Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-25 00:00:00

До суду звернулась [PERSON] з позовом [PERSON] про позбавлення батьківських прав у відношенні малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Мотивує свої вимоги наступним. Малолітня [PERSON] , [INFO] є рідною онукою позивача, яка проживає з нею з березня 2020 року по теперішній час за адресою: [ADDRESS] та знаходиться на повному її утриманні понад трьох років. Позивачка працює продавцем ТОВ «Консалт стандарт». Згідно наказу начальника служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради №1186 від 20.09.2023 року малолітня [PERSON] тимчасово влаштована в родину позивачки. Відповідачка є матір`ю малолітньої [PERSON] , проте вона не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя. Позивачка ніколи не чинила перешкод відповідачу у спілкуванні з дитиною. З метою захисту прав та законних інтересів дитини звертається до суду із цим позовом. Ухвалою суду від 22.11.2023 року провадження по справі відкрито, постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, залучено до участі у справі районну адміністрацію Запорізької міської ради по Комунарському району як орган опіки та піклування. В судове засідання позивачка не з`явилась, її інтереси представляла адвокат Щербина О.Г., яка позов підтримала. Додатково пояснила, що батько [PERSON] - [PERSON] це син позивачки, він був мобілізований до лав ЗСУ та загинув [INFO] під час виконання обов`язків по захисту Батьківщини. Дитина з 2020 року проживає з бабусею зі згоди матері - відповідачки по справі. [PERSON] перебувала у фактичних шлюбних відносинах із батьком дитини [PERSON] нетривалий час, після припинення цих відносин в неї народились інші діти від інших стосунків. Проте належного піклування за всіми дітьми відповідачки не здійснювала, у зв`язку з чим діти були тимчасово відібрані від матері. Після чого за згодою відповідачки, органу опіки та піклування [PERSON] була передана бабусі - позивачці [PERSON] , з якою проживає весь цей час. Саме позивачка здійснює догляд за дівчинкою, займається її вихованням та утриманням. Матір не виявляє ніякого бажання спілкуватись із дитиною, не цікавиться її станом здоров`я, життям взагалі. Її місцеперебування на теперішній час невідоме. Позивачка спілкується з рідною сестрою відповідачки, яка цікавиться долею дитини. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, зареєстрована в гуртожитку міста Запоріжжя, але там не проживає. Про час та місце сповіщалась за допомогою оголошень на сайті Комунарського районного суду м. Запоріжжя, повістками, направленими за адресою її реєстрації та останнього відомого місця проживання. Заяв до суду не подавала. Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, про причини неявки не повідомив, письмового відзиву на позов не подав, заяви чи клопотань по суті позовних вимог чи з процесуальних питань не надав, що відповідно до ст. 280 ЦПК України в сукупності є підставою для заочного розгляду справи. Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог: районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району як орган опіки та піклування [PERSON] підтримала позов, вважає за можливе його задовольнити. Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог: районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району як орган опіки та піклування надав заяву про розгляд справи без їх участі. Свідок [PERSON] допитана в судовому засіданні пояснила, що вона є донькою позивачки та відповідно тіткою неповнолітньої [PERSON] . Підтвердила, що дитина проживає з позивачкою майже 4 роки, матір весь цей час не приймає участі у вихованні дитини. Матір ніколи речі, іграшки дитині не передавала, [PERSON] перебуває на повному утриманні бабусі. Матір не виходить на зв`язок з дитиною. [PERSON] знайшла матір в «Тік Ток», залишила коментар, але з матір`ю майже не спілкувалась, більше спілкувалась зі старшою сестрою. Всього у відповідачки 4 дітей, [PERSON] друга дитина. В школу [PERSON] оформлювала бабуся, купували їй речі, матір цим питанням не цікавилась. Свідок [PERSON] повідомив, що він є сусідом [PERSON] , знає позивачку багато років. Знає, що з 2020 року з нею проживає онука [PERSON] , її вихованням та опікою займається саме позивачка. Матір [PERSON] він бачив декілька років потому, коли та разом з сином позивачки проживали по [ADDRESS] . Свідок [PERSON] в суді повідомила, що вона є рідною сестрою відповідачки. В 2020 році всі 4 дітей її сестри [PERSON] були вилучені у неї органом опіки та піклування по Шевченківському району. Було вирішено, що [PERSON] буде проживати з бабусею по батьку. Зі слів дитини матір з нею не спілкується. Спілкування дитини з відповідачкою відбувається лише в соцмережах, коли матір та старша сестра «лайкають» її дописи. Відповідачка не цікавилась життям доньки коли та проживала з бабусею. В 2021 році [PERSON] перебувала в реанімації, матір знала про це, але жодного разу не навідалась до дитини. Після початку військових дій [PERSON] , троє її дітей та їх мати виїхала в Польщу, там померла їх матір та [PERSON] повернулась в Україну разом з трьома дітьми. Вона проживає десь на Західній Україні, але де саме вона не повідомляє. На її телефонні дзвінки [PERSON] не завжди відповідає, про те, що в суді перебуває цей позов вона знає бо отримала повістку в «Дії» про що вона повідомила їй по телефону. Фактичні обставини справи, встановлені судом. [PERSON] , народилась [INFO] , матір`ю є [PERSON] , батьком - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] (а.с.16). Матір`ю [PERSON] , [INFO] є позивачка [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] (а.с.15). [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть. Відповідно до Наказу начальника служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради №1186 від 20.09.2023 року малолітня [PERSON] тимчасово влаштована в родину [PERSON] (а.с.17). Відповідно довідки Запорізької гімназії №64 від 04.09.2023 р. №01-23/228 [PERSON] , 2013 р. н. навчається у Запорізькій гімназії №64. За період навчання [PERSON] її вихованням займалась бабуся [PERSON] . Мати, [PERSON] в школі не з`являлася, не телефонувала, не цікавилась навчанням дівчинки (а.