Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-27 00:00:00

17 січня 2024 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору [PERSON] , про стягнення на її користь аліментів у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, як на повнолітню дочку, яка продовжує навчання. В обгрунтування позовних вимог позивач посилалася на те, що вона навчається з 01 вересня 2023 року на денній формі навчання у Полтавському юридичному інституті Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого у місті Полтава, термін навчання становить два роки десять місяців, до 30.06.2026 року. Відповідно до умов договору про навчання № БД пр 2023/31 від 08.08.2023 року вартість навчання складає 31700,00 грн. за рік. На час звернення до суду матеріальне забезпечення здійснює мати позивачки, у тому числі й оплату за навчання в Університеті. Позивачка не працює, так як навчається на денній формі навчання, що позбавляє її можливості працевлаштуватися та отримати дохід, стипендії не отримує. Відповідач матеріальної допомоги на утримання повнолітньої дочки не надає, хоча у нього є можливість це зробити, так як він офіційно працює. Тому позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з її батька [PERSON] на її утримання, як на повнолітню дочку, яка продовжує навчання. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала до канцелярії суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі (а.с. 28). Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі та просив їх задовольнити (а.с. 30). Третя особа, яка не заявляє самостійної вимоги [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилася, направила до суду заява про проведення справи за її відсутності, не заперечує проти задоволення позовних вимог позивача (а.с. 29). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку про наявність законних підстав для ухвалення рішення про часткове задоволення позову у підготовчому судовому засіданні відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України, зазначаючи, що визнання позову відповідачем не суперечить закону. Відповідно до\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] змінила прізвище з '' [PERSON] '' на '' [PERSON] '', відповідно до свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER] виданого 29.08.2023 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Миргородському районі Полтавської області Східного міжрегіонального Міністерства юстиції, актовий запис № 2 (а.с. 5). Відповідач [PERSON] є батьком позивачки [PERSON] , відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 01 жовтня 2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Великобагачанського районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 52 (а.с. 4). Позивачка [PERSON] , [INFO] , є повнолітньою особою, якій не виповнилося 23 роки (а.с. 4, 6-7), позивачка [PERSON] навчається на денній формі навчання та є студентом 2 курсу першого (бакалаврського) рівня вищої освіти Полтавського юридичного інституту Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого, термін навчання з 01 вересня 2023 року по 30 червня 2026 року (а.с. 12). Позивачці 23 роки виповниться 12 вересня 2028 року. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. За змістом ч. 1 ст. 183 СК України при винесенні рішення частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, суд враховує вартість: навчання, навчального обладнання та матеріалів, харчування, послуг проїзду пасажирського транспорту та інші витрати, які позивач сплачує при навчанні дитини. Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до абз. 1 п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 ''Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів'' від 15.05.2006, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує вісімнадцять, але є меншим двадцяти трьох років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, в частині 1 якої вказано, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд вказує, що законодавчо визначена можливість платника аліментів надавати матеріальну допомогу своїм повнолітнім дочці, сину витікає насамперед з обставин, пов`язаних безпосередньо із самим платником - його працездатністю, станом здоров`я тощо, а також інших обставин на його боці, які мають враховуватися судом. Тобто конструкцією ст. 199 СК України передбачено саме можливість батьків утримувати повнолітніх сина, дочку, які продовжують навчання до досягнення ними двадцяти трьох років. У контексті вказаної статті позивач зобов`язаний довести необхідний розмір матеріальної допомоги якої потребує, а не лише формально цитувати норми законодавства. При визначенні розміру аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, суд враховує матеріальне становище позивачки, яка навчається на денній формі навчання у навчальному закладі, самостійного доходу не отримує. За викладених вище обставин, із врахуванням вимог пункту 2 частини 1\~статті 182 Сімейного кодексу України, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі та стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, в заявленому позивачкою розмірі, а саме 1/4 частини доходу (заробітку) платника аліментів. Щодо періоду стягнення аліментів, суд виходить з положень частини 1 статті 191 Сімейного кодексу України, відповідно до якої аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а також з положень частини 1 та 2\~статті 199 СК України, згідно із якими якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років, та право на утримання припиняється у разі припинення навчання. За викладених обставин, суд вважає, що з відповідача необхідно стягувати аліменти на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, починаючи з 17 січня 2024 року (з дня подачі позову до суду), і до 30.06.2026 року (до закінчення дитиною навчання) ), у зв`язку із чим суд приходить до висновку про часткове задоволення позовним вимог [PERSON] . Суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць (п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України). Таким чином, суд приходить до висновку про звернення до негайного виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору при подачі позову до суду з\~підстав, передбачених статтею 5 Закону України ''Про судовий збір'' від 08 липня 2011 року № 3674-VI\~(зі змінами),\~та з урахуванням положень\~статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь держави судовий збір в розмірі 1211 грн. 20 коп. - згідно ставок, передбачених вказаним Законом станом на дату ухвалення рішення.

Outcome: partial