Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-12 00:00:00

18.10.2023 року поштою позивачка подала даний позов до Комунарського районного суду м. Запоріжжя, який обґрунтовує наступним. З 01.09.2012 р. вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . З червня 2023 р. шлюбні відносини між ними фактично припинилися внаслідок відсутності взаєморозуміння, різними поглядами на сімейне життя. Спільне господарство між ними не ведеться, мешкають вони окремо. Відновлювати шлюбні стосунки вони не мають наміру. З часу припинення шлюбних відносин відповідач перестав надавати кошти на утримання їх спільної малолітньої доньки. Остання має інвалідність з дитинства. На підставі вищевикладеного, позивач просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем і стягнути з нього аліменти на користь позивачки на утримання їх малолітньої доньки [PERSON] в розмірі 1/3 частки від всіх доходів платника аліментів. Також позивач просить стягнути на її користь з відповідача понесені судові витрати. Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 30.10.2023 р. відкрито провадження у цій справі та призначений її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження, сторонам встановлений строк для надання заяв по суті спору. Відповідач скористався своїм процесуальним правом та надав відзив, в якому зазначив, що він визнає вимоги щодо розірвання шлюбу, при цьому частково визнає позовні вимоги про стягнення з нього аліментів на утримання їх доньки, не заперечує відносно стягнення аліментів у розмірі 1/4 частки від його доходів, оскільки вважає заявлений позивачкою розмір аліментів не обґрунтований. В судовому засіданні позивач підтримала свої вимоги та просила їх задовольнити. Пояснила, що їх дитина має інвалідність з дитинства в зв`язку з хворобою ДЦП, в зв`язку з чим потребує постійного лікування, що вимагає систематичних значних затрат на ліки. Зазначила, що її дохід становить близько 11000,00 грн. щомісячно. Відповідач в судовому засіданні визнав позов частково, в межах зазначених ним у відзиві на позов. Пояснив, що він інших утриманців не має, працює без офіційного працевлаштування менеджером, його щомісячний дохід становить близько 13000,00 грн. - 14000,00 грн. Вислухав пояснення сторін, дослідив матеріали справи, суд приходить до наступного висновків. Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 01.09.2012 року Комунарсьим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 657, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Від даного шлюбу мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджуються свідоцтвом про народження серія [NUMBER] ). Їх донька має статус дитини - інваліда з дитинства, що підтверджується відповідним посвідченням. З визнаних сторонами обставин вбачається, що на теперішній час шлюбні відносини між ним припинені, вони мешкають окремо, спільне господарство не ведуть, відновляти дані стосунки не мають намірів, спору щодо нажитого майна не мають. Відповідно до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Враховуючи вищезазначені обставини, суд дійшов висновку, що даний шлюб існує формально та не виконує свого прямого призначення. Підстав для збереження шлюбу між сторонами в судовому засіданні не встановлено, а тому шлюб між сторонами доцільно розірвати, оскільки збереження сім`ї буде суперечити їх інтересам. Згідно з положенням ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7,8 ст.7 СК України, при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує:стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно із ч.1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального розвитку. Малолітня дитина сторін має інвалідність з дитинства, в зв`язку з чим потребує постійного лікування та додаткових затрат на її фізичний та інтелектуальний розвиток, в порівняні зі здоровою дитиною. Враховуючи вищезазначені обставини, майновий стан сторін, відсутність у відповідача, який є працездатною особою, інших утриманців, а також обов`язок обох батьків утримувати малолітню доньку, суд вважає, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти у заявленому позивачем розмірі, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Суд вважає, що даний розмір аліментів зможе забезпечити дитині не тільки необхідні кошти для існування, але і зберегти той рівень життя, які дитина мала би при сумісному проживанні з обома батьками. Згідно зі ст.191СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, положень Закону України «Про судовий збір», Закону України «Про державний бюджет на 2023 р.», з урахуванням повного задоволення позову, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1073,00 грн. за пред`явлені майнові позовні вимоги про стягнення аліментів, та на користь відповідачки понесені нею витрати на сплату судового збору у розмірі 1073,00 грн. за пред`явлені немайнові вимоги про розірвання шлюбу.

Outcome: approved