Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до умов укладеного між сторонами в усній формі договору позики, відповідач зобов`язалася повернути позивачу надані у позику грошові кошти у розмірі 1 900 000 доларів США до 30 вересня 2020 року. На підтвердження укладення договору позики та його умов, позичальником, відповідачем у справі, видано позивачу розписку, у якій зафіксовано умови позики та посвідчено факт отримання нею визначеної грошової суми. Однак, у встановлені договором строки, відповідач не повернула суму позики, в зв`язку з чим за нею утворилась заборгованість у розмірі 1 900 000 доларів США, яку позивач і просить стягнути з відповідача в перерахунку в національну грошову одиницю України за курсом Національного банку України. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 28 жовтня 2020 року відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргута призначено її до розгляду в порядку загального позовного провадження в підготовче судове засідання. 27 січня 2021 року відповідачем було подано відзив на позов, який був прийнятий судом та долучений до матеріалів справи. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 14 квітня 2021 року об`єднано в одне провадження цивільної справи первісний позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики та зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про визнання недійсним договору позики. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 22 листопада 2023 року призначено справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики та за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання недійсним договору позики до розгляду по суті, закривши підготовче засідання. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 21 лютого 2024 року зустрічнимй позов [PERSON] до [PERSON] про визнання недійсним договору позики, залишено без розгляду. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надіслала. Про причину неявки суд не повідомила. При цьому в матеріалах справи міститься відзив на позов, у якому остання просила суд відмовити у задоволенні позову. Відповідно до приписів ч. 2 ст. 223 ЦПК України суд зобов`язаний відкласти судовий розгляд справи в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження; 5) якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Викликати позивача або відповідача для особистих пояснень можна і тоді, коли в справі беруть участь їх представники. Частиною 3 ст. 223 ЦПК України також визначено, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: 1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; 2) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки; 3) неявки представника в судове засідання, якщо в судове засідання з`явилася особа, яку він представляє, або інший її представник; 4) неявки в судове засідання учасника справи, якщо з`явився його представник, крім випадків, коли суд визнав явку учасника справи обов`язковою. Суд бере до уваги, що відповідач був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду справи, а враховуючи строки розгляду справи, суд визнає за можливе проводити судовий розгляд справи у відсутності сторони відповідача, яка була належним чином повідомлена про день та час судового засідання. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін за наявними матеріалами справи та ухвалити заочне рішення відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України оскільки представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 29 вересня 2020 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено в усній формі договір позики, згідно умов якого позивачем було надано відповідачу позику в сумі 1 900 000 доларів США, які відповідач зобов`язалася повернути до 30 вересня 2020 року. На підтвердження укладення договору позики та його умов позичальник, при свідкові [PERSON] видала позикодавцю розписку від 29 вересня 2020 року. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики вважається укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. А частиною 2 ст. 1047 цього Кодексу передбачено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначено грошової суми або визначеної кількості речей. При цьому, згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідач умов договору позики у визначений строк виконала, внаслідок чого у неї перед позивачем утворилась заборгованість у розмірі 1 900 000 доларів США. При цьому, суд не бере до уваги твердження відповідача щодо не укладання договору позики та написання розписки іншою особою розписки, оскільки ухвалами Дарницького районного суду м. Києва за клопотаннями відповідача було призначено комплексну судову технічну та почеркознавчу експертизу документів, однак дані експертизи не були проведенні в зв`язку з ненаданням необхідних документів та несплатою експертиз [PERSON] . Відповідно до ст. 109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. Суд вважає, що ухилення відповідача від проведення експертиз підтверджує факт укладення між [PERSON] та [PERSON] в усній формі договору позики від 29 вересня 2020 року та написання позикодавцю розписки від 29 вересня 2020 року на підтвердження укладення договору позики та його умов. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. А згідно зі стст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частинами 1 та 2 ст. 533 ЦК України встановлено, що грошове зобов`язання має бути виконане в гривнях. Якщо в зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті в гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. За таких обставин суд приходить до висновку про задоволення позовних щодо стягнення заборгованості за невиконання договору позики у розмірі 1 900 000 доларів США, що станом на 21.02.2024 року за курсом НБУ складає 73 112 000 грн. Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у їх сукупності, врахувавши те, що відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобов`язання за вищезазначеним договором, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Судові витрати відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України покладаються на відповідача. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору у розмірі 10 510 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved