Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-26 00:00:00

Акціонерне товариство «Райффайзен Банк» звернулося до суду із позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача заборгованість, яка виникла за Договором про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 010/0369/82/0137686 від 02.11.2015 р. у загальному розмірі 86258,91 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2481,00 грн. Позов мотивовано тим, що АТ «Райффайзен Банк Аваль» розмістив на власному офіційному сайті в мережі Інгернег «www.aval.ua» Публічну пропозицію про надання громадянам банківських послуг на умовах, що викладені у Правилах банківського обслуговування фізичних осіб в АТ «Райффайзен Банк Аваль». У Публічній пропозиції визначено, що фізична особа, яка виявила намір прийняти (акцептувати) цю публічну пропозицію, підписує Заяву про акцепт публічної пропозиції/Угоду, за встановленою формою. Також у Публічній пропозиції зазначено, що ця Публічна пропозиція, Заява про акцепт, Правила, разом із Тарифами, заявами, всіма змінами, додатками, додатковими договорами/угодами до них у сукупності є Договором банківського обслуговування. При цьому договір банківського обслуговування є укладеним з дати приймання банком або кредитним посередником підписаної фізичною особою Заяви про акцепт. 21.10.2015 р. між позивачем і відповідачем укладена Угода № PDV2-1232277. Відповідно до цієї угоди Відповідач прийняв/акцептував публічну пропозицію АТ «Райффайзен Банк Аваль» про надання послуг в порядку та на умовах, що і викладені у Правилах банківського обслуговування фізичних осіб в АТ «Райффайзен Банк Аваль», що оприлюднені та знаходяться у вільному доступі на сайті банку www.aval.ua, висловив повну та безумовну згоду з її умовами. 02.11.2015 р. між Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого за всіма юридичними правами та обов`язками є Акціонерне товариство «Райффайзен Банк» та [PERSON] було укладено Договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 010/0369/82/0137686, відповідно до умов якого Банк зобов`язався за умови відсутності (недостатності) грошових коштів на картковому рахунку надати клієнту в межах поточного ліміту грошові кошти (кредит) у розмірі та на умовах, встановлених договором. Кредит надається шляхом зарахування на картковий рахунок одночасно із ініціюванням клієнтом платіжних операцій за картковим рахунком. Відповідно до п. 1.2 договору встановлено максимальний ліміт кредиту у розмірі 200000 грн. У межах максимального ліміту встановлюється поточний ліміт у розмірі на дату укладення договору 1000,00 грн., який в подальшому визначається до умов договору. Термін користування кредитом - 48 місяців, до 02.11.2019 р. (п. 1.4 договору). Відповідно до п. 1.13 договору передбачена можливість продовження банком терміну користування кредитом без укладання додаткових угод. Процентна ставка за кредитом - 45 % річних (п. 1.5 та 1.6 договору). Кредитні кошти позичальник використовував різними шляхами, у тому числі отримував готівку в банкоматах, а також проводив розрахунки у торговельній мережі. Банк виконав свої зобов`язання, надавши Відповідачу кредитні кошти в сумі, строки та на умовах, передбачених умовами Кредитного договору. Отже, з укладенням Договору у Позичальника виник обов`язок повернути Банку кредит та відсотки за Договором у строки та в розмірах чітко встановлених договором. Проте, всупереч вимогам Кредитного Договору Відповідач не виконує взяті на себе договірні зобов`язання, а саме: не здійснює щомісячно погашення кредитної заборгованості та відсотків за кредитом, у зв`язку з чим станом на 23.08.2022 р. його загальна заборгованість перед Банком становить 86258,91 грн., в тому числі: заборгованість за дозволеним овердрафтом - 72895,00 грн.; заборгованість за недозволеним овердрафтом - 13363,91 грн.; прострочена заборгованість з обов`язкового щомісячного внеску - 26885,50 грн. У зв`язку з невиконанням Позичальником умов Кредитного договору - несплатою періодичних платежів на погашення кредиту та відсотків за користування кредитними коштами, та у відповідності до умов Договору Позичальником вживались заходи досудового врегулювання спору, а саме: Позивачем було направлено Відповідачу Вимогу про дострокове виконання грошових зобов`язань за Кредитним договором, тобто надана можливість Відповідачу добровільно врегулювати заборгованість за Кредитним договором, однак у визначені Кредитором строки вимога не виконана, заборгованість повернуто так і не було. У відповідності до гл. 10 ст.\~274\~ЦПК України «у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: 1) малозначні справи. Частина 2 даної статті вказує, що у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін. При цьому у відповідності до ст.