Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-14 00:00:00

17.11.2023 року [PERSON] звернувся до суду із названим позовом, у якому просив розірвати шлюб між ним та [PERSON] , який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вишгородського районного управління юстиції у Київській області 27.04.2011 року, актовий запис № 53. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 27.04.2011 р. між сторонами укладено шлюб. Від Шлюбу мають дітей: доньку [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Проте спільне життя з відповідачем не склалося. Сторони мають різні погляди на життя, не бачать спільного майбутнього, а тому Позивач не вбачає підстав для збереження шлюбу в подальшому. На підставі викладеного, позивач змушений звернутися до суду з вказаним позовом. Згідно правил ч. 6 ст. 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 09.01.2024 року по справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач у судове засідання не з`явився, 12.02.2024 через канцелярію суду направив заяву про розгляд справи без його участі. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, 15.02.2024 року через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без її участі, в якій позовні вимоги визнає та просить їх задовольнити. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові докази, оцінивши фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини, суд вважає, що позов потрібно задовольнити з таких підстав. Встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 27.04.2011 року, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вишгородського районного управління юстиції у Київській області 27.04.2011 року, актовий запис № 53. Від шлюбу сторони мають дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження, в яких сторони записані їх батьками. З огляду на встановлені обставини судом зазначається наступне. Частиною 1 ст.24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до пункту 2 статті 104 СК України розірвання шлюбу є однією із законодавчо визначених підстав його припинення. Право на розірвання шлюбу ґрунтується нормами статей 105-114 СК України. Відповідно до статті 112 СК України, суд постановляє рішення, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При прийнятті рішення, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Таким чином, суд вважає встановленим, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання.

Outcome: approved