Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-13 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернувся до суду з позовом [PERSON] до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, який зареєстрований 04.07.2009 року Першим Суворовським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 515. Свої вимоги мотивує тим, що спільне життя з відповідачем не склалося у зв`язку з різними поглядами на життя та відсутністю взаєморозуміння. Сторони втратили один до одного відчуття поваги та кохання, постійно виникають сварки з будь-яких приводів. Спільного господарства не ведуть. Неодноразово намагалися знайти порозуміння та зберегти родину, однак це не дало жодного результату. Як родина існують лише формально, шлюбно-сімейні відносини фактично припинені. Позивач вважає, що примирення між ними неможливе, так як збереження шлюбу суперечить його інтересам та відповідача. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Позивач в судове засідання не з`явилася, однак до суду від представника заявника надійшла заява, в якій адвокат Старіков Є.О. просив розглянути справу без участі позивача та його представника, зазначив, що позивач позов підтримує та наполягає на розірванні шлюбу, примиритися з відповідачем не бажає. Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час і місце судового засідання, про причини неявки суд не повідомив, а тому суд, приймаючи до уваги заяву позивача, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст. 280 ЦПК України. Судом на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 04.07.2009 року, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане 11.10.2023 року (повторно) Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 515. Від вказаного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане повторно Суворовським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане повторно Кодимським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Згідно із ч.1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В свою чергу відповідно до ст. 51 Конституції України, ч.1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Як вбачається з матеріалів справи, спільне подружнє життя у сторін не склалося, вони припинили шлюбні стосунки і поновлювати їх не мають наміру, примирення і збереження сім`ї є неможливим. Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України,\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Надані позивачем докази, суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог. За таких обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя подружжя, суд знаходить підстави для розірвання шлюбу, оскільки його збереження суперечило б інтересам сторін. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved