Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-18 00:00:00

ПРАВОВІ ПОЗИЦІЇ УЧАСНИКІВ СПРАВИ Зміст позовних вимог та їх обґрунтування Позивач звернувся до суду з позовом до Стрілківської сільської ради Самбірського району Львівської області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом. В обґрунтування своїх вимог Позивач вказує, що її брат [PERSON] був головою домогосподарства за адресою: [ADDRESS] (далі за текстом - Спірний будинок) та до дньо його смерті - [INFO] , проживав за вищевказаною адресою. Після смерті брата Позивача - [PERSON] , була заведена спадкова справа від 21.07.2023 року №259/2023 Старосамбірською державною нотаріальною конторою Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Позивач як спадкоємець за законом другої черги звернулась до нотаріуса з метою отримання свідоцтва про право на спадщину на Спірний будинок, однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено, оскільки право власності брата Позивача на спірний будинок не було оформлено належнимс чином, в матеріалах спадкової справи відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно - Спірний будинок, та докази належності померлому спадкового майна. Позивач та його представник в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, подали на адресу суду заяви про слухання справи за їх відсутності, позовну заяву підтримують, просять її задовольнити. Правова позиція відповідача Представник відповідача Стрілківської сільської ради Самбірського району Львівської області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, подав на адресу суду заяву про слухання справи за його відсутності. Правова позиція третьої особи Представник третьої особи Старосамбірської державної нотаріальної контори Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, подав на адресу суду заяву про слухання справи за його відсутності. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ПИТАННЯ Належний відповідач у справі У справах про визнання права власності у порядку спадкування належним відповідачем є спадкоємець (спадкоємці), який прийняв спадщину, а у випадку його відсутності, усунення від права на спадкування, неприйняття ним спадщини, а також відмови від її прийняття, належним відповідачем є відповідний орган місцевого самоврядування (Постанова Верховного Суду від 18 грудня 2019 року у справі № 265/6868/16-ц). Спадкова справа № 259/2023 до майна померлого [INFO] [PERSON] заведена за заявою Позивача у справі та інших заяв можливих спадкоємців про прийняття спадщини не містить. За викладених обставин, Стрілківська сільська рада Самбірського району Львівської області є належним відповідачем у справі як відповідний орган місцевого самоврядування. Підсудність Позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини (частина 1 статті 30 ЦПК України). Відповідно до постанови Верховної Ради України від 17.07.2020 року №807-ІХ «Про утворення та ліквідацію районів», яка набрала чинності 19.07.2020 року, в Україні утворено 136 нових та ліквідовано 490 районів, в тому числі, ліквідовано Старосамбірський район Львівської області та утворено Самбірський район (з адміністративним центром у місті Самбір) у складі територій Бісковицької сільської, Боринської селищної, Добромильської міської, Новокалинівської міської, Ралівської сільської, Рудківської міської, Самбірської міської, Старосамбірської міської, Стрілківської сільської, Турківської міської, Хирівської міської територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України. Спірне нерухоме майно заходиться на території Стрілківської сільської ради Самбірського району Львівської області - тобто на колишній території ліквідованого Старосамбірського району Львівської області. Пунктом 3-1 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що до набрання чинності законом України щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку з утворенням (ліквідацією) районів відповідні місцеві суди продовжують здійснювати свої повноваження у межах територіальної юрисдикції, визначеної до набрання чинності Постановою Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» від 17 липня 2020 року № 807-IX, але не довше ніж один рік з дня припинення чи скасування воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX. Таким чином, справа підсудна Старосамбірському районному суду Львівської області. ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ Родинні зв`язки Позивача у справі Позивач, [PERSON] , [INFO] зареєструвала шлюб із [PERSON] , [INFO] у Ріп`янській сільській раді Старосамбірського району Львівської області 24.11.1977 року. Батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] є: батько [PERSON] , мати [PERSON] . Батько позивача [PERSON] , помер [INFO] у віці 59 років, до дня смерті був зареєстрований та фактично проживав за адресою: [ADDRESS] . Мати позивача [PERSON] , померла [INFO] у віці 86 років, до дня смерті була зареєстрованою та фактично проживала за адресою: [ADDRESS] . Брат позивача [PERSON] , помер [INFO] у віці 65 років, до дня смерті був головою домогосподарства, зареєстрований та фактично проживав за адресою: [ADDRESS] . На день смерті з ним ніхто не був зареєстрований та ніхто не проживав, від його імені виконавчий комітет сільської ради заповіт не посвідчував Вищенаведені обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи (а.с. 11-18): - копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 09.12.1959; - копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 25.12.1973; - копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 24.11.1977; - копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 24.11.2023; - копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 25.04.2009; - копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 31.01.2023; - копією довідки № 1876 від 15.11.2023; - копією довідки № 1881 від 16.11.2023. Спадкові справи Судом досліджено матеріали спадкової справи №259/2023, заведеної після смерті брата Позивача [PERSON] . [PERSON] заявою від 26.07.2023 відмовилась від прийняття спадщини після смерті її батька [PERSON] в користь сестри померлого [PERSON] , [INFO] (позивача) (а.с. 57). [PERSON] заявою від 26.07.2023 відмовилась від прийняття спадщини після смерті її батька [PERSON] в користь сестри померлого [PERSON] , [INFO] (позивача) (а.с. 59). Відомості щодо нерухомого майна Згідно довідки Самбірського МБТІ Львівської області від 06.10.2023 року № 2064 будинковолодіння в [ADDRESS] згідно записів у реєстрових книгах Самбірського бюро технічної інвентаризації Львівської області не зареєстровано станом на 01.04.2008 року (а.с. 19). Згідно технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] , загальна площа будинковолодіння складає 41,6 кв.м., із них: житлова 31,2 кв.м., підсобна 10,4 кв.м. Інвентаризаційна вартість складає 80504,00 гривні, рік побудови 1979 (а.с. 21-24). Відмова у видачі свідоцтва про право на спадщину, звернення до суду з позовом Позивач після смерті брата [PERSON] , звернулася до Старосамбірської державної нотаріальної контори Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції із заявою про оформлення свідоцтва на спадщину на Спірний будинок. Відповідно до постанови Старосамбірської державної нотаріальної контори Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 10.10.2023 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва на спадщину на житловий будинок із посиланням на відсутність документа, що посвідчує право власності спадкодавця на спадкове майно. Судом встановлено, що між сторонами виникли правовідносини, які є спадковими, а позивач, через відсутність правовстановлюючих документів на спірний будинок, позбавлений права на нотаріальне оформлення своїх спадкових прав, а тому звернувся до суду. Інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом судом не встановлено. ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА ТА СУДОВА ПРАКТИКА Положення про власність Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом (частини 1 та 2 статі 328 Цивільного кодексу України, далі за текстом - ЦК України). Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання права (пункт 1 частини 2 статті 16 ЦК України). Житловий будинок та садиба є об`єктами права власності (статті 380, 390 ЦК України). Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (стаття 392 ЦК України). Положення про спадкування Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (статті 1216, 1217 ЦК України). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частини 1 та 2 статті 1220 ЦК України). Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (частина 1 статті 1222 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 Цивільного кодексу України (частини 1 та 2 статті 1223 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (частина 1 статті 1269 ЦК України). Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно (частина 1 статті 1297 ЦК України). Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина 3 статті 1296 ЦК України). Законодавець розмежовує поняття «виникнення права на спадщину» та «виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини», і пов`язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину та не здійснив державну реєстрацію права. Відсутність свідоцтва про право власності на спадкове майно після смерті спадкодавця, не є перешкодою для реалізації права на прийняття спадщини. Оскільки виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину та не здійснив державну реєстрацію права (постанова Верховного Суду від 14.08.2019 року у справі № 523/3522/16-ц). У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження (абзац 3 пункту 23 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», постанова Верховного Суду від 22.09.2021 у справі №227/3750/19). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення в нотаріальному порядку (постанова Верховного Суду від 22.09.2021 у справі №227/3750/19). Підстави виникнення права власності Речові права\~на нерухоме\~майно та\~їх обтяження,\~що підлягають\~державній реєстрації,\~виникають з\~моменту такої\~реєстрації.