Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-12 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , про визнання за нею права власності на нерухоме майно у порядку спадкування, а саме: житловий будинок, з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Відповідач подав заяву, в якій визнав позов в повному обсязі, а розглянути справу та ухвалити рішення по суті спору, як і позивач, просив за їх відсутності. Аргументи сторін спору. Позиція позивача. [INFO] помер її чоловік [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина за законом, до якої увійгло і право власності на вказане нерухоме майно, яке він набув за життя. І з метою оформлення спадщини після смерті чоловіка, позивач звернулася до Коломийської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на майно, але в отриманні такого свідоцтва нотаріус відмовив, оскільки право власності не зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а оригінал правовстановлюючого документу, який підтверджує право власності на нерухоме майно за померлим, відсутній. Але позивач вказує, що право на вказане майно виникло у померлого ще до того, як було створено зазначений реєстр, тому відсутність реєстрації не вказує на відсутність права власності на вказане нерухоме майно. Крім того у позивача є копії документів, які підтверджують, що померлий отримав дозвіл на будівництво вказаного нерухомого майна, мав відведену саме для цього земельну ділянку, будівельний паспорт, побудував будинок, а також вказані обставини підтверджуються і довідкою селищного голови Гвіздецької селищної ради. У зв`язку із чим, позивач просить визнати за нею право власності на спадкове майно. Позиція відповідача. Подав письмову заяву, якою добровільно і безумовно визнав позов повністю. Оцінка суду. Відповідно до положень частини 4 статті 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Застосовуючи вказану норму процесуального права, суд враховує роз`яснення, що надані Пленумом Верховного Суду України у Постанові від 12 червня 2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», зокрема в абзаці 3 пункту 24, в частині того, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Зважаючи на те, що відповідач (як спадкоємець першої черги) подав письмову заяву, якою визнав позовні вимоги, суд приймає визнання відповідачем позову. При цьому судом враховано, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про те, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), а також те, що визнання позову не є добровільним чи є умовним. Тому, оскільки позивач просить суд захистити її порушене право способом, який передбачений законом, зокрема шляхом визнання за нею права власності на спадкове майно, а відповідач при цьому визнає вказані вимоги, і ця заява відповідає його дійсній волі, а підстави вважати, що фактом визнання права власності будуть порушені особисті та майнові права відповідача чи іншої особи відсутні, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Таким чином,

Outcome: approved