Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-20 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із заявою, в порядку окремого провадження, та просив встановити факт належності йому трудової книжки серії [NUMBER] (дата заповнення 31 травня 1983 року), в якій вказано прізвище на російській мові « [PERSON] ». В обґрунтування заяви вказав, що згідно паспорту громадянина України він є [PERSON] . Враховуючи свій передпенсійний вік, він звернувся до заінтересованої особи з метою здійснення підрахунку його страхового стажу. У відповідь йому було повідомлено про те, що в трудовій книжці серії [NUMBER] (дата заповнення 31 травня 1983 року) його прізвище зазначено на російській мові « [PERSON] », що не відповідає його паспортним даним та у майбутньому при призначенні пенсії необхідно буде представити документи про приналежність трудової книжки. Відтак, у зв`язку з наявністю вказаних розбіжностей, при призначенні йому пенсії або настанні будь-яких інших фактів чи подій, у разі пред`явлення його трудової книжки до відповідних органів, підприємств чи установ виникатимуть перешкоди, труднощі та інші обставини у визнанні факту належності йому вказаної трудової книжки. Посилаючись на наведене, просив заяву задовольнити. Ухвалою судді\~Тернопільського міськрайонного\~суду Тернопільської\~області від 23 січня 2024 року відкрито провадження у справі. 06 лютого 2024 року представник Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області подав письмові пояснення. Вказав, що Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області вважає вимоги заявника безпідставними з огляду на наступне. Так, у поданій заяві не надано доказів того, що трудова книжка серії [NUMBER] від 31 травня 1983 року належить заявнику. Окрім того, [PERSON] зазначає, що встановлення даного факту необхідне йому для подальшого звернення до органів Пенсійного фонду України для призначення пенсії. Відтак, встановлення даного факту пов`язане з вирішенням спору право, а саме права на пенсію. Посилаючись на наведене, вважає, що заява про встановлення факту повинна бути залишена без розгляду. Окрім того, просив розгляд справи проводити без їх участі. В судовому засіданні заявник заяву підтримав та просив задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце був повідомлений у встановленому законом порядку. Судом встановлено, що у паспорті громадянина України серії [NUMBER] , виданому Тернопільським МВ УДМС України в Тернопільській області 18 листопада 2015 року та довідці про присвоєння ідентифікаційного номера від 04 вересня 2000 року, прізвище, ім`я та по батькові заявника зазначено « [PERSON] ». Згідно трудової книжки серії [NUMBER] від 31 травня 1983 року, остання видана російською мовою на ім`я « [PERSON] ». Окрім того, вказана трудова книжка містить другу частину, де прізвище, ім`я та по батькові заявника зазначено « [PERSON] ». Оригінал трудової книжки оглянуто судом в судовому засіданні. Таким чином, встановлено, що у трудовій книжці серії [NUMBER] від 31 травня 1983 року, складеній на російській мові допущено помилку, зокрема прізвище заявника помилково зазначено як « [PERSON] ». Заявник позбавлений можливості іншим шляхом виправити допущену помилку. Вказаний факт необхідний заявнику для подальшого звернення в органи Пенсійного фонду України з метою призначення пенсії. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, вважає, що дана заява підлягає до задоволення. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факт ів, у тому числі, про належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті . Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 1 постанови №5 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: -згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; -чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; -заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; -встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р. №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Заяви про встановлення із зазначених підстав факту належності особі вироку або рішення суду, квитка про членство в об`єднанні громадян, військового квитка, посвідчення до ордена або медалі, паспорта, чи свідоцтв, що їх видають органи реєстрації актів громадянського стану, та інших документів, що посвідчують особу, не підлягають розгляду в порядку, передбаченому главою 37 ЦПК, оскільки ці питання вирішуються органом, який видав документ. Судами також не встановлюється тотожність особи. Разом з тим, суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Встановлено, що під час внесення відомостей та заповнення трудової книжки серії [NUMBER] від 31 травня 1983 року допущено помилку, а саме помилково вказано прізвище заявника на російській мові « [PERSON] ». Однак, у документах, що посвідчують особу заявника, зокрема а паспорті та картці платника податків, прізвище останнього зазначене « [PERSON] ». При цьому, у другій часті зазначеної трудової книжки прізвище заявника зазначено вірно « [PERSON] ». Іншої можливості встановити даний факт законом не встановлено. Дані розбіжності у документах можуть стати підставою для відмови заявнику у призначенні відповідної пенсії у випадку звернення до пенсійних органів. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, суд вважає, що слід встановити факт належності [PERSON] , [INFO] , трудової книжки серії [NUMBER] від 31 травня 1983 року, виданої на російській мові на ім`я « [PERSON] ». Суд не приймає до уваги доводи заінтересованої особи про те, що встановлення даного факту пов`язане з наступним вирішенням спору про право як безпідставні та необґрунтовані, оскільки ні із заяви [PERSON] , ні з пояснень Головного управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області, що є в матеріалах справи, не вбачається в чому саме полягає такий спір.

Outcome: approved