Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до Дзержинського районного суду м.Харкова з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (надалі ГУ ПФУ в Харківській обл.) та Управління Державної казначейської служби України в Шевченківському районі м.Харкова (УДКСУ в Шевченківському районі м.Харкова), в якій просить стягнути з бюджету держави на його користь кошти в сумі 545012,23 грн., в рахунок матеріальної (майнової) та моральної шкоди, спричиненої органом виконавчої влади - ГУ ПФУ в Харківській обл. В обґрунтування позову позивач зазначив, що він є пенсіонером МВС України (пенсійне посвідчення № [NUMBER] ), перебуває на обліку в ГУ ПФУ\~в Харківській\~обл.\~з грудня\~2003\~року,\~у зв?язку з призначенням пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». 23 січня 2023 року він звернувся з листом-заявою до ГУ ПФУ\~в Харківській\~обл.з метою перерахунку та виплати заборгованості коштів його пенсійного забезпечення за період з 01.12.2019 до листопада 2022 року згідно рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.09.2022, що вступило в законну силу. 01 лютого 2023 року він отримав відмову ГУ ПФУ\~в Харківській\~обл.в виплаті вказаних коштів та проголошення конкретного терміну виплати вказаних коштів з причини ненадання ГУ ПФУ\~в Харківській\~обл.бюджетних коштів державою для проведення вказаних виплат. Вважає, що дана відмова порушує його майнове право, оскільки кошти, що отримуються громадянином України в якості пенсійного забезпечення є майном громадянина України. Вказує, що недоплата з грудня 2019 року по листопад 2022 року коштів його пенсійного забезпечення потягнула за собою порушення його права власності на його кошти в об`ємі суми його недоотриманої пенсії за вказаний вище період, яка, згідно довідки складає 228204.56 грн., що, на його думку, і є майновою шкодою, яка була спричинена органом виконавчої влади-Управлінням Пенсійного фонду в Харківській області. Позивач обґрунтовує розмір спричиненої йому матеріальної шкоди, що складається з недоотриманої з грудня 2019 року пенсії, що з урахуванням індексу інфляції на нинішній час складає 475012,23 грн., посилаючись на інформаційний лист Вищого Господарського Суду України № 01-06/928/2012 від 17.07.2012 року, відповідно до змісту якого сума розрахунку боргу при розгляді подібних справ повинна бути розрахована з урахуванням індексу інфляції за кожен рік прострочення боргу. Зазначає, що оскільки вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями ГУ ПФУ\~в Харківській\~обл.\~подаются окремо від вимог вирішити публічно правовий спір, а публічно-правовий спір в даному разі вирішений, про що є рішення Харківського окружного адміністративного суду, в якому дії ГУ ПФУ в Харківській обл. визнані незаконними, даний позов подається в порядку цивільного судочинства згідно з вимогами ст. 175 ЦПК України. А також, Позивач вважає, що незаконними діями відповідача, які полягали в регулярній невиплаті частини пенсійного забезпечення, що належить йому згідно діючого законодавства та відмові в виплаті вказаної суми уже після винесення та вступу в законну силу рішення суду, йому нанесено моральну шкоду, яка полягає в порушенні його поняття про соціальну справедливість та демократичні засади державного устрою, а також розумінні того факту, що його матеріальне забезпечення (пенсія), яку він отримує у зв`язку з багатолітньою службою на стражі Закону незаконно зменшена вдвоє на протязі великого проміжку часу та його матеріальний стан таким чином погіршено і без звернення до суду неможливо досягти справедливого відношення до працівників, які охороняли Закон і порядок в державі, тому вважає що діями посадових осіб ГУ ПФУ в Харківській обл. йому було спричинено моральну шкоду в сумі 70000,00 грн. Ухвалою судді Дзержинського районного суду м.Харкова Цвірюка Д.В. від 24 березня 2023 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі та призначено справу в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 23 червня 2023 року клопотання представника відповідача задоволено. Провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до\~Головного управління\~Пенсійного фонду\~України в\~Харківській області,\~Управління Державної\~казначейської служби\~України в\~Шевченківському районі\~м.Харкова\~про відшкодування\~шкоди,\~завданої фізичній\~особі незаконними\~рішеннями,\~дією чи\~бездіяльністю органу\~державної владизакрито. Роз`яснено [PERSON] , що розгляд цієї справи віднесено до юрисдикції адміністративного суду. Постановою Харківського апеляційного суду від 11 жовтня 2023 року ухвала Дзержинського районного суду м.Харкова від 23 червня 2023 року скасовано та направлено справу для продовження розгляду. 24 жовтня 2023 року вищевказана цивільна справа надійшла до Дзержинського районного суду м.Харкова. Ухвалою судді Дзержинського районного суду м.Харкова Теслікової І.