Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-13 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання колишньої непрацездатної дружини-інваліда. На підставу своїх вимог посилається на те, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем з 11.11.1990 р. по 27.12.2022 р. Під час спільного проживання у шлюбі відповідач вчиняв щодо неї протиправні дії, систематично бив її та морально знущався, що в результаті призвело до погіршення її здоров`я та присвоєння їй інвалідності ІІ групи з 12.12.2022 р., тобто під час перебування у шлюбі. На теперішній час позивачка є непрацездатною, її було звільнено з роботи за станом здоров`я, вона не має власного нерухомого майна, потребує постійного догляду та лікування, а тому відповідно до ст. 75,76 СК України просить суд зобов`язати відповідача, який є працездатним та працевлаштованим сплачувати аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини всіх видів його доходів щомісячно. Також просить суд стягнути на її користь судові витрати по оплаті юридичних послуг. До початку судового засідання представник позивачки позов в частині стягнення аліментів підтримав повністю, від стягнення судових витрат відмовився та просив суд слухати справу у його відсутність. \~ \~ \~ \~Відповідач до початку судового засідання позов визнав та просив суд слухати справу у його відсутність. В судове засідання всі особи, які беруть участь у справі, не з`явились, у зв`язку з чим в порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази надані по справі, приходить до наступного висновку: В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 11.11.1990 року по 27.12.2022 року. Згідно з Довідкою до акта огляду МСЕК сер 12ААВ №641584 [PERSON] є інвалідом 2 групи з 07.12.2022 р. безтерміново. Згідно з постановою Тальнівського районного суду Черкаської області від 08.09.2022 р. [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП за вчинення насильства в сім`ї відносно [PERSON] . Відповідно до\~ст.\~75\~СК України\~дружина,\~чоловік повинні\~матеріально підтримувати\~один одного. \~Право на\~утримання (аліменти)\~має той\~із подружжя,\~який є\~непрацездатним,\~потребує матеріальної\~допомоги,\~за умови,\~що другий\~із подружжя\~може надавати\~матеріальну допомогу.\~ Непрацездатним\~вважається той\~із подружжя,\~який досяг\~пенсійного віку,\~встановленого законом,\~або є\~особою з\~інвалідністю I,\~II\~чи III\~групи.\~ Один\~із подружжя\~є таким,\~що потребує\~матеріальної допомоги,\~якщо заробітна\~плата,\~пенсія,\~доходи від\~використання його\~майна,\~інші доходи\~не забезпечують\~йому прожиткового\~мінімуму,\~встановленого законом.\~ Права\~на утримання\~не має\~той із\~подружжя,\~хто негідно\~поводився у\~шлюбних відносинах,\~а також\~той,\~хто став\~непрацездатним у\~зв`язку\~із вчиненням\~ним умисного\~кримінального правопорушення,\~якщо це\~встановлено судом. Той із подружжя, хто став непрацездатним у зв`язку з протиправною поведінкою другого з подружжя, має право на утримання незалежно від права на відшкодування шкоди відповідно до\~Цивільного кодексу України. Відповідно до\~ст.\~76\~СК України\~розірвання шлюбу\~не припиняє\~права особи\~на утримання,\~яке виникло\~у неї\~за час\~шлюбу.\~ Після розірвання шлюбу особа має право на утримання, якщо вона стала непрацездатною до розірвання шлюбу або протягом одного року від дня розірвання шлюбу і потребує матеріальної допомоги і якщо її колишній чоловік, колишня дружина може надавати матеріальну допомогу. Особа має право на утримання і тоді, коли вона стала особою з інвалідністю після спливу одного року від дня розірвання шлюбу, якщо її інвалідність була результатом протиправної поведінки щодо неї колишнього чоловіка, колишньої дружини під час шлюбу. Таким чином, суд приходить до висновку, що оскільки позивачка є непрацездатною, потребує постійного догляду та лікування у зв`язку з наявною в неї інвалідністі, яку їй було встановлено під час перебування у шлюбі з відповідачем та оскільки судом встановено, що відповідач має змогу надавати матеріальну допомогу колишній дружині та визнає позов, то позов в цій частині підлягає до задоволення. Однак,\~суд приходить\~до висновку,\~що позов\~в частині\~визначення мінімального\~розміру стягнення\~аліментів в\~розмірі не\~менше 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму в\~місяць задоволенню\~не підлягають,\~оскільки ст.\~ 80\~СК України\~встановлено,\~що аліменти\~присуджуються одному\~з подружжя\~у частці\~від заробітку\~(доходу)\~другого з\~подружжя і\~(або)\~у твердій\~грошовій сумі.\~ Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення і дана норма законодавства не передбачає встановлення мінімального розміру аліментів на одного з подружжя в розмірі не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму в місяць. На підставі викладеного,

Outcome: partial