Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-12 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача, в якому просить встановити юридичний факт, що його мати [PERSON] , яка померла [INFO] , володіла правами та обов`язками забудовника на незавершений будівництвом житловий будинок з надвірними будівлями по [ADDRESS] ; визнати за ним в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , права і обов`язки забудовника житлового будинку з надвірними будівлями по [ADDRESS] . В обґрунтування заявлених позовних вимог покликаються на те, що [INFO] померла його мати [PERSON] , 1918 року народження. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з 51/100 частини житлового будинку з надвірними будівлями в [ADDRESS] та незакінченого будівництвом житлового будинку по [ADDRESS] . На випадок своєї смерті мати 11 лютого 1993 року склала заповіт, згідно якого заповіла належну їй 51/100 частину житлового будинку з надвірними будівлями в [ADDRESS] йому, сестрі [PERSON] та брату [PERSON] в рівних долях, а належний їй незакінчений будівництвом житловий будинок по [ADDRESS] - лише йому. В передбачений законом шестимісячний строк звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за заповітом, на підставі якої нотаріусом заведено спадкову справу. 18 квітня1996 року нотаріус видала йому, [PERSON] та [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 51/100 частину житлового будинку з надвірними будівлями в [ADDRESS] . На незакінчений будівництвом житловий будинок з надвірними будівлями по [ADDRESS] нотаріус свідоцтво про право на спадщину за заповітом йому не видала в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказане нерухоме майно, оскільки за свого життя мати не встигла ввести його в експлуатацію. В серпні 2022 року знову звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на незакінчений будівництвом житловий будинок з надвірними будівлями по [ADDRESS] . Проте, отримав від нотаріуса постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 25 серпня 2022 року. Постанова нотаріуса мотивована тим, що ним не було надано необхідних правовстановлюючих документів на спадкове майно. У витягу з рішення виконавчого комітету Рівненської міської ради народних депутатів № 459 від 14 листопада 1990 року, яким була відведена земельна ділянка його матері для будівництва житлового будинку, в акті передачі границь земельної ділянки для індивідуального будівництва та в паспорті індивідуального будівництва [ADDRESS] , неправильно зазначені ім`я та по батькові матері як забудовника: замість [PERSON] значиться [PERSON] . Зазначені невідповідності позбавляють його можливості набути права забудовника в порядку спадкування, а виправити вказані помилки у позасудовому порядку неможливо. Документи підтверджують, що мати володіла правами та обов`язками забудовника на незавершений будівництвом житловий будинок з надвірними будівлями по [ADDRESS] , який не був закінчений та зданий нею за життя в експлуатацію. В свою чергу, він не має можливості отримати у нотаріуса свідоцтво про прийняття спадщини за заповітом з підстав відсутності необхідних правовстановлюючих документів на спадкове майно. Як спадкоємець, має право на спадкування майнових прав спадкодавця [PERSON] , у тому числі прав забудовника. У відзиві на позовну заяву представник відповідача [PERSON] просить позовну заяву залишити без задоволення. Заперечення протии позову мотивує тим, що рішенням виконавчого комітету Рівненської міської ради народних депутатів від 14 листопада 1990 року № 459 [PERSON] відведено земельну ділянку по [ADDRESS] площею 600 кв.м для будівництва житлового індивідуального будинку і дозволено його газифікацію і водопостачання, також зобов`язано протягом 3-х місяців укласти з виробничим об`єднанням житлово-комунального господарства договір на забудову і нотаріально його посвідчити. 18 грудня 1990 року прийнято Земельний кодекс Української PCP, який введено в дію з 15 березня 1991 року. Згідно ч.1 ст.23 ЗК Української PCP від 18 грудня 1990 року, право володіння або право постійного користування землею посвідчується державими актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, районними, міськими радами народних депутатів. Згідно ст.22 ЗК Української РСР право володіння або користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організація меж цієї ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. Приступити до використання наданої земельної ділянки до встановлення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право володіння або користування землею, забороняється. Для спадкування прав забудовника спадкодавець за життя повинен набути у встановленому законодавством порядку право на забудову земельної ділянки та отримати документи дозвільного характеру для проектування будівництва й виконання будівельних робіт. Відомості, які підтверджують нотаріальне посвідчення укладеного договору з виробничим об`єднанням житлово-комунального господарства договір на забудову земельної ділянки по [ADDRESS] відсутні, тобто позивачем не надано документів, що посвідчують володіння або користування землею. Рішення виконавчого комітету Ровенської міської ради народних депутатів від 14 листопада 1990 року № 459 не є документом, що посвідчує право на земельну ділянку, а паспорт індивідуального будівництва не є документом, який вказує на дату початку і період здійснення будівництва. В Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутня інформація щодо зареєстрованих прав на земельну ділянку та будинок за адресою [ADDRESS] . В КП «Рівненське міське бюро технічної інвентаризації» та КП «Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації» відсутні інвентаризаційні справи на будинок [ADDRESS] . Відповідно,

Outcome: approved