Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-18 00:00:00

10 січня 2024 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позовній заяві зазначено, що сторони зареєстрували шлюб 18 серпня 2017 року у Фрунзівському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 46. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] та малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що сімейне життя із відповідачем не склалося та протягом останніх років відношення сторін поступово погіршувались. Підставою цього слугували різні погляди на шлюб, сімейне життя та обов`язки, в результаті чого між ними виникали часті сварки, свідками яких ставали їх діти. Крім того, у сторін різне бачення розв`язання проблемних питань, згоди у вирішенні який вони дійти не можуть. Як наслідок між позивачкою та відповідачем повністю зникло взаємопорозуміння та почуття любові і взаємоповаги. Ухвалою суду від 15 січня 2024 року відкрито провадження у справі та її розгляд відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України призначений у порядку спрощеного позовного провадження на 19 лютого 2024 року о 09 год 00 хв., з викликом сторін (а.с. 22). У судове засідання позивачка не з`явилась, про дату, час і місце судового розгляду повідомлялася належним чином (а.с. 26, 27). Водночас звернулася до суду із заявою, у якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд розглядати справу без її участі. Зазначила, що проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечує (а.с. 28). Відповідач в судове засідання, не з`явився, хоча про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, в порядку визначеному ст.ст. 128-131 ЦПК України, шляхом направлення поштовим зв`язком судових повісток за адресою реєстрації місця проживання (а.с. 29). Про причини неявки суд не повідомив. Відзив на позовну заяву до суду не подав. Суд вважає, що відповідач не з`явився до суду без поважних причин, а тому за згодою позивачки ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 18 серпня 2017 року у Фрунзівському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 46, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 18 серпня 2017 року. Прізвище після реєстрації шлюбу дружини з дошлюбного « [PERSON] » було змінено на « [PERSON] » (а.с. 4). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] та малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 20 травня 2014 року та серії [NUMBER] від 17 серпня 2017 року відповідно (а.с. 10, 12). З тексту позовної заяви та доданих до неї документів вбачається, що сімейне життя із відповідачем не склалося та протягом останніх років відношення сторін поступово погіршувались. Підставою цього слугували різні погляди на шлюб, сімейне життя та обов`язки, в результаті чого між ними виникали часті сварки, свідками яких ставали їх діти. Крім того, у сторін різне бачення розв`язання проблемних питань, згоди у вирішенні який вони дійти не можуть. Як наслідок між позивачкою та відповідачем повністю зникло взаємопорозуміння та почуття любові і взаємоповаги. Згідно ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану (ст. 21 СК України). У відповідності до ч. 2 ст. 104 та ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частинами 1 та 2 ст. 110 СК України визначено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позов про розірвання шлюбу не може бути пред`явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки кримінального правопорушення, щодо другого з подружжя або дитини. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного та ураховуючи те, що під час судового розгляду не встановлено обставини передбачені ч. 2 ст. 110 СК України, які перешкоджають пред`явленню позову про розірвання шлюбу, суд дійшов до висновку, що оскільки встановлено, що сім`я фактично розпалася, поновлювати сімейні стосунки сторони не бажають, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, строк на примирення не може дати позитивних результатів, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. З урахуванням задоволення позову та відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки також потрібно стягнути судовий збір в розмірі 1211 грн 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved