Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-20 00:00:00

Позивач Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія УСГ» звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] суму страхового відшкодування. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 21.02.2022 о 10 год.48 хв. на трасі Р11 в с. Піщанка по вул. Полтавській, 207, Красноградського району Харківської області сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ГАЗ», державний реєстраційний номер [NUMBER] , яким керував [PERSON] та автомобіля «Srania», державний реєстраційний номер [NUMBER] , який належить ВКФ «Віта-Авто» у формі ТзОВ. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Красноградського районного суду Харківської області від 09.02.2022 року по справі № 626/154/22 [PERSON] було визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу. Власник (страхувальник) транспортного засобу автомобіля «Srania», державний реєстраційний номер [NUMBER] , звернувся із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування. Розрахунок та виплата страхового відшкодування проводилися на підставі: Акту огляду пошкодженого транспортного засобу; рахунку №ПО2200056 від 26.01.2022; страхового акту № ЗСКА-13681 від 11.01.2022 року; розрахунку суми страхового відшкодування від 11.02.2022. На підставі вказаних документів позивач відповідно до умов договору добровільного страхування наземного транспорту виплатив страхове відшкодування у розмірі 83 830 грн., що підтверджується платіжними дорученням №22396 від 11.02.2022. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «ГАЗ», державний реєстраційний номер [NUMBER] , [PERSON] , була застрахована в АТ «Страхова компанія «Країна» згідно полісу №АР 5540642. АТ «Страхова компанія «Країна» сплатила на користь позивача 43 023,05 грн. згідно платіжного доручення № 5432_6F014/621 від 15.06.2022, яка не покриває суму виплати за договором добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності водія та від нещасного випадку з водієм та пасажирами на транспорті №28-0301-0031/00029 від 01.09.2021. Ухвалою Карлівського районного суду від 24.11.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Ухвалою Карлівського районного суду від 26.12.2023 здійснено перехід з розгляду в порядку спрощеного провадження без виклику сторін в розгляд в порядку спрощеного провадження з викликом сторін у цивільній справі. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися. Представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, хоча про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Клопотання про розгляд справи за його відсутності від відповідача до суду не надходило. Відзиву на позов відповідач не подав. У відповідності до приписів ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що 01.09.2021 між ПАТ «Страхова компанія «УСГ» та ВКФ «Віта-Авто» у формі ТзОВ було укладено Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності водія та від нещасного випадку з водієм та пасажирами на транспорті №28-0301-0031/00029. 21.01.2022 трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля ГАЗ, державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля «Srania», державний реєстраційний номер [NUMBER] , який належить ВКФ «Віта-Авто» у формі ТзОВ. Постановою Красноградського районного суду Харківської області від 09.02.2022 року по справі № 626/154/22 [PERSON] було визнано винним, притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу. Постанова набрала законної сили 21.02.2023. Матеріальний збиток згідно рахунку №ПО2200056 від 26.01.2022 складає 83 830,87 грн. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] була застрахована відповідно до полісу АР 5540642 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів в АТ «Страхова компанія «Країна». АТ «Страхова компанія «Країна» сплатила на користь позивача 43 023,05 грн. згідно платіжного доручення № 5432_6F014/621 від 15.06.2022, яка не покриває суму виплати за договором добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності водія та від нещасного випадку з водієм та пасажирами на транспортні. Різниця між фактично нанесеною шкодою та розміром виплаченого страхового відшкодування становить 83 830,87 - 43 023,05 = 40 807, 82 грн. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з п.6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина [PERSON] у вчиненні ДТП, внаслідок якої було пошкоджено транспортний засіб марки Srania», державний реєстраційний номер [NUMBER] , та обставини даного ДТП не потребують доказуванню. Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі, особою, яка її завдала. Згідно з ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. На виконання наведеної норми процесуального закону суд при вирішенні цього спору керується висновками Великої Палати Верховного Суду, сформульованими у постановах від 04 липня 2018 року (справа № 755/18006/15-ц, провадження № 14-176цс18) і від 03 жовтня 2018 року (справа № 760/15471/15-ц, провадження № 14-316цс18). Вирішуючи питання про коло відповідачів у справах за позовами потерпілих осіб до винуватців дорожньо-транспортних пригод, цивільно-правова відповідальність яких застрахована, суд касаційної інстанції зробив такий висновок. У разі якщо деліктні відносини поєдналися з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування є страховик завдавача шкоди. Такий страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у порядку, передбаченому Законом № 1961-IV. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно із цим договором або Законом № 1961-IV у страховика не виникло обов`язку з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених статтею 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. У такому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону № 1961-IV). Відповідно ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Отже, у межах спірних правовідносин позивач має право на відшкодування матеріальних збитків у розмірі, що перевищує ліміт відповідальності страховика. Обсяг відповідальності ПАТ «Страхова компанія «УСГ» обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Таким чином, для повного відшкодування завданої шкоди [PERSON] зобов`язаний сплатити страховій компанії різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) в сумі 40 807,82 грн. Крім того, на підставі ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати - судовий збір в розмірі 2684,00 грн.

Outcome: approved