Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-21 00:00:00

18.06.2021 року КП «Харківводоканал» звернулося до суду з позовом до відповідачів, в якому просить суд визнати поважними причини пропуску позовної заяви для звернення до суду, стягнути суму заборгованості за надані послуги з водопостачання та водовідведення в розмірі 16961 гривень 92 коп., з них: за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01 квітня 2017 року по 31 березня 2021 року у розмірі 9655 грн. 63 коп., за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01 квітня 2017\~року по\~31\~березня \~2021\~року -\~у розмірі\~5395\~грн.\~33\~коп.,\~інфляційні витрати\~-\~ 1388\~грн.\~82\~коп.,\~3\~%\~річних від\~простроченої суми\~522\~грн.\~14\~коп. та судовий збір в розмірі 2270,00 грн. Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова від 23.06.2021 відкрито провадження у зазначеній справі, задоволено клопотання позивача про розгляд справи за правилами спрощеного провадження та призначено до розгляду в судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що відповідачі мешкають за адресою: [ADDRESS] , та є споживачами послуг централізованого водопостачання та водовідведення КП «Харківводоканал» облік нарахувань та оплат за які здійснюються за абонентським особовим рахунком № [NUMBER] . Відповідачі отримували надані послуги водопостачання і водовідведення та неналежним чином виконували зобов`язання щодо повної та своєчасної оплати послуг, внаслідок чого перед позивачем утворилася заборгованість на вищевказану суму, яку і просять стягнути в судовому порядку. Ухвалою від 07.11.2022 за клопотанням представника відповідача [PERSON] провадження у справі було зупинено у зв`язку із смертю відповідача [PERSON] до залучення д участі у справі його правонаступників чи законних представників. Ухвалою від 15.01.2024 провадження у справі було відновлено у зв`язку із закінченням шестимісячного строку, на який було зупинено провадження. \~ \~ \~ \~ Представник позивача в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій викладене в позовній заяві підтримала та просила задовольнити позовні вимоги, просила проводити судовий розгляд за відсутності позивача та його представника. Також, представник позивача на адресу суду подала уточнений позов. Враховуючи, що це є правом позивача, відповідно до ст.49 ЦПК України, суд вважає за можливе прийняти до розгляду уточнений позов, та розглядати справу в межах уточнених позовних вимог. Відповідачі в судове засідання повторно не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені завчасно, належним чином. У матеріалах справи міститься заява представника відповідача [PERSON] про застосування строків позовної давності, в якій містяться заперечення проти позову. За таких обставин, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності належним чином повідомлених відповідача та його представника, враховуючи викладену письмово позицію відповідача з приводу позову, що розглядається. Відповідно до вимог ч.2\~ст.247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1\~ст.4 ЦПК України). Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1\~ст.13 ЦПК України). Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспорюваного права, свободи чи інтереси особи, яка звернулася до суду, суд, відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. (ст.5 ЦПК України). Відповідно до ч. 1\~ст. 11 ЦК України\~цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Судом встановлено, що за адресою: [ADDRESS] , відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . Також в матеріалах справи міститься довідка з реєстру територіальної громади м.Харкова, про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, згідно якої відповідачі зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Тобто відповідач є споживачем послуг централізованого водопостачання та водовідведення, які надає КП "Харківводоканал" відповідно до ліцензії. Згідно рішення ХМР від 16.05.2017року №286 «Про визначення виконавців послуг у житловому фонді» КП «Хаківводоканал» визначено виконавцем послуг централізованого водопостачання та водовідведення. Наявними у справі доказами встановлено, що між позивачем та відповідачами фактично склалися правовідносини з приводу надання послуг по водовідведенню та водопостачанню в будинку, де знаходиться квартира відповідачів. У Правилах надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених\~постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», установлено, що договір про надання послуг укладається між виконавцем послуг і споживачем. Відсутність укладеного договору не звільняє споживачів від сплати за фактично надані послуги,посилання на наявність правовідносин з приводу утримання житла членами кооперативу не підтверджена належними доказами. Відповідно до п. 1 ч. 2\~ст. 22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» № 2918 від 10.01.2002 р. споживач зобов`язаний своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення. Згідно п. 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених\~постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005р. № 630, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місць; плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Несплата боргу призводить до погіршення стану комунальних мереж централізованого водопостачання та водовідведення, погіршує можливості щодо забезпечення екологічного добробуту міста і негативно впливає на впровадження природоохоронних заходів. Проживаючи у багатоквартирному будинку, відповідачі користуються житлово-комунальними послугами, які надаються позивачем. Доказів на спростування зазначеного відповідачами не надано. Відповідно до ч.ч. 1, 2\~ст. 509 ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених\~статтею 11 цього Кодексу. Згідно\~ст. 525 ЦК України\~одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до\~ст. 4 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання»\~суб`єктами відносин у сфері питної води та питного водопостачання є споживачі питної води. Статтею 22 цього Закону\~передбачено, що споживач зобов`язаний своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів та послуги централізованого водопостачання і водовідведення. Згідно\~ст. 16 Закону України «Про житлово - комунальні послуги»\~- послуга по централізованому водопостачанню надається своєчасно, безперервно, належної якості та підлягає оплаті. Відповідно до ст.13,14\~Закону\~№1875-IV\~та ст.5\~Закону №2189-VIII\~послуги з централізованого водопостачання та водовідведення віднесено до комунальних. За ч.1\~ст. 1 Закону №1875-IV\~споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Згідноп.6ч.1ст.1Закону №2189-VIII\~індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Приписами п. 5 ч. 3ст.20\~Закону №1875-IV\~та\~ч.2\~ст.7Закону\~№2189-VIII\~встановлено, споживач, серед іншого, зобов`язаний укласти договір про надання послуг та оплачувати надані житлово-комунальні послуги в строки, встановлені договором або законом. Як передбачено ст. ст.\~67,\~68 ЖК України, оплата за комунальні послуги стягується крім квартирної плати по затвердженим у встановленому законом порядку тарифам і повинна вчасно вноситися споживачем - наймачем і членами його родини, які на підставі ч.1\~ст. 64 ЖК України, користуються нарівні з наймачем всіма правами й несуть разом з ними солідарну майнову відповідальність по зобов`язаннях, що випливає з договору житлового наймання. Як вбачається з розрахунку, наданого КП «Харківводоконал» відповідачем не була сплачена сума заборгованості за отримані послуги водопостачання та водовідведення, яка на час розгляду справи не погашена. Згідно наданих позивачем розрахунків, відповідачу нарахована заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання за період 01 квітня 2017 року по 31 березня 2021 року у розмірі 9655 грн. 63 коп., за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01 квітня 2017\~року по\~31\~березня \~2021\~року -\~у розмірі\~5395\~грн.\~33\~коп. Наданими послугами водопостачання та водовідведення відповідач користувалась, зі скаргами у зв`язку із ненаданням послуг не зверталася. Крім того, відповідачем не було надано будь - яких доказів, які свідчать про те, що позивач не надає такі послуги або інших доказів, що спростовують твердження позивача. Суд зазначає, що відповідно до пункту 1 частини першої\~статті 20 цього Закону\~споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої\~статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином,згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги,якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (правова позиція ВСУ\~у справі № 6-2951цс15). У випадку небажання сплачувати послуги водопостачання та водовідведення, відповідачі не були позбавлені можливості відмовитись від цієї послуги КП «Харківводоканал», однак не скористалися даною можливістю та не звертались до відповідача з будь-якими заявами щодо якості надання послуг водопостачання або відключення від постачання води. Доказів на підтвердження того, що відповідачі не користувались послугами КП «Харківводоканал» суду не надано. Особовий рахунок є номерним, що дозволяє ідентифікувати його відповідно до конкретного житлового приміщення та являє сукупність даних про житлове приміщення. Особовий рахунок оформлюється на житлове приміщення, а не на особу, їх відкриття відбулося за часів СРСР. Після проголошення Незалежної України особові рахунки не змінювались, тобто залишились попередніми, які були відкриті за адресами. Виходячи з цього, відкриття особового рахунку відбувається шляхом переоформлення вже відкритого номерного особового рахунку на іншого квартиронаймача або власника. У зв`язку з тим, що особовий рахунок відкривається не за особою, а за житловим приміщенням переоформлення відбувається лише за прізвищем ім`ям по-батькові власника або квартиронаймача. Суд наголошує, що зміна власника нерухомого майна не може бути підставою для виключення заборгованості за житлово-комунальні послуги згідно до норм діючого законодавства України. Виключення або стягнення такої заборгованості є правом суб`єкта господарювання при здійсненні ним господарської діяльності, що охоплюється загальними засадами цивільного законодавства щодо свободи підприємницької діяльності. Оскільки відповідачі офіційно, у встановленому чинним законодавством порядку не відмовились від послуг, які надавало йому КП «Харківводоканал», то в них виник обов`язок сплатити цих послуги. Відповідно до\~ст. 257 ЦК України\~загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. До спірних правовідносин застосовується загальна позовна давність. Згідно до ч.3, ч.4\~ст. 267 ЦК України\~позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Представник відповідача заявив про застосування строку позовної давності, у зв`язку з пропущенням позивачем строку позовної давності щодо вимог по сплаті заборгованості за період з квітня 2017 року по квітень 2018 року. Суд не погоджується з такими доводами представника відповідача з огляду на наступне. Як свідчать матеріали справи, датою звернення КП «Харківводоканал» із даною позовною 18 червня 2021 року, а період нарахуванням останнім заборгованості становить 01 квітня 2017 року по 31 березня 2021 року. Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2»\~(із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) установлено з 12 березня 2020 року на всій території України карантин. Строк карантину неодноразово продовжувався. Запроваджено обмежувальні заходи щодо протидії поширенню коронавірусу COVID-19, які безпосередньо впливають на виконання державою своєї соціальної, економічної, правозахисної функцій, введено певні обмеження прав та свобод людини і громадянина. Законом України № 530-ІХ від 17 березня 2020 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)»\~введення карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, віднесено до форс-мажорних обставин (частина друга\~статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати»). Законом України від 30 березня 2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)»\~розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України\~доповнено, зокрема, пунктом 12 натупного змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями\~257,\~258,\~362,\~559,\~681,\~728,\~786,\~1293\~цього\~Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину». У пункті 12\~розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України\~у редакції\~Закону України від 30 березня 2020 року № 540-IX\~перелічені всі\~статті цього Кодексу, які визначають строки позовної давності. І всі ці строки продовжено для всіх суб`єктів цивільних правовідносин на строк дії карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19). Інститут позовної давності має на меті, зокрема, гарантувати правову визначеність, забезпечення захисту порушених прав, притягнення до відповідальності. Також він стимулює уповноважену особу до активних дій щодо реалізації належного їй права під загрозою його втрати, запобігає несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу. Рівність і недискримінація є одними із основних принципів реалізації прав людини. Виходячи із взаємозв`язку норм права, які були прийняті органом законодавчої влади в Україні під час дії карантину, введеного Урядом України у зв`язку із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), цілей, з метою яких ці норми впроваджені, а також з метою недопущення безпідставного звуження прав учасників цивільних правовідносин, колегія суддів дійшла висновку, що пункт 12 Перехідних і прикінцевих положень ЦК\~України\~щодо продовження під час карантину строків загальної і спеціальної позовної давності, передбачених статтями\~257,\~258,\~362,\~559,\~681,\~728,\~786,\~1293\~цього\~Кодексу, підлягає застосуванню і у тому випадку, коли тривалість строку позовної давності, визначена законом, була збільшена за домовленістю сторін на підставі\~статті 259 ЦК України. Даний висновок узгоджується з правовою позицією викладеною у постанові Верховного Суду від 07 вересня 2022 року у справі №679/1136/21. Оскільки 17.03.2020 був прийнятий Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (СОVID-19)» №530-ІХ (Закон №530), який набирав чинності з дня його опублікування\~17 березня 2020\~року, Законом України «Про торгово-промислові палати в Україні»\~карантин було визнано форс-мажорною обставиною (обставиною непереборної сили), тому саме з 17 березня 2020 року має застосовуватися правило п. 1 ч. 1\~ст. 263 ЦК України\~щодо зупинення строків позовної давності. Даний висновок узгоджується із правовою позицією Верховного Суду викладеної у постанові від 24 травня 2022 року у справі №910/18489/20. Таким чином, з огляду на приписи статей\~256,\~257 ЦК України, на встановлений Кабінетом Міністрів України карантин з 12 березня 2020 року, на набрання чинності\~Законом України від 30 березня 2020 року №540-IX\~щодо продовження строків позовної давності на час дії карантину - 02 квітня 2020 року, пункти 12, 19\~Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, а також на встановлені судом обставини, а саме, дату звернення КП «Харківводоканал» із даною позовною заявою\~18 червня 2021 року у період карантину та період нарахування останнім заборгованості, що становить з 01 квітня 2017 року по 31 березня 2021 року, трирічний строк позовної давності позивачем не було пропущено. За таких обставин, судом вбачається, що клопотання представника відповідача про застосування наслідків спливу строків позовної давності задоволенню не підлягає, оскільки період заборгованості за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання пред`явлений в межах позовних вимог з 01 квітня 2017 року по 31 березня 2021 року позивачем не порушує строки позовної давності, з урахуванням карантину. Враховуючи викладене, стягненню підлягає заборгованість за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання з 01 квітня 2017 року по 31 березня 2021 року, яка згідно наданого позивачем розрахунку, який відповідачами не спростовано, складатиме 9655,63 грн. за послуги з централізованого водопостачання; 5395,33 грн. за послуги з централізованого водовідведення. Відповідно до\~ст. 625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. На підставі\~ст. 625 ЦК України\~позивачем за прострочення виконання грошового зобов`язання на основну суму були нараховані інфляційні витрати - 1388 грн. 82 коп., 3 % річних від простроченої суми - 522 грн. 14 коп., дані вимоги відповідають чинному законодавству та підлягають задоволенню. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до вимог ст. 89\~ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень\~ст.141 ЦПК України, а тому з\~відповідача на користь КП «Харківводоканал» підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2270.00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved