Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-19 00:00:00

Заявники [PERSON] , [PERSON] звернулись до суду з заявою про оголошення померлим. Обґрунтовуючи свою заяву, заявники вказують на те, що весною 2000 року [PERSON] , [INFO] , яка є донькою [PERSON] та сестрою [PERSON] , після сімейного конфлікту покинула своє місце проживання за адресою: [ADDRESS] , та переїхала на проживання до своєї бабусі у м.Майкоп, Республіка Адигея, РФ та по теперішній час її місцезнаходження невідомо. Бабуся вже давно померла, а [PERSON] більше 22 років не виходила на зв`язок і їх життям не цікавилась, всі їх намагання з нею зв`язатись чи знайти її успіху не мали. Як зазначають заявники, їм на праві власності належить вищевказана квартира відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 06.11.1998 року. За відсутності [PERSON] вони несуть надмірні витрати по квартплаті та утриманню житла та інше. З питань зняття з реєстрації [PERSON] вони неодноразово звертались в різні інстанції, на що отримали відповідь, що вирішити це питання можливо за зверненням до суду з прийняттям рішення суду про визнання [PERSON] померлою. Посилаючись на викладені обставини, заявники вважають, що наявні підстави для оголошення [PERSON] померлою, в зв`язку із чим просять задовольнити їх вимоги. Ухвалою судді Деснянського районного суду м.Києва від 13.10.2023 року відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд. Ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 26.12.2023 року витребувано від Деснянського УП ГУ НП у м. Києві інформацію про фактичне місце проживання громадянки [PERSON] , [INFO] , за адресою [ADDRESS] ; чи є будь-які фактичні дані про її перебування у вказаній квартирі і будинку в період з 2000 року по грудень 2023 року; чи притягувалась [PERSON] , [INFO] , органами поліції до будь-яких видів відповідальності і чи складались відносно останньої будь-які процесуальні документи; витребувано від Консультативно-діагностичного центру Деснянського району (Центральна поліклініка Деснянського району м.Києва) інформацію, а саме, чи стоїть на обліку в Консультативно-діагностичному центрі Деснянського району м.Києва [PERSON] , [INFO] , мешканка: [ADDRESS] ; чи зверталась за медичною допомогою [PERSON] , [INFO] , мешканка: [ADDRESS] , в період з 2000 року по грудень 2023 року; чи заведенні в реєстратурі Консультативно-діагностичного центру Деснянського району реєстраційні документи стосовно [PERSON] , [INFO] , мешканки: [ADDRESS] , в період з 2000 року по грудень 2023 року; витребувано від відділення поштового зв"язку№02034 інформацію, а саме, чи отримувала [PERSON] , [INFO] , мешканка: [ADDRESS] , в період з 2000 року по грудень 2023 року будь-які види поштової кореспонденції; витребувано від Адміністрації ЖЕД-318 Деснянського району м.Києва інформацію, а саме, чи є в Житлово - експлуатаційній дільниці №318 Деснянського району міста Києва, на обслуговуванні якої знаходиться будинок [ADDRESS] будь-які фактичні дані про проживання «або відсутність» в квартирі [ADDRESS] по місцю реєстрації громадянки [PERSON] , [INFO] , в період з 2000 року по грудень 2023 року; чи зверталась громадянка [PERSON] , [INFO] , в період з 2000 року по грудень 2023 року за будь-якими документами, довідками; чи сплачувала [PERSON] , [INFO] , квартирну плату та комунальні послуги; чи зустрічали працівники ЖЕД-318, які обслуговують будинок [ADDRESS] в період з 2000 року по грудень 2023 року громадянку [PERSON] , [INFO] , по місцю її реєстрації; витребувано від Школи І-ІІІ ступенів Деснянського району м.Києва інформацію чи навчалась в школі [PERSON] , [INFO] , і чи закінчила школу; витребувано від Державної прикордонної служби України інформацію, а саме, чи перетинала державний кордон України [PERSON] , [INFO] , в період з 01.01.2000 року по теперішній час в іншу країну, чи поверталася до України та коли. Ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 15.01.2024 року витребувано від Державної прикордонної служби України інформацію, а саме, чи перетинала державний кордон України громадянка України [PERSON] , [INFO] , в період з 01.01.2000 року по теперішній час в іншу країну, чи поверталася до України та коли. В судовому засіданні представник заявників [PERSON] заяву підтримав та просив про її задоволення. Представник заінтересованої особи, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Враховуючи обставини справи, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність представника заінтересованої особи. Суд, заслухавши пояснення представника заявника, допитавши свідків, дослідивши подані заявниками документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить наступного. Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, заявник [PERSON] є батьком, а заявник [PERSON] є сестрою [PERSON] , [INFO] . Відповідно свідоцтва про право власності на житло від 06.11.1998 року, заявники та [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS] в рівних долях. У вказаній квартирі зареєстровані заявники, [PERSON] та [PERSON] . Згідно акту ЖЕД-318 від 22.06.2023 року, [PERSON] не проживає за вказаною адресою з 2000 року. Відповідно до листа КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м.Києва від 12.01.2024 року № 10249-112, підприємство надає послуги з утримання будинків та споруд з 01.05.2015 року. [PERSON] в період з 01.05.2015 року по грудень 2023 року за будь-якими документами, довідками до комунального підприємства безпосередньо та до структурного підрозділу ЖЕД-318 не зверталась. Інформація щодо оплати за комунальні послуги та квартирну плату [PERSON] відсутня. Згідно листа Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України № 19-3352/18/24-Вих від 16.01.2024 року, відомостей про перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованою територією [PERSON] в період з 08.11.2017 року по теперішній час (станом на 9.54 год. 16.01.2024 року) не виявлено. Аналогічна інформація викладена у листі Центру № 19-4954/18/24-Вих від 23.01.2024 року (станом на 12.28 год. 23.01.2024 року). Як вбачається з листа Школи І-ІІІ ступенів № 308 Деснянського району м.Києва № 08 від 15.01.2024 року, [PERSON] , [INFO] , дійсно навчалась у вказаній школі у період з 1996 року по 2003 рік, була відрахована зі школи за заявою батьків з 8-Г класу 29.08.2003 року у зв`язку із переїздом до [PERSON] . Відповідно до листа Деснянського УП ГУ НП у м.Києві від 01.02.2024 року № 4029/125/49-2024, а також рапорту старшого ДОП Деснянського УП ГУ НП у м.Києві Лук`янчука Д., на виконання ухвали про надання інформації про фактичне місце проживання [PERSON] неодноразово відвідувалась квартира [ADDRESS] , однак дверей на неодноразові відвідування ніхто не відчинив та в усній бесіді з мешканцями будинку було встановлено, що останнім нічого невідомо про [PERSON] , в зв`язку із чим встановити фактичні дані про її перебування у вказаній квартирі у період з 2000 року по 2023 рік не представилось можливим. Компрометуючими матеріалами Деснянське УП ГУ НП у м.Києві відносно [PERSON] не володіє. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснила, що знайома з заявниками з 2005 року. Заявник [PERSON] проживає у Турції з 2016 року. З [PERSON] вона не знайома, ніколи її не бачила, востаннє чула про неї від [PERSON] у 2014 році. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснила, що знає заявницю [PERSON] , працювала разом з нею в банку. На даний час [PERSON] проживає у Турції приблизно 6-7 років. [PERSON] вона ніколи не бачила, зі слів заявниці знає, що приїхала бабуся з Росії та забрала [PERSON] із собою. Бабуся померла, про [PERSON] нічого невідомо. Деякий час сестри листувалися, а потім зв`язок припинився. Заявники звернулись до суду із заявою про оголошення особи померлою, посилаючись на те, що фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років. Стверджують, що оголошення [PERSON] померлою необхідно їм для оформлення спадщини. Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Порядок розгляду справ окремого провадження регламентовано ст. 294 ЦПК України, відповідно до положень якої справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою (п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 46 ЦК України, фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Статтею 47 ЦК України визначено, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Оголошення громадянина померлим має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася у правовідносинах за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме. Особливістю цієї категорії справ, є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи. У п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина. Згідно з ч. 1 ст. 306 ЦПК України, у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Системний аналіз вказаних норм дозволяє дійти висновку, що сама по собі відсутність відомостей про місце перебування фізичної особи протягом трьох років у місці її постійного проживання не може бути підставою для оголошення цієї фізичної особи померлою. Суд повинен мати достатні належні та допустимі докази для встановлення обставин, на підставі яких можливо зробити вірогідне припущення про смерть громадянина. Тобто особливістю цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення фізичної особи померлою ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи (правова презумпція). При розгляді справ вказаної категорії судам слід, крім іншого, з`ясовувати, чи може бути відсутність особи умисною, тобто чи не переховується вона від правоохоронних органів з метою уникнення юридичної відповідальності. Вказаний висновок висловлено у постанові Верховного Суду від 06 листопада 2019 року у справі № 226/3053/18. Відсутність безумовних доказів або суперечність у доказах на підтвердження обставин, що надаються заявником та/або заінтересованими особами, унеможливлює оголошення особи померлою. Подібний висновок висловлено у постанові Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 461/424/15-ц та підтримано Верховним Судом у постанові від 07 липня 2021 року у справі № 390/1443/19, а також у постанові від 30 березня 2022 у справі № 295/4293/21. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У відповідності до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Дослідивши наявні матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявниками та їх представником не надано суду належних та допустимих доказів для встановлення обставин, на підставі яких можливо б було зробити вірогідне припущення про смерть [PERSON] , а також, які доводили б те, що [PERSON] пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припускати її загибель від певного нещасного випадку, так як у своїй заяві та у поясненнях в суді заявники та їх представник лише констатували факт відсутності з [PERSON] будь-якого зв`язку та відсутність відомостей про місце її перебування протягом 22 років років у місці її постійного проживання, але жодним чином не доводили можливі припущення про її смерть. Заходів же щодо розшуку [PERSON] та вирішення питання про з`ясування можливих причин її зникнення, як встановлено в судовому засіданні, органами поліції не проводилось, відповідні звернення заявниками не здійснювались. Крім того, суд зауважує на те, що із заяви слідує, що [PERSON] після сімейного конфлікту у 2000 році, тобто у віці 11 років, покинула помешкання, що розташоване за адерсою: [ADDRESS] та виїхала до Адигеї, Російської Федерації. Зазначене підтвердив в судовому засіданні представник заявників та свідок [PERSON] . Також, згідно листа Школи І-ІІІ ступенів № 308 Деснянського району м.Києва № 08 від 15.01.2024 року, [PERSON] , [INFO] , дійсно навчалась у вказаній школі у період з 1996 року по 2003 рік, була відрахована зі школи за заявою батьків з 8-Г класу 29.08.2003 року у зв`язку із переїздом до [PERSON] . Таким чином, із викладеного у заяві та наявних матеріалів вбачається неузгодженість щодо останнього постійного місця проживання [PERSON] , що з урахування наведених позицій Верховного Суду унеможливлює оголошення такої особи померлою. Крім того, заявники не підтверджують свої доводи тими доказами, які вказували б на здійснення ними заходів щодо розшуку [PERSON] та вирішення питання про з`ясування можливих причин її зникнення. Натомість обов`язок доказування обставин, що підтверджують відсутність відомостей про місце перебування особи, яку заявники просять оголосити померлою, у місці її постійного проживання протягом більше трьох років, покладається чинним законодавством України саме на заявників. В свою чергу, суд звертає увагу, що факт відсутності відомостей про місце перебування фізичної особи протягом трьох років у місці її постійного проживання сам по собі не може бути підставою для оголошення фізичної особи померлою. Таким чином, належних доказів, на підставі яких суд міг би зробити вірогідне припущення про смерть [PERSON] або наявності обставин, які б доводили, що ця особа пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припускати її загибель від певного нещасного випадку матеріали справи не містять. З урахуванням викладеного, аналізуючи зібрані по справі докази в світлі наведених правових норм, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про недоведеність вимог заявників в заявлених ними межах та про відсутність правових підстав для задоволення даної заяви. Відповідно до ч.7 ст.294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. Таким чином, сплачений заявниками судовий збір підлягає зарахуванню в прибуток держави. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed