Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-27 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, а також стягувати з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] аліментну плату в розмірі частини всіх видів його доходу, але не менше 50% розміру прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до суду. В позові зазначила, що 04.01.2014\~року між\~нею та відповідачем було укладено шлюб, від якого у них народилася дитина [PERSON] , [INFO] . Різні погляди на права та обов`язки подружжя, відсутність спільних інтересів та порозуміння під час вирішення сімейних проблем призвели до поступового погіршення стосунків. Спроби налагодити стосунки позитивних результатів не дали і тому вони з відповідачем припинили подружні відносини, шлюб носить лише формальний характер. Вони з відповідачем довгий час проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Вважає, що за таких обставин шлюб припинив існування, поновлення подружніх відносин та примирення неможливе, оскільки це суперечить її інтересам. Також позивач зазначила, що їх спільний син [PERSON] проживає з нею та перебуває на її утриманні, доходів не вистачає, щоб самостійно утримувати дитину, тому вона вважає за потрібне стягнути аліменти з відповідача на утримання їх спільного сина. Ухвалою від 16.02.2024 року по справі відкрито провадження та постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено справу до розгляду. Позивач в судове засідання не з`явилась, в позовній заяві просила розгляд справи провести без її участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив розгляд справи провести без його участі, вказав, що проти задоволення позовних вимог не заперечує. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи те,\~що у\~справі достатньо\~доказів для\~встановлення прав\~та взаємовідносин\~сторін,\~суд приходить\~до висновку\~про можливість\~розгляду справи\~на підставі\~наявних у\~справі доказів. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 04.01.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ємільчинського районного управління юстиції у Житомирській області між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис №1, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , яке видане 04.01.2014 року. (а.с. 5). Від вказаного шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується ксерокопією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , яке видане 10.01.2020 року Ємільчинським районним відділом ДРАЦС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький). (а.с. 8). Однак, перебуваючи у шлюбі сторони не змогли створити міцної сім`ї. На теперішній час подружні відносини між сторонами припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, сторони не бажають зберегти шлюб, позивач наполягає на розірванні шлюбу. За таких обставин суд приходить до висновку, що сім`я розпалась остаточно. Збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст.110 Сімейного Кодексу. Відповідно до ст.112 ч.2 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч.3 ст.115 Сімейного кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Таким чином, суд вважає, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права. Приймаючи до уваги, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б її інтересам, що має істотне значення, суд вважає, що позов в цій частині підлягає задоволенню. Щодо позовної вимоги про стягнення аліментів, суд зазначає наступне. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України,батьки зобов`язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст.183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Згідно положень статей 141, 180-182\~Сімейного кодексу\~України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до роз`яснень, викладених у п.17 постанови Пленуму Верховного Суду №3 від 05.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 3 ст.181 СК України\~передбачено,що\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків разом з яким проживає дитина. Виходячи з позиції якнайкращого забезпечення інтересів спільної дитини сторін, враховуючи, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення її гармонійного розвитку, суд приходить до переконання про обґрунтованість позовних вимог, можливість задоволення позову та стягнення з відповідача аліментної плати на утримання дитини в розмірі частини всіх видів його заробітку (доходу), оскільки саме такий розмір аліментів передбачений до стягнення на утримання однієї дитини. Крім того такий розмір аліментів є реальним, не поставить відповідача у матеріальне становище значно гірше від положення дитини і позивача, відповідатиме, як інтересам дитини, так і матеріальному становищу та стану здоров`я платника аліментів, а також засадам розумності, виваженості і справедливості. Відповідно до положень\~ст.191 СК України\~стягнення аліментів потрібно проводити з дня пред`явлення позову, тобто з 13.02.2024 року. У відповідності до ст.430\~ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі місячного стягнення підлягає негайному виконанню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до\~ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн. за позовну вимогу про стягнення аліментів, та судовий збір у розмірі 1211,20 грн. за позовну вимогу про розірвання шлюбу на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved