Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів. В обґрунтування своєї позиції зазначає, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 11 квітня 2009 року, який був зареєстрований Київським відділом РАЦС Харківського МУЮ. У шлюбі в сторін народилась дочка [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження видано відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис №3672. Шлюб із відповідачем склався невдало: між ними постійно виникали конфлікти з приводу неправильної поведінки чоловіка, який бажав жити своїм особистим життям, не приділяв уваги сім`ї, не бажав утримувати дочку та приймати участь у її вихованні. У травні 2017 р. позивач змушена була піти від чоловіка із дитиною, оскільки подальше співіснування в атмосфері неповаги та постійних суперечок було неприпустимим для неї і для нормального розвитку доньки. З цього часу вони не мешкали разом, припинили подружні стосунки, не вели спільного господарства, не турбувались одне про одного, фактично сім`я розпалась. 31 січня 2018 року за рішенням Київського районного суду м. Харкова шлюб було офіційно розірвано. Малолітню [PERSON] позивач доглядає та матеріально утримує сама. На її вимоги належним чином утримувати дочку відповідач не реагує. Дочка є дуже талановитою дитиною, яка потребує постійного розвитку. На теперішній час вона навчається в ліцеї №45 Львівської міської ради у 8-Б класі. Усі витрати на навчання оплачує самостійно позивач. У зв`язку із тим, що вони з дитиною є внутрішньо переміщеними особами, вона вимушена орендувати квартиру. Вартість оренди складає 11000 гривень щомісячно. В дитини виявились проблеми із зубами, які ростуть в невірному напрямку, саме тому позивач вимушена проводити постійні корекції росту зубів у доньки та сплачувати за це великі кошти. Вони декілька разів виїжджали на відпочинок за державний кордон України, відповідач жодним чином не приймав участь в оплаті відпочинку доньки. Оскільки відповідач у добровільному порядку не бажає утримувати його дитину, питання про стягнення аліментів позивач вимушена вирішувати у суді, звернувшись до суду із відповідним позовом. Як зазначає позивач, відповідач є працездатною особою, має власну трикімнатну квартиру і автомобіль, працює на різних роботах, має відповідний дохід, розмір якого він завжди приховував від позивача. Але, виходячи з матеріального рівня забезпечення відповідача, він має можливість у розмірі, встановленому законом, надавати грошову допомогу на утримання дитини. Зважаючи на викладене, просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 4000 грн. щомісячно. Ухвалою судді Франківського районного суду м. Львова від 14.11.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву. Зазначає, що всіма силами намагався задовольнити потреби доньки, але через обставини, що склалися з початку повномасштабного вторгнення армії агресора в Україну, не зміг більше оплачувати навчання доньки в приватній гімназії, про що заздалегідь попередив колишню дружину, щоб доньку своєчасно було переведено до звичайної школи з нового навчального року. Вартість навчання доньки за 2021-2022 навчальний рік він сплатив повністю та в інших питаннях, як і раніше, продовжував підтримувати доньку матеріально. Але на початок 2022 року хворів батько відповідача [PERSON] , 1937 року народження, і на жаль, [INFO] він помер. Невдовзі після цього у мами відповідача - [PERSON] , 1949 року народження, яка є пенсіонером, діагностували онкологічне захворювання. В даний час вони боряться з цією хворобою, що вимагає чималих витрат часу та фінансів, маму чекає операція та тривале лікування. Відповідач офіційно працює і його зарплата є єдиним доходом. Тому просить суд врахувати його матеріальне становище та призначити розмір аліментів, який був би посильним для виплати відповідачем, у розмірі до 2000 грн. Позивач в судове засідання не з`явилася, подала до суду клопотання про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить такі задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи. У відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, вважає, шо наявні підстави для часткового задоволення позову. Так, судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] , матір`ю дитини є [PERSON] , батьком - [PERSON] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 11.08.2009 року). Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано рішенням Київського районного суду м. Харкова від 31.01.2018 року у справі №640/18001/17. [PERSON] та її мати [PERSON] є внутрішньо переміщеними особами та проживають за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідками про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб №1330-5002408589 та №1330-5002408590 від 15.12.2022 року, виданими Франківським відділом соціального захисту Управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради. Відповідно до довідки № 140 від 05.05.2023 року [PERSON] у 2022 - 2023 навчальному році навчалася в ліцеї № 45 Львівської міської ради. Як слідує з письмової характеристики, наданої ліцеєм, [PERSON] зарекомендувала себе як старання, дисциплінована, працелюбна, уважна учениця. Мати відповідально ставиться до виховання доньки, регулярно відвідує батьківські збори. Батько за час навчання дитини в закладі збори не відвідував, успіхами у навчанні не цікавився. Згідно договору оренди № 134 [PERSON] орендує квартиру за адресою: [ADDRESS] , вартість оренди складає 11 000 грн. на місяць. Позивачем також долучено до позовної заяви квитанції про оплату товарів і послуг, зокрема лікування зубів доньки, купівлю медичних препаратів, здійснення витрат на відпочинок. Згідно зі статтею 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Оскільки неповнолітня дитина перебуває на утриманні матері, батько - відповідач у справі зобов`язаний надавати матеріальну допомогу на її утримання та виховання. Відповідно до ч. 1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. А частиною 3 цієї статті встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 pоку № 789-ХІІ та набула чинності для України 27 вересня 1991 pоку, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. В силу ч. ч. 1, 2 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим врахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. За змістом ст. 18 Конвенції про захист прав дитини суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Суд враховує, що згідно довідок про доходи, середній місячний дохід відповідача, який працевлаштований в АТ "Східно-український банк "Грант", в період з січня 2022 року по грудень 2022 року та з січня 2023 року по грудень 2023 року становить близько 8000 грн. - 8500 грн. Окрім того, враховується, що матір відповідача - [PERSON] , [INFO] , має онкологічне захворювання, що підтверджується наданими відповідачем висновком мультидисциплінарної комісії КНП ХОР "Обласний центр онкології" від 18.01.2024 року та випискою із медичної карти стаціонарного хворого КНП ХОР "Обласний центр онкології" №23901 (АК №90 523) від 03.01.2024 року, згідно яких [PERSON] рекомендовано радикальне оперативне втручання та подальше динамічні спостереження і лікування. Відповідно, відповідач несе витрати на лікування матері. Враховуючи вищевикладене, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, та те, що аліменти, спрямовані на утримання неповнолітньої дитини, повинні бути достатніми і разом з тим співрозмірними з урахуванням мети аліментного зобов`язання, рівного обов`язку обох батьків брати участь в утриманні дитини, суд дійшов висновку, що в ході судового розгляду судом встановлені передбачені статтею 182 СК України обставини для визначення аліментів на утримання неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі у розмірі 3 000 гривень, щомісячно, починаючи з 04 вересня 2023 року та до повноліття дитини. Згідно ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з моменту пред`явлення позову. Відповідно до п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів. Згідно з ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, він стягується з відповідача в дохід держави, а тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1073 грн. 60 коп. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Враховуючи наведене та на підставі ст.ст. 12, 81, 141, 258, 259, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд -

Outcome: partial