Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-26 00:00:00

Представник позивача Нечитайленко Н.О. яка діє в інтересах [PERSON] 26.06.2023 року звернулась до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до Акціонерного товариства «Комерційний банк «Земельний капітал», треті особи: Святошинський відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ), приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Вакуленко Світлана Олександрівна, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, Товариство з обмеженою відповідальністю «Бенефіт Експлорейшн» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, яким просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис вчинений 14.07.2021 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу та зареєстрований в реєстрі за № 1171. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачу стало відомо про те, що приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Вакуленко Світланою Олександрівною 14.07.2021 року було винесено виконавчий напис № 1171 про звернення стягнення на нежитлову будівлю (літ. Г), яка розташована за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 2561,3 кв.м. яка передана [PERSON] в іпотеку Акціонерного товариству «Комерційний банк «Земельний Капітал» за іпотечним договором № 005-2018-1-І та за рахунок коштів отриманих від реалізації нежитлової будівлі задовольнити вимоги стягувача Акціонерного товариства «Комерційний банк «Земельний Капітал» у загальному розмірі 16443065 грн. 34 коп. Зазначив, що нотаріусом порушено положення Закону України «Про нотаріат» і порядку вчинення нотаріальних дій, оскільки приватний нотаріус було вчинено виконавчий напис без документів, що підтверджують безспірність суми боргу, так як на момент вчинення виконавчого напису боржник не мав безспірну заборгованість перед стягувачем, а тому оскільки при наявному спорі щодо заборгованості та за відсутності первинних документів про наявність боргу позивача, нотаріус не мав права вчиняти оскаржуваний напис. Ухвалою судді Святошинського районного суду м. Києва від 04 липня 2023 року було відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від представника позивача до суду надійшло клопотання, яким позовні вимоги підтримує просить задовольнити в повному обсязі та розгляд справи провести у його відсутність та відсутності позивача. Представник Акціонерного товариства «Комерційний банк «Земельний капітал» в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Вакуленко С.О. в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, подала до суду клопотання яким просить розгляду справи провести у її відсутність по наявним матеріалам у справі. Представник Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, подав до суду відзив та письмові пояснення, якими просить відмовити в задоволенні позову у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені у відзиві та письмових поясненнях. Іншій учасники справи в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що 24.04.2018 року між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Земельний капітал», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Комерційний банк «Земельний капітал» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Бенефіт Експлорейшн» було укладено кредитний договір № 005-2018, відповідно до умов якого (п. 1.1) кредитор при наявності кредитних ресурсів надає позичальнику кредит шляхом відкриття відновлювальної відзивної кредитної лінії з лімітом 19 500000,00 грн. строком погашення 23.04.2021 року, графіком зменшення ліміту за кредитною лінією та сплатою процентів з розрахунку 22% річних, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти на умовах цього договору. Відповідно до п.п. 8.1 Договору встановлено, що строк цього договору визначається з дня видачі кредиту і до повного погашення кредиту, процентів за користування кредитом та штрафних санкцій. На виконання умов кредитного договору № 005-2018 від 24.04.2018 року АТ «КБ «Земельний капітал» на підставі заяв позичальника перерахував ТОВ «Бенефіт Експлорейшн» кредитні кошти у розмірі 19 500 000,00 грн., що підтверджується меморіальними ордерами від 03.05.2018 року на суму 3 700 000,00 грн., від 07.05.2018 рок на суму 3 900 000,00 грн., від 02.05.2018 року на суму 4 500 000,00 грн., від 27.04.2018 року на суму 3 200 000,00 грн., від 25.04.2018 року на суму 4 200 000,00 грн. Відповідно до іпотечного договору № 005-2018-1-1 від 24.04.2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Немм О.В., Фартовим А.П. було передано в іпотеку АТ «КБ «Земельний капітал» нежитлове приміщення (літера Г), яка розташована за адресою: м. Київ, вул. Святошинська, буд 15-Б було у якості забезпечення виконання Товариством з обмеженою відповідальністю «Бенефіт Експлорейшн» зобов`язань за кредитним договором №005-2018 від 24.04.2021 року. 14.07.2021 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Вакуленко Світланою Олександрівною було винесено виконавчий напис № 1171 про звернення стягнення на нежитлову будівлю (літ. Г), яка розташована за адресою: м. Київ, вул. Святошинська, 15-Б, загальною площею 2561,3 кв.м. яка передана [PERSON] в іпотеку Акціонерного товариству «Комерційний банк «Земельний Капітал» за іпотечним договором № 005-2018-1-І та за рахунок коштів отриманих від реалізації нежитлової будівлі задовольнити вимоги стягувача Акціонерного товариства «Комерційний банк «Земельний Капітал» у загальному розмірі 16443065 грн. 34 коп. 30.07.2021 року державним виконавцем Святошинського ВДВС у місті Києві ЦМУМЮ (м.Київ) за заявою АТ КБ «Земельний капітал» було відкрито виконавче провадження № [NUMBER] на виконання виконавчого напис від 14.07.2021 року. № 1171. Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону України «Про нотаріат»), у тому числі, Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій). Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 цього Закону визначено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (ст. 50 Закону України «Про нотаріат»). Отже, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає у посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості у позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Зі статті 88 Закону України «Про нотаріат» випливає, що відповідне право стягувача, за захистом якого він звертається до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати безспірна заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, у судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю або в частині розміру заборгованості, або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Для правильного застосування положень ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Частиною 1 ст. 1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Враховуючи викладене, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання, проте такі вимоги банком не заявлялися. Відповідно до Постанови КМУ від 29.06.1999 року №1172, затверджено перелік документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Для одержання виконавчого напису подаються: оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; довідка фінансової установи про ненадходження платежу. АТ «КБ «Земельний капітал» на адресу відповідача було направлено претензію-вимогу про усунення порушення зобов`язання за кредитним договором № 005-2018 від 24.04.2018 року від 16.03.2021 року № 22/440. Однак як вбачається з матеріалів справи вказану претензію-вимогу позивачем отримано не було. Наслідки такого неповідомлення зазначені в узагальненні ВССУ від 07.02.2014р. про судову практику розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні. А саме в п. 10 вказаного узагальнення вказано, що неповідомлення боржника про вимогу кредитора є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону «Про нотаріат» суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Аналогічного висновку щодо застосування вказаних норм матеріального права в аналогічних правовідносинах дійшла Велика палата Верховного суду у постанові від 29.03.2019 року у цивільній справі №137/1666/16-ц. В постанові Верховного суду від 29.01.2019 року у справі № 910/13233/17 зазначено, що безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, з якою останній погоджується, що, відповідно, виключає можливість спору зі сторони боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак і документи, які підтверджують її безспірність, і на підставі яких нотаріусами здійснюються виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними, та такими, що містять вираз волі стосовно наявності певної заборгованості не лише кредитора, а й самого боржника, або ж безумовно підтверджують наявність у боржника перед кредитором заборгованості саме в такому розмірі. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відтак, за висновками суду, нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив вимоги ст. 88 Закону України «Про нотаріат» та порядок вчинення нотаріальних дій. Таким чином, суд оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, приходить до висновку що позовні вимоги в частині визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню підлягають задоволенню. Питання перерозподілу судових витрат позивачем не заявлялось. На підставі викладеного,

Outcome: approved