Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-21 00:00:00

04.12.2023 [PERSON] звернулась до Черняхівського районного суду Житомирської області з позовною заявою до Територіальної громади в особі Черняхівської селищної ради за змістом якої просить: - встановити факт родинних відносин між фізичними особами, а саме, що [PERSON] [INFO] , яка померла [INFO] , була ріднею сестрою [PERSON] 1907 р.н., який загинув у роки війни у 1943 році; - визнати за [PERSON] , [INFO] , уродженкою с. Видибор, Черняхівського району, Житомирської області право власності на земельну частку (пай) розміром 2,3788 в умовних кадастрових гектарах без визначення цієї частки в натурі (на місцевості), передану у колективну власність колективного сільськогосподарського підприємства «Дружба» Видиборської сільської ради Черняхівського району Житомирської області, в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] в с. Видибор, яка була спадкоємицею померлої рідної тітки [PERSON] , яка померла [INFO] в с. Видибор, якій належало право на земельну частку в реформованому КСП «Дружба» Видиборської сільської ради Черняхівського району Житомирської області, яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав на земельну частку (пай) в реформованому КСП «Дружба» Видиборської сільської ради Черняхівського району Житомирської області. Ухвалою від 11.12.2023 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі. Постановив здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначив на 10 січня 2024 року. Ухвалою від 10.01.2024 , яка в порядку ч.5 ст. 259 ЦПК України занесена до протоколу судового засідання від 10.01.2024, суд відклав підготовче засідання на 31.01.2024 та витребував у Черняхівської ДНК копії спадкових справ, заведених до майна померлої [PERSON] та [PERSON] . 16.01.2024 на адресу суду від Черняхівської ДНК надійшли Інформаційні довідка зі Спадкового реєстру щодо померлих [PERSON] та [PERSON] . Ухвалою від 31.01.2024 суд закрив підготовче засідання та призначив справу до судового розгляду на 22.02.2024. Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання. [INFO] в с. Видибор, Черняхівського (нині Житомирсього) району, Житомирської області померла [PERSON] . Позивач доводить що, після смерті [PERSON] , відкрилась спадщина, до складу якої увійшло право на земельну частку (пай) в КСП "Дружба" Видиборської сільської ради, та ощадну книжку рахунок №1519, серія [NUMBER] видану на ім`я [PERSON] . Пояснює, що [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] до дня смерті проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] на день смерті проживала з [PERSON] , [INFO] . За даними позивача, після смерті [PERSON] фактично прийняла спадщину: вступивши в управління і володіння спадковим майном [PERSON] . [PERSON] мала у себе ощадну книжку на рахунок № [NUMBER] , серія [NUMBER] , видану на ім`я [PERSON] . Отже [PERSON] фактично прийняла спадщину після померлої 1997 році рідної тітки [PERSON] . Позивач доводить, що [PERSON] , яка померла [INFO] була рідною тіткою [PERSON] по батьковій лінії. Дівоче прізвище [PERSON] - [PERSON] , а прізвище " [PERSON] " вона отримала після укладання шлюбу з [PERSON] [INFO] . Коли [PERSON] було три роки померла її мама - [PERSON] . [PERSON] проживала з батьком [PERSON] до 1943 року. В 1943 році її батька [PERSON] було мобілізовано, а в квітні 1943 року пропав безвісті, [PERSON] забрала до себе свою племінницю [PERSON] жити і виховувати. Саме з цього періоду [PERSON] майже проживала разом з тіткою до дня її смерті. Позивач також вказує, що [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] до дня смерті проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , з якою на день смерті ніхто не був зареєстрований та не проживав. За даними позивача, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить право на земельну частку (пай) в КСП "Дружба" Видиборської сільської ради Черняхівського району, яке належало її рідній тітці [PERSON] , яка померла [INFO] . [PERSON] прийняла спадщину, але не оформила свої спадкові права. Позивач прийняла спадщину після смерті своєї матері [PERSON] , вступивши в управління і володіння спадковим майном. Позивач доводить що, як спадкоємеця 1-ї черги за законом ( ст. 529 ЦК УРСР) має право на спадщину, яка відкрилася після смерті матері [PERSON] . Водночас позивач зазнача, що інших спадкоємців, які б претендували на обов`язкову частку спадщини немає. Позивач зазначає, що при зверненні до державного нотаріуса Черняхівської державної нотаріальної контори щодо оформлення спадщини, яка відкрилася після смерті [INFO] матері - [PERSON] , яка є спадкоємицею, померлої [INFO] своєї рідної тітки [PERSON] , якій належало право на земельну частку (пай) в реформованому КСП "Дружба" Видиборської сільської ради Черняхівського району, яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав, з`ясувалося, що позивач не може підтвердити рідство між рідним дідом [PERSON] та його рідною сестрою [PERSON] через відсутність документів, що підтверджують зміну прізвища з [PERSON] на [PERSON] . Позивачка пояснює, що [PERSON] одружилася з [PERSON] у 1936 році, та проживали в с. Видибор, Черняхівського району, який мобілізований в 1943 році та загинув у бою [INFO]. Вказує, що у пенсійному посвідченні, виданому на ім`я [PERSON] зазначено, що вона є дружина померлого учасника вітчизняної війни. Позивач вказує, що відновити свідоцтво про одруження [PERSON] з [PERSON] в 1936 році в установленому законом порядку не вдалося. Враховуючи вищевикладені обставини, фактичне прийняття матір"ю позивача [PERSON] спадщини після смерті своєї рідної тітки [PERSON] , в тому числі, на право на земельну частку (пай) в реформованому КСП "Дружба" Видиборської сільської та прийняття позивачем спадщини після смерті матері [PERSON] та зважаючи на те, що позивач не можу отримати свідоцтво про право на спадщину за законом у нотаріуса на належне спадкове майно рідної матері, яка була спадкоємицею померлої [INFO] рідної тітки [PERSON] , позивач за захистом свого порушеного права звернулась до суду з вимогою про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, а саме, що [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , була рідною сестрою [PERSON] [INFO] , який загинув у роки війни 1943р. Крім того звертаючсись до суду позивач також зазначає, що постановою від 21 листопада 2023 року державним нотаріусом Пилипчуком В.І. позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв"язку з тим, що [PERSON] не було надано правовстановлюючий документ на майно, а саме сертифікат на право на земельну частку (пай) в реформованому КСП "Дружба". Мотивуючи вимогу про визнання права власності на земельну частку (пай) позивач доводить, що [PERSON] мала право на земельну частку (пай) в реформованому КСП "Дружба" Видиборської сільської ради, але не встигла за життя отримати правовстановлюючий документ (сертифікат на право на земельну частку (пай), який підтверджував це право. Позивачка зазначає, що [PERSON] за життя не могла отримати Сертифікат на право на земельну частку (пай) в КСП "Дружба" Видиборської сільської ради так як розпорядження голови Черняхівської селищної ради Черняхівської РДА за №30 від 08.02.2000 про видачу сертифікату на право на земельну частку (пай) видано після сметрі [PERSON] . Позивач за захистом своїх прав звернулась з позовом до суду за місцем знаходження спадкового майна. Сторони у судове засідання не з`явились. Про дату час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином. 21.02.2024 на адресу суду від позивача надійшла заява, згідно якої остання просить розгляд справи здійснювати без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, та просить їх задовольнити (а.с.70). Відповідач - Черняхівська селищна рада повноважного представника в судове засідання не направив. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином. У поданій до суду 22.02.2024 заяві відповідач просив здійснювати розгляд справи без їх участі, щодо рішення суду покладаються на розсуд суду (а.с. 71). Відповідно до ч. 3 ст. 211 Цивільного процесуального кодексу України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. В ході розгляду справи, суд у відповідності до п. 4 ч. 5 ст.12 ЦПК України, створив сторонам всі умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строків, встановлених ЦПК України. Відповідно до ст. 259 Цивільного процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих до суду. У судовому засіданні від 22.02.2024 відповідно до ст. 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд підписав вступну та резолютивну частину рішення суду. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. [INFO] в с. Видибор, Черняхівського (нині Житомирського) району, Житомирської області померла [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , видане 25.10.1997 Видиборською сільською радою, Черняхівського району, Житомирської області, актовий запис №32 від 25.10.1997 (а.с. 10). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої увійшло право на земельну частку (пай) в КСП "Дружба" Видиборської сільської ради, що стверджується відповіддю Головного управління Держгеокадастру Житомирської області управління надання адміністративних послуг від 13.04.2023 за №1004/35-23 (а.с. 32). [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] до дня смерті проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що стверджується довідкою №323 від 17.11.2023, виданою Видиборським старостинським округом Черняхівської селищної ради, згідно якої за даною адресою за шість місяців до дня смерті [PERSON] та в шестимісячний термін після її смерті, була зареєстрована та проживала [PERSON] , [INFO] (а.с. 14). Після смерті [PERSON] фактично прийняла спадщину: вступивши в управління і володіння спадковим майном [PERSON] , що стверджується довідкою Видиборського старостинського округу Черняхівської селищної ради від 17.11.2023 №325 (а.с. 15). [PERSON] мала у себе ощадну книжку рахунок № [NUMBER] , серія [NUMBER] , видану на ім`я [PERSON] (а.с. 37). Отже [PERSON] фактично прийняла спадщину після померлої у 1997 році [PERSON] , але юридично не оформила свої спадкові права (а.с. 15). Родинні стосунки [PERSON] , яка померла [INFO] та [PERSON] як рідна тітка та племінниця стверджується: витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України від 18.05.2023 за №00039724538 (а.с. 19); копією свідоцтва про одруження від 22.06.1954 серія [NUMBER] , де зазначено, що після реєстрації одруження дружині присвоєно прізвище - [PERSON] . (а.с. 20); В 1943 році її батька [PERSON] було мобілізовано, а в квітні 1943 року пропав безвісті, що стверджується довідкою виданою Видиборським старостинським округом Черняхівської селищної ради від 22.03.2023 за №104. (а.с.30); довідкою виданою Видиборським старостинським округом Черняхівської селищної ради від 17.11.2023 за №326 стверджується, що [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , А/З №32 від 25.10.1997, була зареєстрована, проживала та вела спільне господарство разом з [PERSON] , [INFO] за адресою [ADDRESS] з 1980 року до дня її смерті (а.с. 16). [INFO] померла мати позивача - [PERSON] , що стверджуються повторно виданим свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.12). [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] до дня смерті проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що стверджується довідкою №322 від 17.11.2023 виданою Видиборським старостинським округом Черняхівської селищної ради (а.с. 17). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої в т.ч. входить право на земельну частку (пай) в КСП "Дружба" Видиборської сільської ради Житомирського (Черняхівського), яке належало її рідній тітці [PERSON] , яка померла [INFO] ,а [PERSON] прийняла спадщину, але не оформила свої спадкові права. Згідно довідки від 17.11.2023 за №324, виданою Видиборським старостинським округом Черняхівської селищної ради стверджується, що позивачка прийняла спадщину після смерті своєї матері [PERSON] , вступивши в управління і володіння спадковим майном (а.с.18). Факт родинних відносин між позивачем і [PERSON] , яка померла [INFO] підтверджується наступними документами: свідоцтвом про народження позивачки серії [NUMBER] , виданим 18.07.1953 Видиборським сіль бюро ЗАГС, А/З №22 в якому її матір`ю [PERSON] (а.с.23); свідоцтвом про укладання шлюбу серія [NUMBER] , виданим 07.04.1984, А/З №5 Видиборською сільською радою, Черняхівського району в якому зазначено, що після одруження [PERSON] з [PERSON] її прізвище після державної реєстрації шлюбу змінено на " [PERSON] " (а.с. 24); свідоцтвом про одруження матері позивача - [PERSON] з [PERSON] 22.06.1954 серії [NUMBER] видане 22.04.1954 Видиборським сіль бюро ЗАГС, А/З №10, в якому зазначено, що після одруження прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу змінено на " [PERSON] " (а.с. 20). За даними позивача, вона є спадкоємицею 1-ї черги за законом, інших спадкоємців, які б претендували на обов`язкову частку спадщини та утриманців немає, що підтверджується Інформаційними довідками із Спадкового реєстру відносно [PERSON] та [PERSON] (а.с. 60-61). Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Черняхівської державної нотаріальної контори від 21.11.2023 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті [INFO] [PERSON] , яка є спадкоємицею, померлої [INFO] [PERSON] , якій належало право на земельну частку (пай) в реформованому КСП "Дружба" Видиборської сільської ради Черняхівського району, яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав, в зв`язку відсутністю підтверджуючих докуменів про реєстрацію шлюбу зі зміною прізвища з " [PERSON] " на " [PERSON] " (а.с.25). Факт родинних стосунків мід [PERSON] та [PERSON] як дружини та чоловіка підтверджується довідкою за №106 від 22.03.2023, виданої Видиборським старостинським округом, згідно якої [PERSON] , 1912 р.н. проживав в с. Видибор, Черняхівського району мобілізований в 1943 році, загинув у бою [INFO] (а.с. 31) та копією пенсійного посвідчення № [NUMBER] , виданого на ім`я [PERSON] , де зазначено, що вона дружина померлого учасника вітчизняної війни (а.с. 33). Позивач зазначає що свідоцтво про одруження [PERSON] з [PERSON] в 1936 році в установленому законом порядку не вдалося отримати через відсутність відповідних записів. Із змісту архівної довідки за №В-1011/02 від 28.03.2023 вбачається, що у книгах реєстрації актових записів про шлюб по с. Видибор про реєстрацію шлюбу [PERSON] з [PERSON] (Терешківною) за 1932-1934, 1936 на зберігання до Державного архіву Житомирської області не надходило, тому підтвердити реєстрацію шлюбу [PERSON] з [PERSON] неможливо (а.с. 27). Із змісту архівної довідки за №В-1267/02 від 29.03.2023 вбачається, що у книгах реєстрації актових записів про шлюб по с. Видибор про реєстрацію шлюбу [PERSON] з [PERSON] (Терешківною) за 1940, 1942-1944, на зберігання до Державного архіву Житомирської області не надходило, тому підтвердити реєстрацію шлюбу [PERSON] з [PERSON] неможливо (а.с. 28). Факт родинних відносин між дідом (позивача) [PERSON] та його рідною сестрою (позивачці доводиться рідною тіткою) [PERSON] можливо підтвердити наступними документами: архівною довідкою Державного архіву Житомирської області за №В-1009/02 від 17.03.2023 про народження мого діда [PERSON] , із змісту якої вбачається, що його батька звали" [PERSON] " , а матір [PERSON] (а.с. 29); свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] із змісту якого вбачається, що її батька звали " [PERSON] ", а матір " [PERSON] " (а.с. 26); довідкою Видиборського старостинського округу з №326 від 17.11.2023 про те, що [PERSON] та [PERSON] разом проживали та вели спільне господарство з 1980 року до дня смерті [PERSON] (а.с. 16); експертним висновком Українського бюро лінгвістичних експертиз від 05.05.2023 № 056/552-а де зазначено " [PERSON] " " [PERSON] " записи є записи є ідентичними, " [PERSON] ", " [PERSON] ", " [PERSON] " записи є ідентичними та " [PERSON] ", " [PERSON] ", " [PERSON] ", " [PERSON] ", " [PERSON] ", " [PERSON] " записи є ідентичними (а.с 34). Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 21 листопада 2023 року державним нотаріусом зазначено, відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) після померлої [INFO] матері [PERSON] , яка була спадкоємицею померлої [INFO] [PERSON] , якій належало право на земельну частку (пай) в реформованому КСП "Дружба" Видиборської сільської ради Черняхівського району, яка прийняла спадщину, але не оформила свої спадкових прав після смерті [PERSON] у зв`язку з тим, що [PERSON] не надала правовстановлюючий документ на майно, а саме сертифікат на право на земельну частку (пай)» (а.с. 25). Суд встановив, що [PERSON] , мала на право на земельну частку (пай), що підтверджується листом 13.04.2023 року за № 1004/35-23 Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області , згідно зазначено що [PERSON] включена в уточнений список громадян-членів КСП "Дружба" Черняхівського району Житомирської області за №390, який затверджений загальними зборами членів КСП "Дружба" згідно протоколу №4 від 17.12.1999. Також за даними Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) Видиборської сільської ради відсутній запис реєстрації та видачі сертифіката на право на земельну частку (пай) (а.с. 32). Згідно розпорядження №30 від 08.02.2000 [PERSON] [INFO] , яка померла [INFO] за життя не могла отримати Сертифікат на право на земельну частку (пай) в КСП "Дружба" Видиборської сільської ради (а.с. 39) Позивач, вказує на те, що вона як спадкоємиця за законом не може в позасудовому порядку реалізувати свої спадкові права, а саме на вищевказану земельну частку (пай), оскільки відсутній правовстановлюючий документ. Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду. Як передбачено ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У відповідності з ч.1 ст.16 ЦК України та ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з п. 2постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Суд розглядаючи позовну вимогу про становлення факту родинних відносив зазначає про танступне. Предметом розгляду даної справи є встановлення факту родинних відносин між померлою [PERSON] [INFO] , р.