\~279\~ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Позивач у судове засідання не з`явивсь, до суду надійшла заява про розгляд справи без участі представника, відповідно до якої розгляд справи провести без участі представника позивача, АТ «Райффайзен Банк» позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить позов задовольнити та проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов та клопотань про відкладення розгляду справ від останнього до суду не надходило. В судові засідання викликався шляхом надіслання повісток про виклик до суду та шляхом розміщення відповідного оголошення на офіційному веб-сайті «Судова влада України». Крім того, інформація щодо даної справи, у тому числі про дату, час і місце її розгляду, розміщена на офіційному веб-сайті «Судова влада України». Так, згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За наведених вище обставин, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши докази по справі та встановив обставини, що викладені нижче. Згідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання, або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що між позивачем і відповідачем 21.10.2015 р. укладена Угода № PDV2-1232277. Відповідно до цієї угоди Відповідач прийняв/акцептував публічну пропозицію АТ «Райффайзен Банк Аваль» про надання послуг в порядку та на умовах, що і викладені у Правилах банківського обслуговування фізичних осіб в АТ «Райффайзен Банк Аваль», що оприлюднені та знаходяться у вільному доступі на сайті банку www.aval.ua, висловив повну та безумовну згоду з її умовами (а.с. 11-16). 02.11.2015 року між Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого за всіма юридичними правами та обов`язками є Акціонерне товариство «Райффайзен Банк», що підтверджується витягом зі Статуту (а.с. 53-54) та [PERSON] було укладено Договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 010/0369/82/0137686, відповідно до умов якого Банк зобов`язався за умови відсутності (недостатності) грошових коштів на картковому рахунку надати клієнту в межах поточного ліміту грошові кошти (кредит) у розмірі та на умовах, встановлених договором. Кредит надається шляхом зарахування на картковий рахунок одночасно із ініціюванням клієнтом платіжних операцій за картковим рахунком. Згідно п. 1.2 договору встановлено максимальний ліміт кредиту у розмірі 200000,00 грн. та у межах максимального ліміту встановлюється поточний ліміт у розмірі на дату укладення договору 1000,00 грн. Термін користування кредитом 48 місяців, до 02.11.2019 р., процентна ставка за кредитом - 45 % річних (а.с. 17-19). Як вбачається з матеріалів справи, позивач виконав свої зобов`язання за Кредитним договором відповідно до його умов. Проте, відповідач [PERSON] зобов`язання належним чином не виконує, що видно з розрахунку заборгованості по картковому кредиту, внаслідок чого станом на 23.08.2022 р. у останнього утворилася заборгованість перед позивачем у сумі 86258,91 грн. (а.с. 5-10). Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ч. 1 ст. 626, ч. 1 ст. 628\~ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 627\~ЦК України передбачено, що відповідно до ст.\~6\~ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч. 1 ст.\~638\~ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно зі ст. 639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст.\~1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За змістом статей 525, 526\~ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Так, надані представником позивача докази, Угода № PDV2-1232277 від 21.10.2015 року, Договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №010/0369/82/0137686 від 02.11.2015 року, розрахунок заборгованості по картковому кредиту станом на 23.08.2022 року, виписка по рахунку від 15.11.2022 року, суд вважає належними доказами, оскільки вони обґрунтовують вимоги в межах заявлених позовних вимог, де враховано період порушення боржником умов договору. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав та обов`язків сторін, на боржника покладено цивільно-правовий обов`язок з повернення отриманих кредитних коштів, якому відповідає право вимоги кредитора (ч. 1 ст. 509 ЦК України) вимагати їх повернення. Таким чином, позивач, надавши відповідачеві можливість розпоряджатись кредитними коштами в межах встановленого кредитного ліміту, виконав свої зобов`язання за кредитним договором, тоді як відповідач, користуючись кредитними коштами, належним чином не виконував свої зобов`язання, що призвело до виникнення заборгованості за дозволеним овердрафтом - 72895,00 грн., заборгованості за недозволеним овердрафтом -13363,91 грн., у тому числі прострочена заборгованість із щомісячного обов`язкового внеску у розмірі - 26885,50 грн., нарахованим за узгодженою сторонами ставкою, яку суд вважає доведеною. За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Будь-яких доказів на спростування встановлених судом обставин матеріали справи не містять. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про порушення відповідачем договірних зобов`язань перед позивачем, що підтверджується наявними в матеріалах справи письмовими доказами. Таким чином, аналізуючи надані позивачем докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, підлягає задоволенню в повному обсязі і з відповідача необхідно стягнути на користь позивача заборгованість в розмірі 86258,91 грн. та у відповідності до ст.\~141\~ЦПК України понесені позивачем судові витрати в розмірі 2481,00 грн.

Outcome: approved