Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-14 00:00:00

І. Позиція сторін у справі. Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, у якому просила стягнути з відповідача у рахунок відшкодування безпідставно набуті грошові кошти у розмірі 5 389, 00 грн. В обґрунтування вказано, що 27 червня 2023 року позивач сплатила у межах виконавчого провадження № [NUMBER], для примусового виконання виконавчого напису № 8165, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В. О., який пізніше у судовому порядку визнаний таким, що не підлягає виконанню, суму у розмірі 5 389, 00 грн. Відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, третя особа - на подання пояснень. ІІ. Процесуальні дії і рішення суду. 13 листопада 2023 року до Печерського районного суду м. Києва надійшла вказана позовна заява, для розгляду якої, у відповідності до пункту 15 Розділу XIII Перехідні положення Цивільного процесуального кодексу України від 18 березня 2004 року № 1618-IV (у редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року), визначено суддю та передано, для вирішення питання про відкриття провадження у справі, згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями. 21 листопада 2023 року ухвалою судді у справі відкрито провадження для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін у судове засідання /а. с. 26-27/. 06 грудня 2023 року через Електронний суд представник відповідача подав зустрічну позовну заяву з вимогами до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 0472-9457 від 28 серпня 2020 року, зареєстрована 07 грудня 2023 року та клопотання про розгляд справи без участі представника ТОВ «Укр Кредит Фінанс» /а. с. 35-88/. 18 грудня 2023 року позивач [PERSON] за допомогою Електронного суду подала заперечення на прийняття до спільного розгляду зустрічної позовної заяви ТОВ «Укр Кредит Фінанси» до [PERSON] , треті особи: приватний виконавець виконавчого округу Тернопільської області Варивода Д. В., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда В. О. про стягнення грошових коштів за кредитним договором /а. с. 89-92/. 15 лютого 2024 року ухвалою суду відмовлено у прийнятті до спільного розгляду зустрічну позовну заяву. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. ІІІ. Фактичні обставини справи. 28.08.2020 року на сайті https://creditkasa.com.ua/ [PERSON] оформила заявку на отримання позики у ТОВ «Укр Кредит Фінанс» на суму 4 900,00 грн зі сплатою відсотків в розмірі 4, 90 грн строком на 14 днів до 11 вересня 2020 року. 09 червня 2021 року ТОВ «Укр Кредит Фінанс» на кредитному договорі № 0472-9457 від 28 серпня 2020 року отримало виконавчий напис, що вчинений 09 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу та зареєстрованого у реєстрі за № 8165, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» заборгованості у розмірі 15 442, 00 грн. 05 серпня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Варивода Д. В. відкрито виконавче провадження № [NUMBER] при примусовому виконанні виконавчого напису № 8165 від 09 червня 2021 року. 05 серпня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Варивода Д. В. прийнято постанову про арешт коштів боржника ВП № [NUMBER], якою накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 17 476, 20 грн. 20 серпня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Варивода Д. В. прийнято постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, якою звернуто стягнення на доходи боржника шляхом здійснення відрахування із доходів боржника у розмірі 20 % від виплати до сплати загальної суми боргу з урахуванням основної винагороди приватного виконавця та витрат виконавчого провадження - 17 476, 20 грн. 27 червня 2023 року [PERSON] сплачено 5 389, 00 грн на погашення заборгованості за виконавчим провадженням № [NUMBER]. Рішенням від 09 жовтня 2023 року Печерського районного суду м. Києва у справі № 757/38619/23-ц, позов [PERSON] до ТОВ «Укр кредит фінанс», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда В. О., приватний виконавець виконавчого округу Тернопільської області Варивода Д. В., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задоволено, визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 09 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В. О. та зареєстрований у реєстрі за № 8165, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» грошових коштів в сумі 15 442, 00 грн. Рішення набрало законної сили 08 листопада 2023 року. ІV. Позиція суду та оцінка аргументів учасників розгляду. Частиною першою статті 1212 Цивільного кодексу України визначено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Відповідно до частини другої статті 1212 Цивільного кодексу України положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Частиною третьою статті 1212 Цивільного кодексу України встановлено, що положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Аналіз статті 1212 Цивільного кодексу України дає підстави для висновку, що передбачений нею вид позадоговірних зобов`язань виникає за таких умов: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали. Сутність зобов`язання із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави полягає у вилученні в особи - набувача частини її майна, що набута поза межами правової підстави, у випадку якщо правова підстава переходу відпала згодом, або взагалі без неї - якщо майновий перехід не ґрунтувався на правовій підставі від самого початку правовідношення, та передання майна тій особі - потерпілому, яка має належний правовий титул на нього. Вказана правові позиція, викладені у постанові Верховного Суду від 28 січня 2020 року у справі № 910/16664/18. Таким чином, оскільки підставою для набуття коштів відповідачем ТОВ «Укр Кредит Фінанс» був виконавчий напис № 8165 від 09 червня 2021 року, який визнаний судом таким, що не підлягає виконанню, тому відпала сама підстава для набуття та утримання ним коштів у сумі 5 389, 00 грн стягнутих з позивача у межах виконавчого провадження № [NUMBER]. Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню шляхом стягнення з відповідача на користь позивача суми 5 389, 00 грн на підставі ст. 1212 Цивільного кодексу України. V. Розподіл судових витрат. Відповідно до статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною шостою статті 141 ЦПК України передбачено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Таким чином, оскільки суд прийшов до висновку про обґрунтованість позову і задоволення його вимог, в той же час, позивач не сплачувала при поданні позовної заяви за допомогою Електронного суду судовий збір, сума у розмірі 858, 88 грн (1 073, 60 грн х 0,8) підлягає стягненню в дохід Держави. Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя. Згідно з пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Європейський Суд з прав людини повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 09 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п. 29). На підставі встановлених судом обставин, що мають юридичне значення у справі,

Outcome: approved