Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-18 00:00:00

У січні 2023 року АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» в особі представника Чернової Тетяни Андріївни звернулося до суду із позовом до [PERSON] в якому просить стягнути з останнього заборгованість за договорами кредиту в загальному розмірі у сумі 415 368,72 грн. та витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у сумі 6 230,53 грн. В обґрунтування позову зазначає, що 28.08.2020 року між позивачем та відповідачем укладено комплексний кредитний договір (кредиту та застави) №3/3964909, відповідно до п.1.2. умов якого відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 430466,61 грн., строком з 28.08.2020 року до 27.08.2024 року, зі сплатою 13,90 % річних та комісійної винагороди в розмірі 2,90% одноразово від суми кредиту, шляхом зарахування кредитних коштів на рахунок позичальника. Також, 28.08.2020 року між позивачем та відповідачем укладено договір про надання банківських послуг № 694459/3964909. Додатком до договору підписано Заяву про надання банківських послуг «Банківська картка», відповідно до якої відповідачу відкрито поточний (картковий) рахунок та йому видано кредитну картку з встановленим кредитним лімітом на суму 48 700,00 грн., за умови фіксованої процентної ставки. Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором та договором про надання банківських послуг не виконує, кредит та відсотки у встановлені договором строки не сплачує, має заборгованість за договором кредиту №3/3964909 станом на 22.12.2022 року в сумі 367 799,86 грн, за договором № 694459/3964909 станом на 22.12.2022 року в сумі 47568,86 грн. що є підставою для звернення позивача до суду з цим позовом. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 19.01.2023 року відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та дату судового розгляду справи повідомлявся належним чином. В матеріалах справи міститься клопотання від 24.02.2023 року, в якому позивач підтримує позовні вимоги та просить суд проводити розгляд справи за відсутності представника, щодо заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про місце, дату і час судового засідання повідомлявся належним чином. 28.09.2023 року від відповідача до суду надійшла заява, згідно з якою позовні вимоги він визнав частково, а саме, в частині заборгованості за тілом кредиту і нарахованими відсотками до періоду введення військового стану з 24.02.2023 року, а в частині суми нарахуваних штрафів та пені після 24.02.2022 - позовні вимоги не визнав, просив у цій частині в задоволенні позову у зв`язку з тим, що на період воєнного стану встановлено заборону нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання цивільних зобов`язань. Зазначає, що вжиті ним заходи досудового врегулювання - звернення до позивача з проханням реструктуризацію кредиту та надання додаткових термінів його погашення ні до чого не призвели. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов наступних висновків. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи, 28.08.2020 року між позивачем та відповідачем укладено комплексний кредитний договір (кредиту та застави) №3/3964909, відповідно до п.1.2. умов якого останній отримав кредит у розмірі 430466,61 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на рахунок позичальника, строком з 28.08.2020 року до 27.08.2024 року, зі сплатою 13,90% річних та комісійної винагороди в розмірі 2,90% одноразово від суми кредиту, зазначеної в п.1.2. Договору (а.с. 15-17). Крім цього, 28.08.2020 року між позивачем та відповідачем укладено договір про надання банківських послуг № 694459/3964909. Додатком до договору підписано Заяву про надання банківських послуг «Банківська картка», відповідно до якої відповідачу відкрито поточний (картковий) рахунок та йому видано кредитну картку з встановленим кредитним лімітом на суму 48 700,00 грн., за умови фіксованої процентної ставки (а.с. 20-21). Згідно паспорту споживчого кредиту, відповідач [PERSON] ознайомлений з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи з обраних ним умов кредитування (а.с.22-23). Меморіальними ордерами підтверджується, що позивач свої зобов`язання за вищевказаними договорами виконав - перерахував кредитні кошти відповідачу в сумі 413950, 00 грн (а.с. 25-26). Згідно з наданими позивачем розрахунками (а.с. 13-14), заборгованість [PERSON] за договорами кредиту складає 415368, 72 гривень, з яких : за договором кредиту №3/3964909 станом на 22.12.2022 року становить 367 799,86 грн., з яких 217 417,40 грн. - рахунок строкової заборгованості, 102776, 07 грн. - рахунок простроченої заборгованості, 44639,26 грн. - рахунок прострочених відсотків, 2967,13 грн. - рахунок нарахованих відсотків. за договором № 694459/3964909 станом на 22.12.2022 року становить 47568,86 грн., з яких 0,00 грн. - рахунок строкової заборгованості, 37179, 12 грн. - рахунок простроченої заборгованості, 10206,39 грн. - рахунок прострочених відсотків, 183,35 грн. - рахунок нарахованих відсотків. Позивачем на адресу відповідача направлялось повідомлення-вимоги від 02.02.2022 року, 01.09.2022 року, 12.10.2022 року, 14.11.2022 року з проханням погасити боргові зобов`язання за договорами №3/3964909, № 694459/3964909 від 28.08.2020 року з зазначенням сум простроченої заборгованості та проханням її сплатити протягом 30 днів з дня отримання вимоги (а.