Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-21 00:00:00

[PERSON] 24.01.2024 звернулася до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач є батьком позивача, яка досягла повноліття та у зв`язку з навчанням потребує матеріальної допомоги, яку батько не надає, а тому просить стягнути на її користь аліменти в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею 23 років, за умови, що вона буде продовжувати навчання. Ухвалою суду від 25.01.2024 у даній справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач у судове засідання не з`явилася, подала клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити позов. Відповідач у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає повністю. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов наступного висновку. Відповідач є батьком позивача, яка досягла повноліття та навчається на денній формі у Чернівецькому національному університеті імені Юрія Федьковича за рахунок коштів фізичних осіб, вартість за весь строк навчання 160000 грн (а.с. 6, 13-16). За рішенням суду відповідач сплачував аліменти на утримання доньки до досягнення нею повноліття, тобто до [INFO] (а.с. 7-12). Вирішуючи даний спір суд враховує наступне. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. За змістом ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує наступні обставини: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Приймаючи до уваги встановлені судом обставини, зокрема те, що позивач є донькою відповідача, досягла повноліття, продовжує навчання та у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, а відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, однак визнає позовні вимоги, суд, з урахуванням ст. 200 СК України, приходить висновку про часткове задоволення позову, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача аліментів у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, починаючи стягнення з 24.01.2024 до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення 23 років. Вимога про стягнення аліментів не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, не підлягає задоволенню, оскільки стосується стягнення аліментів на неповнолітню дитину, а ст. 200 СК України визначає можливість стягнення аліментів на повнолітню дитину у твердій грошовій сумі або частці від доходу платника. Приймаючи до уваги те, що позивач звільнена від сплати судового збору, а також те, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, суд, у відповідності до ч. 1 ст. 141, ч. 1 ст. 142, ч.ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України, приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь держави судових витрат - судового збору у розмірі 605,60 грн, а також про компенсацію іншої частини судових витрат - судового збору в розмірі 605,60 грн за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: partial