Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 03.03.2022 Тернопільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Південно - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), актовий запис № 346. В обґрунтування своїх вимог позивач вказує на те, що 03.03.2022 між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. У даному шлюбі у них народилась дочка [PERSON] . Сімейне життя у них з відповідачем не склалось, через зневагу, байдужість, втрату почуття любові і поваги, та те, що [PERSON] самоусунувся від догляду за дочкою та витрат по її утриманню. На даний час між ними припиненні шлюбні стосунки, разом вони не проживають. Відтак вважає, що подальше збереження цього шлюбу неможливе, так як суперечить її інтересам, а тому просить шлюб розірвати. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01.12.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач в судове засідання не з`явилась, однак її представник - адвокат Магдич О.О. подала суду заяву про розгляд справи без їх участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився з невідомої на те суду причини, хоча про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, зокрема, шляхом надсилання судової повістки про виклик до суду, а також шляхом опублікування оголошення про виклик відповідача у судове засідання на сайті судової влади.Про причини неявки [PERSON] суду не повідомив, відзив на позов не подавав, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляв. Відтак, суд вважає, що відповідач про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, а тому відповідно до ст. 280 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних доказів та постановити заочне рішення, оскільки, щодо заочного розгляду справи позивач не заперечила. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до наступного висновку: Згідно з свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 03.03.2022 у Тернопільському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Південно - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ),про що складено актовий запис № 346. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого Тернопільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Південно - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ). Згідно витягів з реєстру територіальної громади №2023/006495458 від 18.08.2023 та № 2022/000895306 від 25.10.2022 [PERSON] зареєстрована та проживає разом з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. За змістом ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На цьому ж наголошує Верховний Суд України в п. 10 Постанови Пленуму за № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійним та поділ спільного майна подружжя» - проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судом з`ясовано, що сторони не підтримують шлюбних стосунків,не ведуть спільного господарства, відтак їх шлюб носить формальний характер та його збереження неможливе та недоцільне, оскільки буде суперечити інтересам позивача, в зв`язку з чим суд вважає, що відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб між сторонами слід розірвати. В силу вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути 1211,20 грн судового збору.

Outcome: approved