Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-13 00:00:00

22 січня 2024 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, у якій позивачка просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований 12 листопада 2011 року Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис №829. Позовну заяву позивачка мотивує тим, що після укладення шлюбу вони почали проживати окремо, спільне життя не склалось через різні погляди на життя, внаслідок чого страчено почуття любові, спільне господарство не ведеться. У позовній заяві позивачка вказує на те, що у подружжя за період шлюбу народилася дитина [PERSON] , існує необхідність розірвання шлюбу в судовому порядку. За результатами автоматизованого розподілу справа передана для розгляду судді Приморського районного суду міста Одеси Косіциній В.В. Ухвалою від 23 січня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено, що справа буде розглядатися в спрощеному провадженні з викликом сторін. Судове засідання було призначене на 14 лютого 2024 року. Відповідачеві було надано 15-ти денний строк з моменту отримання копії ухвали на подання відзиву. 24\~січня 2024\~року Приморського районного суду м. Одеси надійшла заява [PERSON] , у якій заявниця просить здійснити розгляд справи за її відсутності. 29 січня 2024 року Приморського районного суду м. Одеси надійшла заява [PERSON] , у якій заявник просить здійснити розгляд справи за його відсутності, вказує, що проти розірвання шлюбу не заперечує. 13 лютого 2024 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла заява [PERSON] , у якій вона просить долучити до матеріалів справи оригінал свідоцтва про шлюб. У судове засідання, шо відбулося 14 лютого 2024 року учасники справи не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду. Будь-яких інших заяв або клопотань не надходило. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4,5 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Згідно ч.1,4 ст.206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Тому, суд дійшов до висновку про можливість розгляду справи в порядку письмового провадження на основі наявних матеріалів у справі. Суд, вивчивши та дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони спору перебувають у шлюбі, зареєстрованому 12 листопада 2011 року Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис №829, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.4). З позовної заяви вбачається, що у подружжя за час шлюбу народилася дитина: - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] (а.с.8). В силу статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. За правилом ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Виниклі між сторонами правовідносини регулюються статтею 112 Сімейного Кодексу України, відповідно якої, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як зазначає позивач сторони спільне господарство не ведуть. Причиною розпаду родини та припинення відносин стали ті обставини, що почуття взаєморозуміння та любові втрачено, шлюбні стосунки сторони не підтримують, почуття взаємоповаги у шлюбі відсутнє. Позивач вважає, що спільне життя та збереження шлюбу неможливе. Як роз`яснено у п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року за № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Суд задовольняє позовні вимоги про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватись на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст.1 СК України) та не може будуватися на примушені сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі. За таких обставин, суд вважає, що сім`я між сторонами розпалась остаточно і не може бути відновлена. Подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved