Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-26 00:00:00

Статтею 7 Конституції України встановлено, що в Україні визнається і гарантується місцеве самоврядування. Відповідно до статті 2 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» Місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України. Місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст. Згідно ст.4 вказаного Закону одним з основних принципів місцевого самоврядування в Україні є судовий захист прав місцевого самоврядування. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено, що окремо збудоване нежитлове приміщення (магазин), загальною площею 113,6 кв.м, яка складається з цегляної будівлі, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу серії та номеру 418, виданого 28.03.2017 приватним нотаріусом Краматорського міського нотаріального округу Задорожним Д.В., належить [PERSON] (Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 26.10.2021 № 281186792). Попереднім власником нерухомості та користувачем земельної ділянки по [ADDRESS] , була [PERSON] , якій рішенням Краматорської міської ради від 25.04.2018 № 37/VII-197 було припинено право користування земельною ділянкою з кадастровим номером 1412900000:00:005:0497. Згідно витягу з Державного земельного кадастру на земельну ділянку № НВ-1409494192021 від 28.10.2021, земельна ділянка за адресою: [ADDRESS] , має кадастровий номер 1412900000:00:005:0497, та є комунальною власністю Краматорської міської ради, яка діє від імені та в інтересах територіальної громади м.Краматорська; цільове призначення земельної ділянки іншої комерційної діяльності, категорія земель землі житлової та громадської забудови, вид використання для функціонування магазину. Право власності Краматорської міської ради на земельну ділянку зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 24.10.2016 за номером запису про право власності 17112148, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 1066581014129. 29 жовтня 2021 року представниками Краматорської міської ради в особі управління земельних відносин Краматорської міської ради здійснено обстеження земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , за результатами чого складено Акт обстеження земельної ділянки № 20 від 29.10.2021, відповідно до якого відповідач [PERSON] використовує земельну ділянку комунальної власності з кадастровим номером 1412900000:00:005:0497 за вказаною адресою знаходиться магазин з назвою « [INFO] ». Листом від 15.06.2020 № 01-26/3613 позивач повідомляв відповідача про необхідність оформлення документів, що посвідчують право користування нею земельною ділянкою по [ADDRESS] , однак відповідачем жодних дій вчинено не було. Отже, відповідач [PERSON] використовує земельну ділянку комунальної власності з кадастровим номером 1412900000:00:005:0497 без виникнення права власності/користування земельною ділянкою та без здійснення державної реєстрації цих прав. Відповідно до даних Головного управління ДПС у Донецькій області (лист № 01-26/5833 від 08.11.2021) фізична особа підприємець [PERSON] не перебуває на обліку як платник плати на землю (орендної плати або земельного податку) за земельні ділянки по [ADDRESS] , та розрахунку безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати на землю за підписом міського голови Краматорської міської ради Гончаренко О., відповідач у період з 01.12.2018 по 30.11.2021 не сплачувала за користування земельною ділянкою плату за землю у встановленому законодавчими актами розмірі, а тому розмір орендної плати за вказаний період складає 25352,90 грн. Правовий механізм переходу прав на землю, пов`язаний із переходом права на будинок, будівлю або споруду, визначено у статті 120 Земельного кодексу України. Виходячи зі змісту зазначеної статті, норма щодо переходу права на земельну ділянку у разі переходу права на будинок, будівлю і споруду може бути застосована у випадках, якщо земельна ділянка перебуває у власності або у користуванні колишнього власника будівлі. Як вбачається із положень статті 120 Земельного кодексу України, виникнення права власності на об`єкт нерухомості не є підставою для автоматичного виникнення права власності чи укладення (продовження, поновлення) договору оренди земельної ділянки. Водночас за змістом статті 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Судом встановлено, що відповідач правомірно володіє лише окремо збудованим нежитловим приміщенням (магазин), розташованими на земельній ділянці по [ADDRESS] . Проте відповідне право щодо вказаної земельної ділянки за відповідачем не зареєстровано. Статтею 1212 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Згідно статті 1214 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов`язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З цього часу вона відповідає також за допущене нею погіршення майна. Матеріали справи свідчать, що відповідач користується спірною земельною ділянкою без достатньої правової підстави, а тому відповідно до положень статей 1212-1214 Цивільного кодексу України повинен відшкодувати позивачу всі доходи, які він одержав або міг одержати від цього майна. Відповідно до статті 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону. Статтею 14 Податкового кодексу України визначено, що плата за землю - це обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності. Відповідач не є власником та постійним землекористувачем земельної ділянки, а тому не є суб`єктом плати за землю у формі земельного податку, при цьому, єдина можлива форма здійснення плати за землю для нього, як землекористувача, є орендна плата (ст. 14.1.72 Податкового кодексу України). Податковим кодексом України визначено, що орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є обов`язковим платежем, а її розмір визначається на підставі законодавчих актів, тобто є регульованою ціною (пп.14.1.125, пп.14.1.136 п.14.1 ст.14 ПК України, п.288.5 ст.288 ПК України). Відповідач у період з 01.12.2018 по 30.11.2021 не сплачувала за користування земельною ділянкою плату за землю у встановленому законодавчими актами розмірі. Таким чином, відповідач, не сплачуючи орендну плату за користування земельною ділянкою за відсутності укладеного договору, фактично збільшив свої доходи, а позивач втратив належне йому майно (кошти від орендної плати). Розмір доходу відповідача у період з 01.12.2018 по 30.11.2021 було розраховано позивачем як розмір плати за земельну ділянку комунальної власності у формі орендної плати, який нараховується та сплачується за регульованою ціною, встановленою уповноваженими органами державної влади та органами місцевого самоврядування. Отже, за розрахунком позивача, розмір збережених відповідачем коштів від безпідставно набутого майна склав 25352,90 грн. за період з 01.12.2018 по 30.11.2021. Суд погоджується з вказаним розрахунком, оскільки він здійснений на підставі Земельного кодексу України; Податкового кодексу України; Витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки; Рішення Краматорської міської ради від 22.04.2014 №37/VI-104 «Про внесення змін в додаток до рішення міської ради від 12.03.2008 №18/V-12 «Про затвердження розмірів орендної плати за земельні ділянки на території м. Краматорська у відсотках від нормативної грошової оцінки земельних ділянок». Враховуючи викладені обставини, суд вважає позовні вимоги про стягнення з відповідача безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати в сумі 25352,90 грн. законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Також, відповідно до ст.141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь Краматорської міської ради судовий збір в розмірі 2270 грн., так як позовні вимоги позивача судом задоволені у повному обсязі.

Outcome: approved