І від 26 жовтня 2023 року вищевказану цивільну справу прийнято в провадження судді та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 29 листопада 2023 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду. Ухвалою суду від 22 лютого 2024 року заяву [PERSON] про збільшення позовних вимог від 22 січня 2024 року повернуто без розгляду. [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовільнити. Представник відповідача ГУ ПФУ в Харківській обл. в судове засідання не з?явився, направивши до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. 20.04.2023 від відповідача ГУ ПФУ в Харківській обл. надійшов відзив на позовну заяву, у якому він заперечує проти задоволення позовних вимог з посиланням, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 20.09.2022 у справі №520/6029/22 зобов`язано ГУ ПФУ в Харківській обл. здійснити перерахунок пенсії позивача з 01.12.2019 з урахуванням оновленої довідки про розмір грошового забезпечення. На виконання зазначеного судового рішення, яке набрало законної сили 21.10.2022, головним управлінням в листопаді 2022 року проведено перерахунок пенсії позивача з 01.12.2019 року на підставі довідки про грошове забезпечення № 100/27148 від 08.07.2021 за вих. № 33/41-1609. 3 01.12.2022 пенсія виплачується з урахуванням рішення суду. За результатом перерахунку нараховано різницю в пенсії за період з 01.12.2019 по 30.11.2022 в сумі 228204,56 грн. Зазначена сума обліковується в підсистемі «Реєстр судових рішень» та буде виплачена в межах затверджених бюджетних призначень для здійснення відповідних виплат, в порядку черговості, яка визначається в залежності від дати набрання рішенням законної сили. Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду, від 20.09.2022 року у справі № 520/6029/22 визнано грошові зобов`язання держави, ці зобов`язання належним чином не виконані, а тому, як вважає позивач, мають бути відшкодовані як матеріальна і моральна шкода шляхом стягнення з Державного бюджету на його користь. При цьому, на думку позивача, сума завданої йому шкоди, 545012,23 грн, складається з: матеріальної шкоди в розмірі 475012,23 грн. - недоотриманої з 01.12.2019 до 30.11.2022 пенсії з урахуванням індексу інфляції (розрахунок цієї суми позивач надав) та моральної шкоди в розмірі 70000 грн. Доводи позивача про невиконання в повному обсязі ГУ ПФУ в Харківській обл. рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.09.2022 у справі № 520/6029/22 не вказують про спричинення йому майнової шкоди у розмірі тотожному нарахованим але ще не виплаченим сумам, а можуть бути предметом розгляду адміністративним судом в порядку судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах. Звертаючись до суду з новим позовом, позивач фактично вимагає стягнути в Державного бюджету суми, щодо виплати яких вже було ухвалено судове рішення. Задоволення такого позову може призвести до стягнення бюджетних коштів у подвійному розмірі, оскільки судове рішення у справі № 520/6029/22 не втрачає законної сили. Вважає, що позивачем обрано неналежний спосіб захисту прав та інтересів. Спір фактично стосується способу та порядку виконання вищезазначених судових рішень та повинен вирішуватися в порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 452/3296/16-ц міститься висновок, що «правовідносини, що виникають приводу виконання судових рішень, урегульовані Законом України «Про виконавче провадження», а тому несплачена позивачеві сума пенсії, що підлягає стягненню на його користь за рішенням суду, не може вважатися майновою шкодою в розумінні статті 1166 ЦК України, а є сумою нарахованої пенсії, яка підлягає виплаті в порядки виконання постанови суду, відтак зазначені норми права не застосовуються до спірних правовідносин». Таким чином, несплачені позивачу грошові кошти, що підлягають стягненню на його користь за судовими рішеннями, не можуть вважатися майновою шкодою в розумінні статі 56 Конституції України, а є сумою, яка підлягає виплаті в порядку виконання судових рішень, а відтак підстави для задоволення позовних вимог про відшкодування майнової шкоди відсутні. Крім того, зазначив, що позивачем не надано достатніх та належних доказів обставин, які б свідчили про заподіяння моральних страждань йому внаслідок дій ГУ ПФУ в Харківській обл., наслідки таких страждань та причинно-наслідковий зв`язок між діями та наслідками. Представник Управління Державної казначейської служби України в Шевченківському районі м.Харкова в судове засідання не з`явився, у наданому до суду відзиві на позовну заяву просив слухати справу у його відсутність, проти задоволення позовних вимог заперечував через те, що сам факт тривалого невиконання рішення суду не є безумовною підставою для висновку про наявність причинного зв`язку між несвоєчасним виконанням рішення, яке набрало законної сили та завданою шкодою. Суд, дослідивши матеріали справи, доводи сторін вважає що позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2022 у справі №520/6029/22 визнано протиправною бездіяльність ГУ ПФУ в Харківській обл.щодо відмови у перерахунку та виплаті пенсії [PERSON] відповідно до довідки № 100/27148 (вих. №33/41-1609) від 08.07.2021 року Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Харківській області". Зобов`язано ГУ ПФУ в Харківській обл.здійснити перерахунок та виплату пенсії [PERSON] з 01.12.2019 року з урахуванням довідки № 100/27148 (вих. №33/41-1609) від 08.07.2021 року Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Харківській області", з урахуванням раніше виплачених сум. 23 січня 2023 року [PERSON] звернувся до ГУ ПФУ\~в Харківській\~обл.з листом-заявою щодо перерахунку та виплати заборгованості коштів його пенсійного забезпечення за період з 01.12.2019 до листопада 2022 року згідно рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.09.2022, що вступило в законну силу. Згідно відповіді ГУ ПФУ\~в Харківській\~обл.\~від 01\~лютого 2023\~року[PERSON] повідомлено, що рішення судів у справах щодо пенсійного забезпечення, які набрали законної сили, виконуються органами Пенсійного фонду України в межах покладених зобов`язань, з урахуванням повноважень, наданих чинним законодавством. На виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.09.2022 по справі №520/6029/22 головним управлінням проведено перерахунок Вашої пенсії з 01.12.2019 на підставі нової довідки про грошове забезпечення № 100/27148 від 08.07.2021 за вих. № 33/41-1609. За результатом перерахунку нараховано різницю в пенсії за період з 01.12.2019 по 30.11.2022. З 01.12.2022 пенсія виплачується з урахуванням рішення суду. Згідно зі ст. 8 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ, виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України. Згідно з ч.ч.1,2 ст. 23 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України. Згідно з пунктами 20 та 29 ч. 1 ст. 116 Бюджетного кодексу України взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства. Кошти Державного бюджету України включаються до бюджету Пенсійного фонду України в обсягах, визначених Законом України про Державний бюджет України на відповідний рік. Отже, різницю в пенсії за період з 01.12.2019 по 30.11.2022 буде виплачено в межах затверджених бюджетних призначень для здійснення відповідних виплат. Органами Пенсійного фонду України ведеться Реєстр судових рішень для використання в роботі з метою систематизації та упорядкування судових рішень. Після проведення перерахунку на виконання рішення суду, дані інтегровано до підсистеми Реєстр судових рішень. Черговість здійснення виплат визначається в залежності від дати набрання рішенням законної сили. Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.09.2022 по справі № 520/6029/22 набрало законної сили 21.10.2022 року. Станом на січень 2023 року погашено заборгованість за рішеннями судів, які набрали законної сили по 08.07.2020 включно. Як вбачається із змісту\~листа Вищого Господарського Суду України № 01-06/928/2012 від 17.07.2012,\~з метою забезпечення правильної і однакової судової практики, ВГС України вважає за необхідне звернути увагу виключно господарських судів на практику застосування судом касаційної інстанції у розгляді справ окремих норм\~Цивільного кодексу України\~,\~Господарського кодексу України\~та інших актів законодавства, що містять норми матеріального права. Разом з тим, [PERSON] до суду подано позовну заяву в порядку цивільного судочинства, з посиланням на норми Цивільно-процесуального кодексу України. Таким чином, суд не приймає до уваги вищевказане посилання [PERSON] на лист Вищого Господарського Суду України\~№ 01-06/928/2012 від 17.07.2012 року, оскільки він не застосовується до спірних правовідносин та регулює діяльність господарського судочинства. Відповідно до ст. 543 Цивільного кодексу України, у разі солідарного обов`язку боржників кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково, або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Відповідно до ст. 1190\~Цивільного кодексу України\~особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. Відповідно до ст. 175 ЦПК України,\~у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.\~Позовна заява повинна містити, зокрема\~, якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них. Позивач в своїх позовних вимогах, просить стягнути з державного бюджету на його користь грошові кошти в сумі 475012,23 грн. в рахунок матеріальної (майнової) та моральної шкоди, спричиненої органами виконавчої влади Управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області та Управлінням Державної казначейської служби України в Шевченківському районі м.Харкова, при цьому із позовних вимог не вбачається за можливе встановити їх зміст щодо кожного з Відповідачів . Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах\~повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно зі ст. 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Відповідно до\~ст.1166\~ЦК України\~майнова шкода,\~завдана неправомірними\~рішеннями,\~діями чи\~бездіяльністю особистим\~немайновим правам\~фізичної або\~юридичної особи,\~а також\~шкода,\~завдана майну\~фізичної або\~юридичної особи,\~відшкодовується в\~повному обсязі\~особою,\~яка її\~завдала. Особа,\~яка завдала\~шкоди,\~звільняється від\~її відшкодування,\~якщо вона\~доведе,\~що шкоди\~завдано не\~з її\~вини. Шкода,\~завдана каліцтвом,\~іншим ушкодженням\~здоров`я\~або смертю\~фізичної особи\~внаслідок непереборної\~сили,\~відшкодовується у\~випадках,\~встановлених законом. Шкода, завдана правомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених цим Кодексом та іншим законом. Водночас, відповідно до Постанови судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 11.09.2013 року, сам факт тривалого невиконання рішення суду не може бути підставою для безспірного стягнення збитків у вигляді нестягнутої за рішенням суду суми,\~Аналогічний висновок зроблено у постанові Верховного Суду від 16.03.2020 у справі № 613/814/16-ц (провадження № 61-20218св19). Крім того, відповідно до висновку, який міститься у постанові Великої Палати Верховного суду від 16 січня 2019 року у справі №452/3296/16-ц, правовідносини, що виникають з приводу виконання судових рішень, урегульовані Законом України «Про виконавче провадження», а тому несплачена позивачеві сума пенсії, що підлягає стягненню на його користь за рішенням суду, не може вважатися майновою шкодою в розумінні статті 1166 ЦК України, а є сумою нарахованої пенсії, яка підлягає виплаті в порядку виконання постанови суду, відтак зазначені норми права не застосовуються до спірних правовідносин. Частинами 1-3 статті 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до ст. 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів. Позивач зазначає, що внаслідок тривалого невиконання Відповідачами по справі рішення суду йому нанесено моральну шкоду, яка полягає в порушенні його поняття про соціальну справедливість та демократичні засади державного\~устрою, тому вважає що діями посадових осіб Головного управління пенсійного фонду в Харківській області йому було спричинено моральну шкоду в сумі 70000,00 грн. Відповідно до роз`яснень\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати у порушенні права власності, у порушені нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми при настанні інших негативних наслідків. Обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправними діяннями заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Загальні підходи до відшкодування моральної шкоди, завданої органом державної влади, були сформульовані Верховним Судом у постанові від 10 квітня 2019 року у справі №464/3789/17. Зокрема, Суд дійшов висновку, що адекватне відшкодування шкоди, зокрема й моральної, за порушення прав людини є одним із ефективних засобів юридичного захисту. Моральна шкода полягає у стражданні або приниженні, яких людина зазнала внаслідок протиправних дій. Страждання і приниження - емоції людини, змістом яких є біль, мука, тривога, страх, занепокоєння, стрес, розчарування, відчуття несправедливості, тривала невизначеність, інші негативні переживання. Порушення прав людини чи погане поводження із нею з боку суб`єктів владних повноважень завжди викликають негативні емоції. Проте, не всі негативні емоції досягають рівня страждання або приниження, які заподіюють моральну шкоду. Оцінка цього рівня залежить від усіх обставин справи, які свідчать про мотиви протиправних дій, їх інтенсивність, тривалість, повторюваність, фізичні або психологічні наслідки та, у деяких випадках, стать, вік та стан здоров`я потерпілого (Постанова ВП ВС від 08.04.2020 у справі №180/1560/16-а). Відповідно до\~статті 81 Цивільного процесуального кодексу\~сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, Позивач був зобов`язаний довести суду ті обставини, які свідчать про факт заподіяння йому моральної шкоди (у чому полягає така шкода) та довести розмір заподіяної йому моральної шкоди, який заявлено до відшкодування. Однак, на думку суду, Позивачем не доведено та не надано належних та допустимих доказів на підтвердження наявності заподіяної йому моральної шкоди, причинного зв`язку між шкодою і протиправною бездіяльністю відповідача, що на підставі\~статті 81 ЦПК України\~є його процесуальним обов`язком. За встановлених обставин, враховуючи, що [PERSON] не надано доказів заподіяння відповідачами моральних чи фізичних страждань або втрат майнового чи немайнового характеру внаслідок невиплати пенсії за перерахунком за період 01.12.2019 по листопад 2022 року, позовні вимоги не підлягають задоволенню , як такі, що\~не ґрунтується на вимогах закону.

Outcome: dismissed