н., яка померла [INFO] та рідним братом [PERSON] , 1907 року народження, який загинув 1943 році, за ступенем спорідненості рідна сестра - рідний брат. Встановлення юридичного факту - факту родинних відносин має юридичне значення для реалізації позивачем свого права на спадкування після смерті матері [PERSON] . Тобто, встановлення факту родинних відносин заявнику необхідне для оформлення спадкових прав. У позасудовому порядку, встановити вказаний факт, позивач позбавлена можливості. Зібраними та оціненими під час розгляду справи доказами підтверджено факт того, що померла [INFO] [PERSON] [INFO] , та [PERSON] , 1907 року народження, який загинув 1943 році, за ступенем спорідненості рідна сестра - рідний брат. У ході розгляду даної справи зібрані у справі докази є належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують факт родинних відносин між заявником та померлими [PERSON] та [PERSON] . Враховуючи встановлені судом обставини, зважаючи на неможливість оформлення позивачем спадщини без встановлення факту родинних відносин, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову в частині встановлення факту родинних відносин. Суд розглядаючи вимогу про визнання права власності на земельну ділянку (пай), зазначає. Предметом даного спору є визнання за позивачем права власності у порядку спадкування за законом на земельну часту (пай). Відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 (далі - ЦК Української РСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Відповідно до частин першої та другої статті 524 ЦК Української РСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Згідно зі статтею 529 ЦК Української РСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Водночас статтею 548 ЦК Української РСР визначено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Разом з тим ст. 549 ЦК Української РСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Особи, для яких право спадкоємства виникає лише у випадку неприйняття спадщини іншими спадкоємцями, можуть заявити про свою згоду прийняти спадщину протягом строку, що залишився для прийняття спадщини. Якщо строк, що залишився, менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців. Аналогічні положення закріплені статтями 1217, 1261, 1268,1270 ЦК України, 2004 року. Згідно зі статтями 1216 та 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до положень ч.2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до чч. 1, 2, 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. За приписами частини першої та частини другої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Частиною першою статті 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. На підставі п. 4.14 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7 у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Статтею 392 ЦК України визначено, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності , якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно та відсутність державної реєстрації права власності на нього позбавляє права позивача оформити спадщину за законом у нотаріуса після смерті матері (спадкодавця), відтак звернення позивача до суду з даним позовом є правомірним та обґрунтованим. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Право на земельну частку (пай) набуто [PERSON] та [PERSON] ще за життя й відповідно, майнові права увійшли до складу спадщини. За життя [PERSON] не отримала відповідний сертифікат, однак мала право на земельну частку (пай) із земель КСП "Дружба" Видиборської сільської ради Черняхівського району Житомирської області. Після її смерті вказане право успадкувала племінниця - [PERSON] . За життя [PERSON] не отримала сертифікат, оскільки розпорядження Черняхівської РДА про затвердження розрахунку вартості земельної частки (паю) та її розмір 2,3788 в умовах кадастрових гектарах КСП "Дружба" Видиборської сільської ради Черняхівського району Житомирської видано після смерті [PERSON] . Таким чином, оскільки до складу спадщини після смерті [PERSON] та увійшло право на земельну частку (пай) у КСП «Дружба» Видиборської сільської ради Черняхівського району Житомирської, а позивач фактично прийняла спадщину після смерті матері, вимоги позивача про визнання за нею права на земельні частки (пай) в порядку спадкування за законом є законними, обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, що мають значення для вирішення справи. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України). Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя. Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Враховуючи викладені вище обставини суд дійшов висновку про задоволення вимог позивача. Розподіл судових витрат Розподіляючи судові витрати у виді судового збору, суд керується частиною дев`ятою статті 141 ЦПК України, яка передбачає, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору. Оскільки спір виник не з протиправних дій відповідача, судові витрати покладаються на позивача.

Outcome: approved