\~Речові права\~на нерухоме\~майно та\~їх обтяження,\~що виникли\~до 1\~січня 2013\~року,\~визнаються дійсними\~за наявності\~однієї з\~таких умов:\~1)\~реєстрація таких\~прав була\~проведена відповідно\~до законодавства,\~що діяло\~на момент\~їх виникнення;\~2)\~на момент\~виникнення таких\~прав діяло\~законодавство,\~що не\~передбачало їх\~обов`язкової реєстрації (частина 2 та 3 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). 31 січня 1966 року Міністерством комунального господарства Української РСР затверджено Інструкцію про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах та селищах міського типу Української РСР. Інструкція втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13.12.1995 року № 56 (далі за текстом - Інструкція). Реєстрації підлягають всі будинки і домоволодіння в межах міст і селищ міського типу УРСР, що належать місцевим Радам депутатів трудящих, державним, кооперативним і громадським установам, підприємствам і організаціям, а також ті будинки і домоволодіння, які належать громадянам на праві особистої власності (пункт 4 Інструкції). Не підлягають\~реєстрації також\~будинки і\~домоволодіння,\~що розташовані\~в сільських\~населених пунктах,\~які адміністративно\~підпорядковані містам\~або селищам\~міського типу,\~але до\~них не\~приєднані (пункт 6 Інструкції). Порядок та умови прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва вперше встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 05 серпня 1992 року № 449 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів державного замовлення». До 05 серпня 1992 року закон не передбачав процедуру введення нерухомого майна в експлуатацію при оформленні права власності. Фактично єдиним документом, що засвідчує факт існування об`єкта нерухомого майна й містить його технічні характеристики, є технічний паспорт на такий об`єкт, виготовлений за результатом його технічної інвентаризації (постанова Верховного Суду від 15.10.2020 року у справі №623/214/17). Документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації (абзац 2 пункту 3.1. Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків I та II категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж). ОЦІНКА СУДОМ ОБСТАВИН СПРАВИ При вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України чинного на час виникнення права власності та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду. З матеріалів справи вбачається, що спірне нерухоме майно побудовано у 1979 році у сільському населеному пункті. Право власності на такий житловий будинок не зареєстровано у встановленому законом порядку в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Чинні на момент побудови нормативні акти не передбачали державної реєстрації об`єктів нерухомого майна, розташованих в сільських населених пунктах. При цьому, до часу набрання чинності Цивільним Кодексом України в редакції 2003 року та Законом України від 01.07.2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» виникнення права власності на збудоване нерухоме майно не залежало від державної реєстрації такого права. Порядок та умови прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва вперше встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 05 серпня 1992 року № 449 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів державного замовлення». За викладеного, індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, збудовані у період до 05 серпня 1992 року, не підлягали проходженню процедури прийняття в експлуатацію, а документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків - є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. Крім того, право власності спадкодавця на будинок у даному випадку додатково підтверджується і відомостями погосподарскої книги. Вищій спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у листі від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», звертав увагу на те, що найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. Такі випадки характерні для сільської місцевості, де право власності на житловий будинок за спадкодавцем підтверджується лише записом в погосподарській книзі сільської ради та тривалим фактом володіння цим майном особою, яка померла. З досліджених судом матеріалів справи вбачається, що Спірний будинок перебував у власності [PERSON] , який згідно відомостей органів місцевого самоврядування був головою домоволодіння за адресою розташування Спірного будинку. За наведених обставин, Позивач як спадкоємець фактично позбавлений можливості отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину, а тому його право власності, з урахуванням вищевикладених вимог чинного законодавства та судової практики - має бути визнано в судовому порядку. Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що спрямовані на реальний захист прав та інтересів спадкоємця при оформленні своїх спадкових прав, так як інший правовий механізм оформлення таких прав в останнього - відсутній. Приймаючи до уваги вищевикладене, вказане, на підставі викладеного,

Outcome: approved