Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-26 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов вмотивований тим, що 14.02.2012 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу\~ народилися троє дітей: син [PERSON] , [INFO] , доньки [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Причиною розірвання шлюбу є те, що вони мають різні характери та погляди на життя, втратили почуття та повагу одне до одного, між ними відсутнє взаєморозуміння. На даний час проживають окремо, шлюб існує формально і його збереження є неможливим. Діти проживають з позивачкою. В позовній заяві позивачка просить суд шлюб, який укладений з відповідачем,\~ розірвати. Відзив на позов відповідачем [PERSON] не подавався. В судове засідання позивачка не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі . В судове засідання відповідач не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що стверджується довідкою про доставку повідомлення.. Причини його неявки суду невідомі. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності учасників справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб, який був зареєстрований 14 лютого 2012 року у\~ Хустському\~ районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у\~ Закарпатській області за актовим записом №23. Від даного шлюбу у сторін\~ народилося троє дітей: син\~ [PERSON] , [INFO] , доньки [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживають з матір`ю. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою «чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.». Сторони тривалий час проживають окремо, не ведуть спільного господарства і не бажають примирюватись. Враховуючи вищевикладене, а також те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, відповідач заперечень проти його розірвання не надав, а тому суд приходить висновку, що шлюб між\~ сторонами слід розірвати. Питання стягнення з відповідача судових витрат у вигляді сплаченого судового збору слід вирішити на користь позивачки у\~ передбаченому законом порядку.

Outcome: approved