Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-25 00:00:00

\~ \~ \~ \~Короткий зміст позовних вимог Позивач звернувся до суду з зазначеною позовною заявою до відповідача, у якій просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у сумі 26 589 грн., а також судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 07 квітня 2015 між Акціонерним товариством «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» (далі за текстом «банк», «кредитор») та [PERSON] було укладено договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 010/0262/82/0262362 та підписана Угода № PDV2-626715 від 02 жовтня 2014. За умовами договору АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» надало строком до 07 квітня 2019, кредит у сумі 5000 грн. з фіксованою процентною ставкою 45,0 %, процентна ставка за користування недозволеним овердрафт ом 45% річних, а [PERSON] отримала кредит у зазначеній сумі та зобов`язалася погашати кредит та проценти ануїтентними платежами 20 числа кожного календарного місяця. АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» виконало умови вказаного договору у повному обсязі, надавши відповідачу обумовлену суму кредиту, однак остання не здійснювала повернення коштів у строки, визначені у договорі. 09 квітня 2020 року між АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» та Товариством з обмеженою відповідністю «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП» (далі за текстом ТОВ «ФК «ЕЛ.ЕН.ГРУП») укладено договір про відступлення прав вимоги № 114/2-31-F, згідно умов якого до ТОВ «ФК «ЕЛ.ЕН.ГРУП» перейшло право вимоги до [PERSON] за договором про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 010/0262/82/0262362 від 07 квітня 2015. Також, 22 лютого 2022 року між ТОВ «ФК «ЕЛ.ЕН.ГРУП» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ГЛОБАЛ СПЛІТ» (далі за текстом ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ») укладено договір про відступлення прав вимоги № 22/02/22-LN, згідно умов якого до ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» перейшло право вимоги до [PERSON] за договором про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 010/0262/82/0262362 від 07 квітня 2015. Посилаючись на те, що [PERSON] ухилилася від добровільного погашення заборгованості по вищевказаному договору, ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» звернулося до суду з зазначеним позовом. Процесуальні дії 08.12.2023 позовна заява надійшла до суду. 11.12.2023 відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Перше судове засідання призначене на 27.12.2023, відкладене на 26.01.2024 та 26.02.2024. Позиції сторін Представник позивача про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, однак у судове засідання не з`явився, але надіслав до суду в електронній формі з використанням підсистеми «Електронний суд» заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. У разі неявки відповідача в судове засідання не заперечував проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце судового засідання двічі повідомлявся належним чином. Так, судом, відповідно до частини 6\~статті 128 ЦПК України, надсилалися судові повістки про виклик до суду за адресою місця проживання відповідача, зареєстрованою у встановленому законом порядку, однак, згідно з поштовими конвертами з судовими повістками, що повернулися до суду з довідками відділення «Укрпошти» з позначкою «адресат відсутній за вказаною адресою», « за закінченням терміну зберігання», що свідчить про неможливість вручення відповідачу судових повісток, та відповідно до частини 8\~статті 128 ЦПК України, в такому випадку вважається, що судовий виклик вручений відповідачу належним чином. Відповідач відзив на позов, клопотання про розгляд справи за його відсутності до суду не подав, про причини неявки в суд не повідомив. Суд, також, враховує, що складовим елементом права на справедливе судочинство є судовий розгляд справи упродовж розумного строку (стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~(далі - Конвенції) від 04 листопада 1950 року та рішення Європейського суду з прав людини у справах: «Світлана Науменко проти України» від 09 листопада 2004 року, пункт 86; «Странніков проти України» від 03 травня 2005 року, пункт 40; «Лещенко і Толюпа проти України» та «Смирнова проти України» від 08 листопада 2005 року, пункт 54, «Антоненков та інші проти України» від 22 листопада 2005 року, пункт 41). Суд зазначає, що відповідно до вимог частини 1\~статті 44 ЦПК України\~учасники судового процесу повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Практика Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) визначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначено у рішенні ЄСПЛ у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року, сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Також, у рішенні ЄСПЛ у справі «Тойшлер проти Германії» від 04 жовтня 2001 року наголошено, що обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів. Отже, відповідач зобов`язаний добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. З матеріалів справи не вбачається, що відповідач надавав суду доказів неможливості прибути в судове засідання. Суд враховує строки розгляду справи, передбачені законом, дві неявки відповідача в судове засідання без поважних причин, а також не встановлення наявності поважних причин для неявки. Також, судом вжито всіх можливих заходів для повідомлення відповідача про розгляд справи, забезпечено всі процесуальні права у спосіб, передбачений\~ЦПК України. З огляду на зазначену вище практику ЄСПЛ, враховуючи обставини неявки відповідача до суду, суд вважає можливим провести розгляд справи за відсутності відповідача, яка з 11 грудня 2023 року, тобто з моменту прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, до ухвалення цього рішення жодного разу до суду не з`явилася, станом розгляду справи не цікавилася, тим самим своїм процесуальним обов`язком з`явитись в судове засідання за викликом, знехтувала. Вирішуючи питання про проведення розгляду справи в заочному порядку, суд вважає за необхідне зазначити, що інститут заочного провадження призначений впливати на відповідача, який не вчиняє дій щодо участі у розгляді справи. Враховуючи зазначені факти, згоду представника позивача, що викладена у його заяві, суд вважає за можливе, відповідно до частини 4\~статті 223 ЦПК України, ухвалити рішення у справі при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~статті 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, судом, відповідно до частини 2\~статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Встановлені судом обставини та застосовані норми права Розглянувши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Суд вважає, що між сторонами склалися правовідносини, що випливають із зобов`язального права, пов`язані з ухиленням боржника від виконання своїх обов`язків з повернення кредитних коштів кредитору, тому при вирішенні спору між сторонами слід керуватися\~Цивільним Кодексом України. Судом встановлено, що 07.04.2015 між ПАТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» та Відповідачем, шляхом особистого підписання між сторонами, укладений Кредитний договір № 010/0262/82/0262362 (а.с. 73-78 Т. 1). Відповідно до п. 1.3 Договору, розмір поточного ліміту Кредиту складає 5000 грн., розмір ліміту в подальшому встановлюється і визначається відповідно до статті 1 Договору. П.1.2 Договору визначено, що максимальний розмір кредитного ліміту складає 200\~000 грн. У відповідності до п.п. 1.5, 1.6 Договору, його умовами встановлені фіксовані процентні ставки за користування кредитом та користування недозволеним овердрафтом у розмірі 45%. Строк дії договору становить 48 місяців, що починається з 07.04.2015 та закінчується 07.04.2019. Відповідно до положень п.п. 1.13, 1.4 Договору, Клієнт має право отримувати Кредит протягом встановленого строку його користування, а Банк може без укладення додаткових угод продовжити строк користування кредитом, за умови, якщо на останній робочий день строку Клієнт не подасть заяву про відмову від продовження такого строку. Використання клієнтом за рахунок кредиту будь-якої суми коштів після продовження строку кредиту розглядається сторонами як згода Клієнта на подовження строку користування кредитом. Відповідно до п.п. 3.1-3.3 статті 3 Договору, за користування кредитом клієнт щомісяця зобов`язаний сплачувати банку проценти за ставкою, зазначеною в п. 1.5 Договору (45% річних). Проценти нараховуються Банком щомісяця в будь-який день в період, що починається за п`ять робочих днів до кінця місяця та закінчується в останній день місяця, але не раніше 25 числа. Нарахування процентів здійснюється з дати отримання кредиту по дату розрахунку процентних платежів. Проценти нараховуються за фактичне користування кредитом на щоденний залишок заборгованості, зменшений на суму операції, до яких застосовується «пільговий період». Згідно з п. 8.1. договору у разі невиконання або неналежного виконання умов договору, сторони несуть відповідальність у порядку, визначеному законодавством України, Договором та Договором банківського обслуговування. Відповідно до умов п. 6.4, 6.5 договору позичальник підтверджує, що перед укладенням кредитного договору він був повідомлений у письмовій формі про всі умови споживчого кредитування та орієнтовану загальну вартість кредиту (відповідно до\~статті 11\~Закону України\~«Про захист\~прав споживачів» та Правил надання банками споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою Правління НБУ № 168 від 10 травня 2007 року), що підтверджується підписом клієнта про його ознайомлення з умовами кредитування, та не має зауважень, претензій щодо наданої інформації. Надана Клієнту інформація є повною, необхідною, доступною, достовірною та своєчасною. Підписанням Договору клієнт засвідчує факт свого ознайомлення на момент підписання ним договору із змістом Договору, Правил страхування, Програми страхування. Відповідно до положень статті 7 Договору, Банк має право без згоди Клієнта відступити свої права та вимоги за Договором будь-якій особі або обтяжити ці права. У разі відступлення прав вимоги, новий кредитор набуває усі права та обов`язки Банку за Договором, що стосується умов кредитування, в повному обсязі, у тому числі право щодо повернення Кредиту, процентів та неустойок. В порушення\~умов зазначеного\~договору про\~надання банківських\~послуг та\~послуг у\~сфері страхування\~№010/0262/82/0262362 від\~07\~квітня 2015\~року [PERSON] ,\~взяті на\~себе зобов`язання\~не виконувала\~належним чином,\~не здійснювала\~щомісячні платежі\~в рахунок\~погашення кредитної\~заборгованості згідно\~графіку погашення\~кредиту та\~відсотків за\~кредитом,\~внаслідок чого\~в неї\~перед АТ\~«РАЙФФАЙЗЕН БАНК\~АВАЛЬ» виникла\~заборгованість,\~яка,\~згідно з\~розрахункомрозрахунком заборгованості (а.с. 29-33), складеним представником АТ «Райффайзен Банк», станом на 23.02.2022 становить 20637 грн., з них: 18300 грн. заборгованість за дозволеним овердрафтом; 1648 грн. за недозволеним овердрафтом; 688, 65 грн. за відсотками. З розрахунку вбачається, що Відповідач періодично як проводив операції зі зняття готівки з кредитного рахунку (останній раз 29.07.2020 у розмірі 200 грн.), так і здійснював погашення заборгованості (останній раз 14.09.2021 у розмірі 1727, 71 грн. Відповідно до пункту 1 частини 1\~статті 512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно із\~статтею 514 ЦК України\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. Згідно з частиною 1\~статті 1077 ЦК України\~за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до частини 1\~статті 1078 ЦК України\~предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Кредитор у встановленому законодавством України порядку має право без згоди позичальника відступити свої права вимоги за цим договором будь-якій особі або обтяжити ці права будь-яким чином (пункт 8.1 договору). 09.04.2020 між АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» (Первісний кредитор) та ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП» (Новий кредитор) укладено Договір № 114/2-31F про відступлення прав вимоги (а.с. 78-84 Т. 1), предметом якого є передача від Первісного кредитора за плату до Нового прав вимоги до Боржників. Відповідно до витягу з реєстру боржників (а.с. 21 Т. 1), право вимоги за Кредитним договором перейшло від Первісного кредитора до Нового (ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП»). 22.02.2022 між ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП» та ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» (Позивачем) укладено договір відступлення прав вимоги № 22/02/22-LN (а.с. 46-54 Т. 1), предметом якого є передача від Первісного кредитора за плату до Нового прав вимоги до Боржників. Відповідно до витягу з реєстру боржників (а.с. 34 Т. 1), право вимоги за Кредитним договором перейшло від Первісного кредитора до Нового (ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ») Згідно з розрахунком заборгованості (а.с. 29-33 Т. 1), складеним представником АТ «Райффайзен Банк», станом на 23.02.2022 у Відповідача склалась заборгованість за Кредитним договором у розмірі 20637 грн., з них: 18300 грн. заборгованість за дозволеним овердрафтом; 1648 грн. за недозволеним овердрафтом; 688, 65 грн. за відсотками. З розрахунку вбачається, що Відповідач періодично як проводив операції зі зняття готівки з кредитного рахунку (останній раз 29.07.2020 у розмірі 200 грн.), так і здійснював погашення заборгованості (останній раз 14.09.2021 у розмірі 1727, 71 грн. Згідно з розрахунком заборгованості (а.с. 15 Т. 1), складеним директором ТОВ «ЕЛ.ЕН.ГРУП», станом на 30.09.2022 у Відповідача склалась заборгованість за Кредитним договором у розмірі 26589 грн., з них: 20637, 59 грн. основна заборгованість; 5951, 41 грн. заборгованість за процентами. З розрахунку вбачається, що Відповідач не вносив кошти на рахунок для погашення заборгованості в період з лютого по вересень 2022. 19.10.2022 ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП» Відповідачу направлено повідомлення про відступлення прав вимоги за Договором до Позивача (а.с. 22 Т. 1). 06.03.2023 Позивач до Відповідача направив лист-пропозицію, у якому повідомив про те, що він є новим кредитором та має право вимоги за Кредитним договором та запропонував врегулювати заборгованість за Договором шляхом оплати частини боргу, яка на той момент складала 19\~948, 94 грн., з можливістю її сплатити у безвідсоткову розстрочку. Доказів про визнання договорів відступлення прав вимоги недійсними чи погашення боргу первісному кредитору матеріали справи не містять. Судом встановлено, що згідно з умовами договору про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 010/0262/82/0262362 від 07 квітня 2015 [PERSON] зобов`язалася повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом в повному обсязі у строки та на умовах передбачених у вказаному договорі, однак, не виконувала свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ», ні на рахунки ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ». Відповідно до частин 1, 3\~статті 509 ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Положеннями частини 1\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно зі\~статтею 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини 1\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з частиною 2\~статті 1054 ЦК України\~до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Положеннями\~статтею 1049 ЦК України\~визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до частини 1статті 1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі\~статтею 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення (стаття 612 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу\~(частина друга\~статті 1050 ЦК України). П.9.3 Договору від 07 квітня 2015 передбачено, що Договір набирає чинності з дати його укладення та діє до повного погашення Клієнтом грошових зобов`язань за Договором. Передбачена також можливість дострокового розірвання договору, у тому числі при відступленні прав вимоги за ним. Таким чином, укладеним між сторонами договором передбачено право кредитодавця на пред`явлення позичальнику вимоги щодо дострокового повернення кредиту. Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «ФК «ЕЛ.ЕН.ГРУП» направляло відповідачу повідомлення про відступлення прав вимоги за кредитним договором № 010/0262/82/0262362 від 07.04.2015 ( а.с.22) , 06.03.2023 ТОВ Глобал Спліт» направляло [PERSON] лист-пропозицію щодо сплати заборгованості у сумі 26589 грн (а.с.35), надавши можливість позичальнику добровільно врегулювати заборгованість за кредитним договором, однак, дана вимога не виконана, заборгованість не погашена. Відповідачем у справі, не спростовано факт укладення між ним та АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» договору про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 010/0262/82/0262362 від 04 квітня 2015 року, не спростовано розмір заборгованості за кредитним договором, не доведено своєчасність сплати кредитних коштів у відповідності до графіку платежів, а тому суд вважає, що позивачем доведений факт неналежного виконання позичальником [PERSON] зобов`язань за кредитним договором, внаслідок чого утворилась заборгованість. Згідно з частиною 1\~статті 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказів, в розумінні статей\~77,\~78 ЦПК України, щодо неправильності розрахунку заборгованості за договором, відповідачем у справі, суду не надано, інший розрахунок заборгованості на іншу дату за вказаним договором суду також не надано, тому наданий розрахунок приймається судом як доказ у вирішенні спору. Згідно із\~статтею 525 ЦК України\~одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. З огляду на те, що відповідач у справі, відзиву на позов та доказів на спростування позовних вимог суду не надав, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені. У зв`язку із задоволенням позовних вимог позивача, відповідно до частини 1\~статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, понесені позивачем при зверненні з наявним позовом до суду, оскільки сплата судового збору підтверджена платіжною інструкцією № 4951 від 01 грудня 2023 (а.с. 91). Враховуючи викладене,

Outcome: approved