Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-18 00:00:00

15 грудня 2023 року представниця позивачки [PERSON] - адвокатка Юрченко Аліна Валентинівна звернулася до Козельщинського районного суду Полтавської області від імені та в інтересах позивачки зі позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що починаючи з жовтня 2023 року між позивачкою та відповідачем фактично припинено шлюбні відносини, подружнє життя подружжя не склалося внаслідок відсутності взаєморозуміння, позивачка та відповідач втратили почуття поваги та любові один до одного, примирення з відповідачем є неможливим. Від шлюбу спільних дітей не мають, проте відповідач відмовляється розривати шлюб у добровільному порядку через органи ДРАЦС. Також, просила суд після розірвання шлюбу залишити позивачці прізвище « [PERSON] » та стягнути з відповідача на користь позивачки судові витрати зі сплати судового збору у сумі 1073,60 грн та витрати на правничу допомогу у сумі 2500,00 грн. Ухвалою Козельщинського районного суду Полтавської області від 20 грудня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 17 січня 2024 року представниця позивачки [PERSON] - адвокатка Юрченко Аліна Валентинівна подала до суду договір про надання правничої допомоги; копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю; розрахунок витрат на правничу допомогу; акт приймання-передачі правничих послуг; квитанція про сплату витрат на професійну правничу допомогу; квитанцію про сплату гонорару адвокату та фіскальний чек, як доказ направлення на адресу відповідача документів, що підтверджують витрати позивачки на правничу допомогу. Позивачка [PERSON] та її представник адвокат Юрченко А.В., належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, у судове засідання не з`явилися. Представниця позивачки подала клопотання, у якому просила суд проводити розгляд справи без участі позивачки та її представника. Відповідач [PERSON] , належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 34), у судове засідання не з`явився, відзив на позовну заяву, будь-яких заяв чи клопотань не подав. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив таке. 24 лютого 2017 року між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] укладено шлюб у виконавчому комітеті Новогалещинської селищної ради Козельщинського району Полтавської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 1, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб від 24.02.2017 серії [NUMBER] (а.с. 6). Від шлюбних відносин у позивачки та відповідача спільних дітей не має. За ствердженням позивачки подружні відносини між сторонами припинені з жовтня 2023 року. Відповідно до ч. 1 статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі частиною п`ятою статті 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Частинами третьою та четвертою статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно зі частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно зі ст. 110, 111, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, суд уважає, що позовна вимога позивачки про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, оскільки можливості відновлення подружніх стосунків між сторонами судом не встановлено, подальше спільне проживання суперечить інтересам позивачки, а примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З врахуванням позиції позивачки суд вважає, що останній необхідно залишити право іменуватися прізвищем « [PERSON] ». Розподіл судових витрат Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Матеріалами справи підтверджено сплату позивачкою при зверненні до суду судового зборуу розмірі 1073,60 грн, про що свідчить квитанція про сплату судового збору (а.с. 1). З врахуванням того, що позов позивачки підлягає задоволенню, суд в силу ч. 1 ст. 141 ЦПК України, приходить до висновку про стягнення судових витрат у вигляді судового збору з відповідача на користь позивачки у сумі 1073,60 грн. Крім того представниця позивачки просила стягнути з відповідача на користь позивачки судові витрати у виді витрат на професійну правничу допомогу, на підтвердження яких надала відповідні докази. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу (ч. 3 ст. 133 ЦПК України). У відповідності до ч. 2-6 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. У цілому нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін. Зі сторони позивачки на підтвердження витрат на правничу допомогу було надано такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги від 13 грудня 2023 року № 62/23, укладений між адвокатом Юрченко Аліною Валентинівною та [PERSON] , відповідно до якого за домовленістю сторін вартість однієї години роботи адвоката становить 50% прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на день оплати, - 1342,00 грн, розмір гонорару адвоката - 2500,00 грн (а.с. 22); 2) розрахунок витрат на правничу допомогу, відповідно до якого вартість однієї години послуг адвоката складає 50% прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на день оплати, - 1342,00 грн, кількість годин, витрачених на надання послуг становить - 2 години, загальна вартість наданих послуг становить 2684,00 грн, а розмір гонорару адвоката - 2500,00 грн (а.с. 24); 3) акт від 13 грудня 2023 року № 62 приймання-передачі правничих послуг за договором № 62/23 від 13.12.2023, відповідно до якого вартість однієї години послуг складає 1342,00 грн, загальна вартість наданих послуг становить 2684,00 грн, а розмір гонорару адвоката - 2500,00 грн (а.с. 25); 4) квитанцію від 13.12.2023 № 62, відповідно до якої прийнято від [PERSON] адвокатом Юрченко А.В. за ведення справи за її позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] гонорар у розмірі 2500,00 гривень (а.с. 26). На підтвердження направлення на поштову адресу відповідача документів, що підтверджують витрати позивачки на правничу допомогу, представницею позивачки надано фіскальний чек АТ «Укрпошта» від 27.12.2023 (а.с. 27). Згідно зі ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Згідно зі п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення. Позивачкою надано усі необхідні докази на підтвердження розміру понесених нею витрат на правничу допомогу у строки, що передбачені ч. 8 ст. 141 ЦПК України, у тому числі: розрахунок витрат на правничу допомогу адвоката, договір про надання правничої допомоги, акт приймання-передачі правничих послуг та квитанція на підтвердження фактичної сплати суми гонорару. Такі докази завчасно були направлені відповідачу. Відповідач клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката не заявляв. Оскільки позовна заява позивачки підлягає задоволенню, суд,

Outcome: approved