с.18). В характеристиці Запорізької гімназії №64 на [PERSON] також зазначено, що дівчинку виховує бабуся [PERSON] , яка відповідально ставиться до навчання і виховання дівчинки. мати [PERSON] до навчального закладу не зверталась (а.с.19). З довідки КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» №2 від 03.10.2023 р. вбачається, що у разі хвороби [PERSON] за медичною допомогою звертається бабуся. Поради та призначення також виконує бабуся. Мати разом з дитиною не проживає протягом 4-х років (а.с.20). [PERSON] працює продавцем продовольчих товарів ТОВ «Консалт Стандарт» з 14.03.2023 р. на умовах повного робочого часу по теперішній час (а.с. 23). [PERSON] виїжджала за межі України 18.10.2022 р. та повернулась в Україну 07.06.2023 р. Районна адміністрація Запорізької міської ради по Шевченківському району в своєму висновку №22.03/01-34-159 від 14.02.2024 р. вважала за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно доньки [PERSON] , 2013 р.н. У висновку зазначено, що у відділу по Шевченківському району служби у справах дітей ЗМР перебуває на обліку, як така, що опинилася у складних життєвих обставинах малолітня [PERSON] , 2013 р.н. [PERSON] створила належні умови для проживання, відпочинку, навчання малолітньої онуки [PERSON] . Відповідно до акту обстеження умов проживання від 30.01.2024 р. складеного відділом по Комунарському району служби у справах дітей ЗМР встановлено, що мати дитини [PERSON] за адресою: [ADDRESS] не проживає. Вважають за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав у відношенні малолітньої доньки [PERSON] , 2013 р.н. Норми права, які застосував суд та мотиви їх застосування. Як міжнародні договори, так і національне законодавство в питаннях виховання дітей направлені на забезпечення найвищих інтересів дітей. У статтях 8, 9, 20 Конвенції про права дитини вживається термін „найкращі" інтереси дитини, а у ст. 3 зобов`язано усі державні та приватні установи, які займаються питаннями соціального забезпечення, суди, адміністративні та законодавчі органи у всіх діях щодо дітей приділяти першочергову увагу „як найкращому забезпеченню інтересів дитини". У частині 2 ст. 1 Європейської конвенції про здійснення прав дітей записано: „предметом цієї Конвенції є підтримка - у найвищих інтересах дітей - їхніх прав...". Стандарти Ради Європи у галузі прав людини виходять із того, що спілкування батька та дитини є ключовим моментом сімейного життя, що розуміється як зв`язок між близькими родичами. Батьківські права щодо дітей визнаються і захищаються ст..8 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою ВР України №789 від 27.02.1991 р.. Сімейне життя, як розуміється в договірних країнах, охоплює широкий спектр прав батьків, пов`язаних з турботою і опікою над їх неповнолітніми дітьми. Батьки можуть бути позбавлені батьківських прав тільки з підстав, передбачених ч. 1 ст.164 СК України у випадках їх винної поведінки: ухилення від виконання обов`язків по вихованню дітей, або зловживання своїми батьківськими правами, або жорстоким поводженням з дітьми, або шкідливого впливу на них своєю аморальною антигромадською поведінкою, зокрема коли вони є хронічними алкоголіками або наркоманами. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони свідомо не піклуються про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, хоча мають реальну можливість для цього. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини. Стаття 11 Закону України «Про охорону дитинства» № 2402-ІІІ від 26.04.2001 р. вказує на те, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Стаття 12 цього Закону передбачає права, обов`язки та відповідальність батьків за виховання та розвиток дитини. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей. У справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) від 16 липня 2015 року Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (§ 100). Суд вважає, що в судовому засіданні знайшли своє підтвердження аргументи позову щодо ухилення [PERSON] від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до доньки [PERSON] , 2013 р.н. Судом враховано, що малолітня [PERSON] постійно проживає з бабусею окремо від матері з 2020 року, матір з дитиною не спілкується, матеріально не підтримує, не приймає участі у вихованні дитини, хоча об`єктивних підстав, які б унеможливлювали виконання нею батьківських обов`язків не встановлено. Суд прийшов до висновку про необхідність застосування п.2 ч.1 ст. 164 СК України, якою передбачено, що батько, матір можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо він, вона ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини. Суд прийшов до такого висновку, оскільки в судовому засіданні достовірно встановлено, що матір дитини - [PERSON] свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо доньки, а саме: не піклувалась про фізичний і духовний розвиток дитини, його навчання, не спілкувалась з дитиною в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення, не виявляла інтересу до її внутрішнього світу, свідомо нехтувала своїми батьківськими обов`язками. Будучи обізнаною про наявність справи про позбавлення батьківських прав в суді, відповідачка заперечень на позов не подала, на зв`язок із судом не виходила. З метою захисту якнайкращих інтересів дитини суд визнає за доцільне позбавити матір батьківських прав. Позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей. Відповідно до п. 3 ст. 166 Сімейного кодексу, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки, як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи, що відповідачка є працездатного віку, офіційно не працює, інформації щодо інших утриманців у суду не має, суд вважає за можливе стягнути з неї аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини її доходу (заробітку) щомісячно. Позивач при поданні позову сплатив судовий збір за позовні вимоги про позбавленні батьківських прав в сумі 1073,60, тому він стягується з відповідача на користь позивача. Крім того стягненню на користь держави з позивачки підлягає судовий збір за аліменти на утримання неповнолітньої дитини.

Outcome: approved