Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-19 00:00:00

[PERSON] звернувся через систему «Електронний суд» з наданим позовом, мотивуючи тим, що 19.09.2016 уклав шлюб з [PERSON] . Від шлюбу вони мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . З часом сімейне життя погіршилось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та життя, що поступово призвело до втрати почуття любові та поваги. Шлюбні стосунки фактично припинені 14.01.2024. З того часу спільне господарство вони не ведуть. Шлюб носить формальний характер, а його збереження суперечить їх інтересам та інтересам дитини. Подальше спільне життя подружжя та примирення неможливі. За таких обставин, просить розірвати між ними шлюб та встановити після розірвання шлюбу місце проживання дитини з матір`ю. Ухвалою суду від 15.01.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Сторонам роз`яснено порядок розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, а також порядок подачі відзиву, відповіді на відзив, доказів і клопотань. Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи. 16.01.2024 відповідачка через систему «Електронний суд» подала заяву, у якій зазначила, що позов визнає. В телефонному режимі просила суд після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». 06.02.2024 позивач надіслав до суду заяву, у якій просив у прохальній частині позову вважати правильною дату укладення шлюбу «16 вересня 2016 року» замість «19 вересня 2018 року». 20.02.2024 позивач через систему «Електронний суд» подав заяву про залишення без розгляду позову в частині встановлення місця проживання дитини з матір`ю. Ухвалою суду від 20.02.2024 позов в частині встановлення місця проживання дитини з матір`ю залишено без розгляду. Сторонами не подано будь-яких інших заяв по суті справи, клопотань, доказів тощо. Вирішуючи справу на основі наявних письмових доказів, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги законні, обґрунтовані і підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 16.09.2016 в Приморському районному у місті Одесі відділі ДРАЦС Головного територіального управління юстиції в Одеській області між сторонами був зареєстрований шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 1753, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 16.09.2016 (а.с.19). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину сина [PERSON] , [INFO] (а.с.7), який проживає разом з матір`ю та за домовленістю сторін надалі буде проживати з нею. Відповідно до ч.1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до частин 3,4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що шлюбні відносини між подружжям припинені остаточно. Шлюб носить формальний характер. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них та інтересам їх малолітньої дитини, що відповідно до ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу між сторонами. За таких обставин суд вважає позовні вимоги в частині розірвання шлюбу законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. При цьому відповідачці після розірвання шлюбу слід залишити прізвище « [PERSON] ». Відповідно до ч.2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Позивачем не заявлено про відшкодування судових витрат.

Outcome: approved