши представника позивача та відповідача, дослідивши письмові докази у справі, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] є клієнтом АТ КБ «Приватбанк» та на її ім`я відкрито карткові рахунки № [NUMBER] та № [NUMBER] . 24 червня 2022 року о 17 годині [PERSON] відповідно до вимог ст. 634 ЦК України заповнила в електронній формі заяву про приєднання до запропонованих банком Умов та Правил надання банківських послуг, що розміщені в мережі Інтернет за адресою https://privatbank.ua/terms, яка містить персональні дані останньої, у якій вона своїм електронним підписом висловила згоду на укладення договору банківського рахунку з отриманням кредитної картки «Універсальна» за номером № [NUMBER] з кредитним лімітом у розмірі 48 000 грн., що наданий банком для потреб клієнта (а.с.11, 13-24). Відповідно до наданого позивачем розрахунку станом на 13 березня 2023 року у [PERSON] , наявна заборгованість за вказаним договором в сумі 58939,55 грн, з яких 47812,75 грн. заборгованість за тілом кредиту, та 11126, 80 грн. заборгованість за простроченими відсотками (а.с.9) З виписки за договором б/н від 24 червня 2022 року убачається, що з кредитної карти №[NUMBER] , відкритої на ім`я [PERSON] того ж дня було здійснено операції на загальну суму 50 562,75 грн., в тому числі, зняття готівки на суму 20800 грн. та переказ через Приват24 на суму 13 931,47 гн., двічі по 6003,87 грн. 25 червня 2022 року до Єдиного реєстру досудового розслідування за заявою [PERSON] внесено відомості про реєстрацію кримінального провадження №12022243160000079 про вчинення правопорушення, передбаченого за ч.1 ст. 190 КК України, відповідно до якої 24 червня 2022 року о 16 годині невстановлена особа, здійснивши переадресацію сім-картки мобільного оператора ПрАТ «Київстар» з абонентським номером [NUMBER] шахрайським шляхом здійснила банківські операції та заволоділа її грошовими коштами сумі 10286 грн. із банківських карток АТ КБ «ПриватБанк» № [NUMBER] та № [NUMBER] (а.с.58). 30 червня 2022 року [PERSON] звернулась до начальника ВП №1 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області з заявою про вчинення злочину, у якій повідомляла, що 27 червня 2022 року від працівника АТ КБ «ПриватБанк» дізналась про відкриття на її ім`я кредитної картки № [NUMBER] з кредитним лімітом 48000 грн, кошти з якої були зняті невідомою особою в м. Кривий Ріг по вул. Костенка, 21 (а.с.59). Згідно відповіді слідчого СВ ВП №2 Криворізького РУП ГУНП в Криворізькій області від 20 листопада 2023 року, правову кваліфікацію правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України в кримінальному провадженні №12022243160000079, у якій [PERSON] є потерпілою, змінено 10 березня 2023 року на ч.3 ст. 190 КК України та проведення розслідування доручено СВ ВП №2 Криворізького РУП ГУНП в Криворізькій області. В ході допиту потерпілої [PERSON] встановлено, що 17 червня 2022 року [PERSON] отримала повідомлення у мессенджері «Viber» з номеру телефону мобільного оператора ПрАТ «Київстар» [NUMBER] про можливість підключення тарифного плану «Київстар - «Родина». Також, на номер телефону потерпілої з ПрАТ «Київстар» [NUMBER] надійшло смс-повідомлення з кодом, який вона надалі переслала в ході листування з невстановленою особою у месенджері «Viber». У подальшому 24 червня 2022 року близько 15 години 55 хвилин [PERSON] звернула увагу, на її мобільному телефоні відсутній зв`язок та не працює месенджер«Viber», тому вона здійснила дзвінок на гарячу лінію АТ КБ «ПриватБанк» для блокування коштів, однак 27 червня 2022 року отримавши рух коштів у відділенні банку, виявила, що з її карткових рахунків здійснено перерахунок грошових коштів в сумі 11658 грн. На підставі ухвали слідчої судді Старокостягнинівського районного суду Хмельницької області Сагайдак І.M. від 14 липня 2022 року отримано тимчасовий доступ до речей та документів AT КБ «ПриватБанк», за результатами вилучених документів встановлено, що згідно руху коштів по картковим рахункам КБ «ПриватБанк», 24.06.2022 року здійснено операцію з переказу грошових коштів на картковий рахунок AT «Ощадний банк України» № [NUMBER] , у сумі 11658 грн. Крім цього, з карткового рахунку AT КБ «ПриватБанк» № [NUMBER] здійснено зняття грошових коштів через банкомат, що знаходиться за адресою: м. Кривий Ріг, вуд. Костенка, 21, у сумі 20000 грн. З отримананих фотоматеріали, зроблених вищевказаним банкоматом AT КБ «Приват Банк» у момент здійснення зняття грошових коштів з карткового рахунку [PERSON] , через низьку якість фотознімків ідентифікувати особу, яка здійснювала таке зняття, не виявилось можливим. Крім цього, на підставі ухвали слідчого судді Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області Кутасевич О.Г. від 26 жовтня 2022 року отримано тимчасовий доступ до речей та документів AT «Ощадний банк України» та на підставі отриманої інформації встановлено, що картковий рахунок AT «Ощадний банк України» № [NUMBER] , на який 24 червня 2022 року шахрайським шляхом переказано грошові кошти [PERSON] відкритий на ім`я [PERSON] , [INFO] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] . Крім цього встановлено, що 24 червня 2022 року з карткового рахунку № [NUMBER] здійснено зняття грошових коштів у сумі 3000 грн. в банкоматі за адресою: м. Кривий Ріг. вул. Костенка, 21. Також, з карткового рахунку № [NUMBER] здійснено переказ грошових коштів на інший картковий рахунок, який наразі не встановлено. На теперішній час дане кримінальне правопорушення знаходиться в провадженні та проводиться всебічне, повне і неупереджене досудове розслідування, встановлюються обставини вчинення кримінального правопорушення (а.с.57, 79). Як убачається з результатів перевірки, проведеної АТ КБ «ПриватБанк» 24 червня 2022 року з карток, відкритих на ім`я [PERSON] здійснено кредитної картки № [NUMBER] : -о 17:22 переказ зі своєї карти в сумі 932,15 грн; -о 19:12 переказ власних коштів на власну карту № [NUMBER] через Приват24 в сумі 13,931, 47 грн; -о 19:44 переказ з власної карти в сумі 2,691. 39 грн; - о19:46 переказ з власної карти в сумі 6,003. 87 грн, -о 19:50 переказ з власної карти в сумі 6,003. 87 грн; - о 19:30 зняття готівки в сумі 20,800 грн. через банкомат 9850 вул. Костенка, 21, Дніпропетровська область, Кривий Ріг. Таким чином, з вказаної карти, у період часу з 17 години (час відкриття кредитного рахунку) до 19 години 30 хвилин 24 червня 2022 року, з урахуванням власних коштів, переказаних на цю ж карту, здійснено транзакції на загальну суму 50562,75 грн. з картки № [NUMBER] : о 16:27 переказ власних коштів на карту [NUMBER] через Приват24 в сумі 1,600 грн, отримувач [PERSON] ; о 16:34 поповнення мобильного [NUMBER] на суму 405 грн; о 16:36 поповнення мобильного [NUMBER] на суму 355 грн; о 19:31 зняття готівки в сумі 20,000 грн. через банкомат 9850 вул. Костенка, 21, Дніпропетровська область, Кривий Ріг. Статтею 202 ЦК України встановлено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст. 1054 ЦК). Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч. 1 ст. 526 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами НБУ та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Частиною першою статті 1068 ЦК України передбачено, що банк зобов`язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. Відповідно до ст. 1073 ЦК, у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до частин сьомої, восьмої, дев`ятої розділу VI «Загальні вимоги до безпеки здійснення платіжних операцій та управління ризиками» Положення про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням», затвердженого постановою Правління Національного банку України від 05 листопада 2014 року № 705 ( що діяла на момент виникнення правовідносин) емітент або визначена ним юридична особа під час отримання повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний ідентифікувати користувача і зафіксувати обставини, дату, годину та хвилини його звернення на умовах і в порядку, установлених договором. Емітент після надходження повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний негайно зупинити здійснення операцій з використанням цього електронного платіжного засобу. Емітент у разі здійснення помилкового або неналежного переказу, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися, після виявлення помилки негайно відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Емітент у разі повідомлення користувачем про незавершену операцію з унесення коштів через платіжні пристрої банку-емітента на рахунки, відкриті в банку-емітенті, після подання користувачем емітенту відповідного документа, що підтверджує здійснення цієї операції, негайно зараховує зазначену в цьому документі суму коштів на відповідний рахунок. Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІН -коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Лише наявність обставин, які безспірно доводять, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН -коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, є підставою для його притягнення до цивільно-правової відповідальності. Зазначені норми є спеціальними для спірних правовідносин. Таким чином, користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій у разі відсутності доказів сприяння ним втраті, використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Відповідний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду України від 13 травня 2015 року у справі № 6-71цс15, від 16 грудня 2020 року у справі № 214/2867/18, від 17 грудня 2019 року справа №168\-/183/17 провадження № 61- 30478св18. Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Звертаючись в суд з позовом АТ КБ «ПриватБанк» вказувало, що [PERSON] шляхом підписання електронним підписом анкети заяви про приєднання до запропонованих банком Умов та Правил надання банківських послуг, отримала кредитну картку з встановленим кредитним лімітом в сумі 48000 грн. Як установлено судом, СВ ВП №2 Криворізького РУП ГУНП в Криворізькій області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №12022243160000079 правопорушення за ч.3 ст. 190 КК України за заявами [PERSON] від 25 червня та 30 червня 2022 року, відповідно до яких 24 червня 2022 року о 16 годині невстановлена особа, здійснивши переадресацію сім-картки мобільного оператора ПрАТ «Київстар» з абонентським номером [NUMBER] шахрайським шляхом здійснила банківські операції та заволоділа її грошовими коштами сумі 10286 грн. із банківських карток АТ КБ «ПриватБанк» № [NUMBER] , № [NUMBER] (а.с.58), а також відкрила на її ім`я кредитну картку № [NUMBER] з кредитним лімітом 48000 грн., кошти з якої були зняті невідомою особою в м. Кривий Ріг по вул. Костенка, 21 . У судовому засіданні [PERSON] стверджувала, що будь-якої інформації щодо власних карток, в тому числі їх номерів, терміну дії, CVV-кодів, ПІН-кодів, паролів входу до Приват24, чи іншої інформації, яка б сприяла третім особам у доступі до її банківських карт, вона не повідомляла, будь-яких заяв про отримання кредитних коштів не підписувала, а лише отримавши повідомлення у мессенджері «Viber» з номеру телефону мобільного оператора ПрАТ «Київстар» [NUMBER] про можливість підключення тарифногоплану «Київстар - «Родина» з кодом, надалі переслала його у месенджері «Viber» на вказаний у повідомленні телефон, що підтверджуються відомостями про хід досудового розслідування кримінального провадження №12022243160000079. Як не заперечував у судовому засіданні представник позивача, отримання кредитної картки відбулось шляхом підписання електронним підписом через мобільний додаток заяви про приєднання до запропонованих банком умов договору. Судом не було встановлено, що отримання кредитної карти та подальше списання з цього рахунку коштів відбулося внаслідок дії чи бездіяльності [PERSON] , які сприяли втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера (коду) або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції за кредитною карткою. При цьому доводи відповідачки [PERSON] про те, що вона о 16 годині 20 хвилин зверталась до оператора 3700 з повідомленням про підозрілі дії з її мобільним телефоном та проханням заблокувати карту, і її картки № [NUMBER] , № [NUMBER] о 16 годині 43 хвилини були заблоковані, однак незважаючи на таке повідомлення, вже о 16 годині 58 хвилин картки були розблоковано та через мобільний додаток Приват24 о 17 годині надано кредитну карту з кредитним лімітом 48000 грн. підтверджуються скріншотами журналу вхідних/вихідних дзвінків Банкомат ПриватБанку та особистого кабінету Приват24 [PERSON] . Ураховуючи втрату [PERSON] доступу до свого мобільного номеру, остання не могла самостійно заблокувати та розблокувати карти, отримати онлайн-кредит через «Приват24». Про укладення спірного договору іншими особами і зняття ними коштів свідчать і матеріали досудового розслідування кримінального провадження №12022243160000079. Банк в свою чергу не вжив усіх передбачених законом заходів безпеки, не повернув на рахунок користувача списані з її картки кошти, та безпідставно надав онлайн-кредит в сумі 48000 грн, хоча [PERSON] невідкладно звернулась до банку о 16 годині 24 червня 2022 року, а також о 19 годині 48 хвилин про підозрілі дії з її номером мобільного телефону та несанкціоновані операції, а також наступного дня до правоохоронних органів із заявою про вчинення злочину. Доводи представника АТ КБ «Приват Банк» про те, що в ході службової перевірки не зафіксовано з`єднання оператора 3700 з [PERSON] з фінансового номеру її сина [PERSON] [NUMBER] , а зафіксовано лише два діалога оператора о 20 годині 05 хвилин та о 20 годині 10 хвилин суд оцінює критично, оскільки вони спростовуються наведеними вище доказами. Не заслуговують на уваги і твердження позивача про те, що [PERSON] користувалась наданими їй кредитними коштами, оскільки усі операції, перекази коштів та їх зняття у банкоматі 24 червня 2022 року здійснені у період часу з 17 до 19 години 24 червня 2022 року, тобто коли у неї був відсутній дотступ до її номеру мобільного телефону. При цьому, надані представником позивача у відповіді на відзив відповідачки [PERSON] результати службового розслідування не містять повної, достовірної, інформації щодо способу здійснення таких операцій, зокрема, чи знімались кошти за допомогою карти, номером телефону, переказувались через Приват24 з мобільного телефону відповідачки, чи іншого нетипового пристрою, чи були запити на зміну ПІН-кодів до карток чи паролів-входів до Приват24, що на переконання суду, свідчить про недобросовісні дії банку. Таким чином судом не встановлено обставин, які безспірно доводять, що всідповідачка своїми діями чи бездіяльністю сприяла втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, а так само укладенню кредитного договору, що виключає покладення на неї цивільно-правової відповідальності за цим договором. Виходячи із встановлених фактичних обставин справи, вимог чинного законодавства, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд бере до уваги доводи відповідачки і вважає недоведеними вимоги АТ КБ «ПриватБанк» про стягненя заборгованості за кредитним договором, а відтак уважає за необхідне у задоволенні позову відмовити. Оскільки в задоволені позову відмовлено, судові витрати покладаються на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed