Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-12 00:00:00

В лютому 2022 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів, в якому просила збільшити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , на 1/4 частину заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця, до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 16 листопада 2023 року позов [PERSON] до [PERSON] про збільшення розміру частки аліментів на неповнолітню дитину - задоволено. Збільшено розмір аліментів, визначений рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 04.12.2019 року у справі № 553/2199/19, що стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , з 1/6 заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 16 вересня 2019 року на 1/4 частину заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішення законної сили і до повноліття дітей. Стягнуто з [PERSON] на користь держави 992 грн. 40 коп. судового збору. Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 29 січня 2024 року заочне рішення суду від 16 листопада 2023 року - скасовано, призначено справу у порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. В підготовче судове засідання позивачка [PERSON] та її представник - адвокат Буряк Д.М. не з`явились, але надали на адресу суду заяви, в яких прохали проводити розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явився, але надав на адресу суду заяву про визнання позовних вимог, при цьому не заперечував свого обов`язку щодо утримання дитини, проте, прохав у рішенні суду визначити порядок збільшення розміру аліментів з дати набрання рішення у справі законної сили. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає до задоволення за наступних обставин. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Отже суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами. Згідно рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 04 грудня 2019 року, позов [PERSON] до [PERSON] , третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: [PERSON] про стягнення аліментів на утриманні неповнолітньої дитини - задоволено. Стягнуто з [PERSON] , [INFO] , який проживає за адресою: [ADDRESS] на користь [PERSON] , [INFO] , яка мешкає [ADDRESS] , аліменти на утримання неповнолітньої дитини доньки: [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/6 заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно й до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 16 вересня 2019 року. Судом встановлено, що від шлюбу, який було розірвано, 01.03.2022 року, сторони [PERSON] та [PERSON] , мають дитину - [PERSON] , [INFO] , яка проживає з матір`ю та перебуває на її утриманні. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] має дитину сина [PERSON] , [INFO] , на утримання якого згідно рішення Карлівського районного суду Полтавської області стягувались аліменти у розмірі частини всіх видів доходу (заробітку), але не менше 1/2 частки неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, до досягнення дитиною повноліття. В позові позивачем, вказувалось про те, що розмір аліментів відповідно до рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 04 грудня 2019 року призначений був в 2019 році з врахуванням того, що на утриманні відповідача [PERSON] перебувала неповнолітня дитина - [PERSON] , [INFO] . На даний час син відповідача є повнолітньою особою, на його утримання відповідач аліментів не сплачує, інших осіб на утриманні відповідача немає, має задовільний стан здоров`я, його матеріальний стан дозволяє утримувати неповнолітню дитину в більшому розмірі ніж він утримує на даний час. Таким чином, після зміни сімейних обставин відповідача - має на утриманні на даний час не дві, а одну дитину, відповідач має можливість і повинен утримувати доньку [PERSON] , [INFO] , сплачуючи аліменти в розмірі який передбачено чинним законодавством, а саме 1/4 частину (ч. 5 ст. 183 СК України, п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України), а тому на думку позивача підстави для збільшення розміру аліментів, що стягуються на підставі рішення Ленінського районного суду Полтавської області від 04.12.2019 р. з 1/6 до 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Дані обставини не заперечувались відповідачем у справі. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно зі статтями 150, 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Відповідно до положень статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною 2 статті 182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно з частиною 1 статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням зміни матеріального становища платника аліментів є зміна доходів, витрат, активів тощо. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів. Відповідно до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку саме в інтересах дитини. Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом установлено, що рішенням суду від 04 грудня 2019 року у справі № 553/2199/19 стягнуто з відповідача аліменти у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 16 вересня 2019 року, і до повноліття дитини, які він сплачував на утримання сина щомісяця, що сторонами не оспорюється. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] , [INFO] , є ученицю 5-Н класу Наукового ліцею №3 Полтавської міської ради (а.с.96,97). Судом встановлено, що [PERSON] , навчається у гуртку з англійської мови, є ученицею Полтавської дитячої музичної школи №2 ім. В.П. Шаповаленка, має чималу кількість грамот, відзнак та сертифікатів участі у змаганнях, в яких остання проявляла активну участь та показала високий результат знань та вмінь. В позові позивачем вказувалось про те, що донька [PERSON] має гарні здібності до навчання, проявляє високий результат, але розвитку здібностей дитини необхідні додаткові заняття, що потребує коштів, тому зважаючи на вказані обставини змушена була звернутися до суду з вказаним позовом. З урахуванням встановлених обставин, приймаючи до уваги, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, зважаючи на обов`язок обох батьків утримувати дитину, імперативну норму про можливість зміни саме способу стягнення аліментів, суд доходить висновку, що заявлені позивачем вимоги ґрунтуються на положеннях Сімейного кодексу України, відповідають інтересам дитини, її рівню життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, не погіршать матеріального становища відповідача і визначення указаного позивачем способу та розміру стягнення аліментів призведе до дотримання прав дитини на утримання від батька відповідно до положень Закону. Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили. Зважаючи на встановлені факти, а також обставини, визначені у статті 182 СК України, оскільки донька сторін, [PERSON] , [INFO] , проживає разом з матір`ю, а на її батька - [PERSON] покладено однаковий з [PERSON] обов`язок щодо утримання і матеріального забезпечення своєї дитини, на підставі частини 3 статті 181 Сімейного кодексу, суд дійшов висновку про наявність підстав для збільшення розміру стягнення аліментів, визначеного рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 04 грудня 2019 року та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки від всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. На підставі викладеного,

Outcome: approved