Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості. Позивач АТ «Акцент-Банк» свої позовні вимоги мотивує тим, що 10.02.2020 [PERSON] звернулася до АТ «Акцент-Банк» та приєдналася до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку. На підставі анкети-заяви відповідачем ініційовано встановлення кредитного ліміту на його банківський рахунок та отримання платіжної картки, як засобу доступу до зазначеного рахунку. Позивач свої зобов`язання перед відповідачем відповідно до договору виконав у повному обсязі, надавши кредитну картку з встановленим лімітом. У зв`язку з порушенням зобов`язань відповідачем за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач станом на 28.08.2023 має заборгованість у розмірі 71746,15грн, з яких: - заборгованість за кредитом в розмірі 41777,55грн; - заборгованість по відсоткам 29968,60грн. Ухвалою Деснянського районного суму м. Києва від 19.10.2023 відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Представник позивача АТ «Акцент-Банк» в судове засідання, призначене на 19.02.2024 не з"явився. В матеріалах справи наявна заява з проханням слухати справі за відсутності позивача. Відповідач [PERSON] в судове засідання, призначене на 19.02.2024 не з"явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомлено. Однак суд вважає за необхідне розглянути справу без участі відповідача, виходячи з вимог ст.128 ЦПК України та рішення Конституційного суду України від 13.12.2011 року № 17-рп/2011, згідно яких в разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вказаної в матеріалах справи (зокрема, позовна заява), вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, що відповідає ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Стаття 263 ЦПК України регламентує, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав. Судом встановлені такі факти та їх правовідносини. Між АТ «Акцент-Банк»та [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н від 10.02.2020. Відповідач погодився, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, що викладено на банківському сайті https://а-bank/com.ua/terms, складає між ним і Банком кредитний Договір, що підтверджується підписом у заяві. Банком на підставі кредитного Договору відкрито рахунок та відповідач отримав кредит - картку у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, в розмірі 44000,00грн, що підтверджується Довідками за лімітами та картами. Відповідно до п. 2.1.1.2.2. - 2.1.1.2.4 Умов та правил, клієнт дає згоду, що кредитний ліміт встановляється за рішенням Банку, і клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт Посилаючись на те, що неналежно відповідачка виконує взяті на себе зобов`язання, АТ «Акцент-Банк» просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитом в розмірі 41777,55грн та заборгованість по відсоткам 29968,60грн. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. Згідно із ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати кредит позичальнику в розмірі й на умовах передбачених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити відсотки. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. На підставі п. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом установлено, що відповідно до Умов та правил надання банківських послуг в АТ «Акцент-Банк», Банк зобов`язується надати кредит шляхом і в межах сум, обумовлених у заяві. Згідно із п. 2.1.1.5.5. Умов та правил надання банківських послуг визначено, що позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором Відповідно до п. 2.1.1.5.6. Умов та правил надання банківських послуг визначено що у разі невиконання зобов`язань за Договором, клієнт зобов`язаний на вимогу Банку виконати зобов`язання з повернення кредиту. Власник карти зобов`язаний слідкувати за витратами коштів, в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту (п. 2.1.1.5.7. Умов та правил надання банківських послуг). Пунктом 2.1.1.12.2.1. Умов та правил надання банківських послуг визначено, що у разі виникнення прострочених зобов`язань за договором, клієнт сплачує Банку плату за користування кредитом у розмірі подвійної місячної процентної ставки, визначеної в тарифах. Погашення кредиту - поповнення картрахунку клієнтом в розмірі обов`язкового платежу, шляхом внесення коштів у готівковому або безготівковому порядку, а так само шляхом договірного списання коштів з інших рахунків клієнта на підставі доручення клієнта ( п. 2.1.1.12.3. Умов та правил надання банківських послуг). Строк внесення обов`язкового щомісячного платежу по кредиту а також овердрафту - до 1-го числа місяця, наступного за розрахунковим, в розмірі, розрахованому згідно тарифу від суми поточних боргових зобов`язань ( п. 2.1.1.12.4. Умов та правил надання банківських послуг). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Тобто належним виконанням зобов`язання з боку відповідача є повернення кредиту в строки, у розмірі та у валюті, визначеними кредитним договором. Зміст статей 610, 612 ЦК України регламентує, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Статтею 1050 ЦК України передбачено, якщо договором установлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстрочкою), то при простроченні повернення чергової частини позикодавець має право зажадати дострокового повернення частини позики, що залишилася, й сплати відсотків, що йому належать. За змістом ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Оскільки, відповідачем порушене зобов`язання з повернення кредитних коштів що встановлені умовами Договору, умовами та правилами надання банківських послуг в АТ «Акцент-Банк», до яких він приєднався, то станом на 20.08.2023 за ним обліковується прострочена заборгованість за кредитом на загальну суму 71746,15грн. Вказаний розмір заборгованості здійснений відповідно до умов договору та підтверджений наданими до суду розрахунками. Однак, відповідачкою вказаний розрахунок жодними доказами не спростований та доказів на підтвердження належного виконання вимог договору з боку відповідачки суду надано не було. Конституцією України передбачено, що всі рівні перед законом і судом; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (статті 24 та 129). Виходячи зі змісту ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків. Враховуючи викладене вище, а також приймаючи до уваги те, що відповідачка взяті на себе зобов`язання не виконала в зв`язку з чим утворилась заборгованість по сплаті коштів, тому суд вважає позов обґрунтованим та доведеним, що дає підстави для задоволення в повному обсязі. У зв`язку з задоволенням позову в повному обсязі, судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2684грн, відповідно до ст. 141 ЦПК України покладаються на відповідачку.

Outcome: approved