Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-20 00:00:00

У вересні 2023 рок [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом до [PERSON] , посилаючись на те, що йому на праві власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Лутченко А.А. 24 грудня 2014 року, за реєстровим №279, належить 1/3 частка квартири спільного заселення за адресою: [ADDRESS] , загальною площею всієї квартири 56,6 кв.м., житлова площа всієї квартири 36,7 кв.м. Зазначив, що його право власності на 1/3 частку квартири спільного заселення [ADDRESS] зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Вказував, що не дивлячись на відчуження відповідачкою належної їй частки у квартирі, вона до тепер залишається зареєстрованою в спірному приміщенні, оскільки з реєстраційного обліку не знялася, що підтверджується довідкою про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб №07-106447-ф/л віл 12 червня 2023 року. Отже, на даний час у житловому приміщенні квартири спільного заселення [ADDRESS] зареєстрована з 16 червня 2006 року, але не проживає відповідачка у справі. Вказував, що особистих речей відповідачки за місцем реєстрації немає. Де мешкає на даний час відповідачка йому не відомо, зв`язку з нею не має. Стверджував, що реєстрація відповідачки порушує його права, як власника 1/3 частки квартири спільного заселення за адресою: [ADDRESS] . Посилаючись на\~порушення своїх\~прав,\~позивач просив\~суд визнати [PERSON] такою, що втратила право на користування 1/3 частки квартири спільного заселення за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 03 жовтня 2023 року по справі було відкрито провадження, призначено підготовче судове засідання (а.с. 18-19). Ухвалою суду від 29 листопада 2023 року підготовче провадження було закрито, справу призначено до судового розгляду по суті (а.с. 38). Позивач та його представник, діюча за довіреністю від 14 серпня 2023 року в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце судового засідання повідомлялися, відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України, надали заяву про підтримання позовних вимог та слухати справу за їх відсутності, не заперечували проти винесення заочного рішення (а.с. 7, 47). Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлялися, відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України (а.с. 30, 46). 18 жовтня 2023 року набрав чинності та вводиться в дію Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами» від 29 червня 2023 року № 3200-IX, який передбачає обов`язкову наявність електронного кабінету в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі (ЄСІТС) для адвокатів, нотаріусів, державних та приватних виконавців, арбітражних керуючих, судових експертів, органів державної влади та інших державних органів, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальних органів, органів місцевого самоврядування, інших юридичних осіб, зареєстровані за законодавством України. Закон передбачає, що у разі звернення до суду особою, яка зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не виконала свого обов`язку, документи такої особи будуть залишатися судом без руху, або повертатися, залежно від виду процесуального документа. Законом встановлено, що обмін документами з такими суб`єктами здійснюється виключно через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» та за відсутності зареєстрованого Електронного кабінету користувача підсистему ЄСІТС «Електронний суд» для таких суб`єктів наставатимуть відповідні процесуальні наслідки, тому рекомендовано надсилати документи з процесуальних питань із застосуванням модулю ЄСІТС - підсистеми «Електронний кабінет» https://cabinet.court.gov.ua/login. Згідно ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з неявкою відповідача та не повідомленням ним про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 223 ЦПК України, суд, зі згоди позивачки, вважає за можливе розглядати справу в заочному порядку та ухвалити заочне рішення, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд вважає, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються Цивільним Кодексом України, тому при винесенні рішення суд застосовує норми матеріального права, якими регулюються правовідносини, які виникли між сторонами. Судом встановлено, що позивачу на праві власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Лутченко А.А. 24 грудня 2014 року, за реєстровим №279, належить 1/3 частка квартири спільного заселення за адресою: [ADDRESS] , загальною площею всієї квартири 56,6 кв.м., житлова площа всієї квартири 36,7 кв.м. (а.с. 11-12). 24 грудня 2014 року право власності [PERSON] на 1/3 частку квартири спільного заселення за адресою: [ADDRESS] , загальною площею всієї квартири 56,6 кв.м., житлова площа всієї квартири 36,7 кв.м. зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 13). Встановлено, що в квартирі спільного заселення за адресою: [ADDRESS] , крім позивача, та інших співвласників, зареєстрована відповідачка, що підтверджується довідкою про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб №07-106447-ф/л віл 12 червня 2023 року та відповіддю з Єдиного державного демографічного реєстру №252354 від 02 жовтня 2023 року (а.с. 14, 17). Факт не проживання відповідачки у квартирі [ADDRESS] , підтверджується письмовими поясненнями сусідів по будинку, а саме: [PERSON] від 25 листопада 2023 року, [PERSON] від 26 лис топада 2023 року, [PERSON] від 20 листопада 2023 року (а.с. 34, 35, 36). Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Судом встановлено, що відповідачка не є членом сім`ї позивача [PERSON] , остання була зареєстрована в спірній квартирі, як колишній власник 1/3 її частини. Отже право відповідачки на користування спірної частини квартири припинилося з моменту відчуження останньою своєї частки. За таких обставин, суд вважає доведеним факт того, що на момент розгляду справи відповідачка втратила право користування житловим приміщенням у квартирі [ADDRESS] . Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права власності на житлове приміщення або право користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою. Таким чином, рішення суду, яке набрало законної сили є підставою для зняття відповідача з реєстраційного обліку місця проживання. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. За таких обставин, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, підлягають задоволенню . Відповідачкою по справі до суду не було надано жодних заперечень проти позову та доказів у підтвердження цих заперечень. Своїм правом бути присутнім у судових засіданнях відповідачка також розпорядилися на власний розсуд. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд також вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Судовий збір у справі складає 1073,60 грн., які сплачені позивачем при зверненні до суду у повному обсязі (а.с. 1).

Outcome: approved