с. 28-30). Згідно п.п.1.1.-1.3., 2.2. кредитного договору, відповідач прийняв на себе зобов`язання сплачувати платежі за кредитом, нараховані відсотки та комісію щомісячно до 28 числа кожного місяця. Зобов`язання виникають з підстав, передбачених статтею 11 ЦК України, зокрема з договорів. Згідно з ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Відповідно до ст.ст.525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна його умов не допускається. Частиною 1 ст.625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно з ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Статтею 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч.1 ст.638 та ч.1 ст.640 ЦК України договір є укладеним з моменту досягнення в належній формі згоди з усіх істотних умов договору. За змістом ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до ст.ст.549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. У разі порушенням боржником виконання своїх зобов`язань за кредитним договором, банк, відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України та умов кредитного договору, може використати право достроково вимагати стягнення з позичальника та поручителя заборгованості за кредитним договором, надіславши повідомлення про дострокове повернення всієї суми кредиту й пов`язаних із ним платежів, змінивши таким чином строк виконання основного зобов`язання. Згідно з п.2.2.6. Правил надання та обслуговування кредиту на придбання та під заставу транспортного засобу в АТ «Креді Агріколь Банк» (в редакції з 20.01.2020 року) невиконання позичальником зобов`язання по повному погашенню простроченої заборгованості протягом 1 го календарного місяця з дати відправки повідомлення банком, дає право банку вимагати дострокового погашення кредиту в повному обсязі, нарахованих процентів за користування кредитом, штрафів та пені. У цьому випадку Банк направляє Позичальнику та його поручителям (за наявності) письмову вимогу. Пунктом 2.2.7 вказаних Правил передбачено, що якщо Позичальник протягом 31 дня з моменту отримання ним письмової вимоги Банку, зазначеної в 2.2.6 Правил, не виконає вимогу про дострокове погашення заборгованості за кредитом, процентами, штрафними санкціями тощо, Банк вправі розпочати процедуру примусового стягнення боргу, включаючи звернення до суду за стягненням заборгованості або звернення стягнення на предмет застави в позасудовому порядку. Згідно з п.п.3.3.7 Правил комплексного банківського обслуговування фізичних осіб АТ «Креді Агріколь Банк», Банк вправі вимагати дострокового виконання Боргових зобов`язань в цілому або у визначений Банком частині за умови настання будь-якої Негативної обставини. Таке виконання Боргових зобов`язань повинно бути здійснене Клієнтом протягом семи днів з дня одержання Клієнтом Вимоги від Банка. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач вимоги банку не виконав, кошти не повернув. При цьому відповідач у листі - поясненнях наданого до суду не заперечував проти існування заборгованості перед позивачем, що свідчить про визнання ним існуючої заборгованості, але доводи, зазначені у його листі щодо введення в Україні воєнного стану не є підставою для звільнення останнього від сплати заборгованості. Суд не погоджується з думкою відповідача про безпідставність заявлених банком вимог з посиланням на відповідні зміни до законодавчих актів України в зв`язку із оголошення воєнного стану з наступних підстав. Відповідно до Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану" від 15 березня 2022 року N 2120-XI у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст. 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). У постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 17 лютого 2023 року у справі № 910/23042/16 зазначено, що проценти за користування кредитом є зобов`язанням за кредитним договором та є складовим елементом плати за наданий кредит, що разом із тілом кредиту становлять загальну суму боргу і охоплюються поняттям "основна сума заборгованості із зобов`язань за кредитом". Позивачем пред`явлено вимоги щодо стягнення тіла кредиту та відсотків за користування кредитними коштами, що були обумовлені договором. Вимог щодо стягнення штрафів та пені позовна заява не містить, а тому підстав для відмови у позові у зв`язку з положеннями Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану" не вбачається. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. При цьому, відповідачем жодних належних доказів на спростування позовних вимог не надано. З урахуванням вищезазначеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Згідно ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати - судовий збір в сумі 6 230, 53 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved