Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-20 00:00:00

19.02.2024 року до Красноградського районного суду Харківської області надійшла заява [PERSON] про видачу обмежувального припису стосовно [PERSON] , [INFO] , останнє відоме місце проживання: [ADDRESS] на строк до шести місяців, яким визначити наступні тимчасові обмеження його прав, а саме: 1. Заборонити [PERSON] , [INFO] , наближатися ближче ніж на 50 метрів до зареєстрованого її місця проживання за адресою: [ADDRESS] . 2. Заборонити [PERSON] , [INFO] , наближатися ближче ніж на 50 метрів до нинішнього фактичного її місця проживання та місця частого її відвідування за адресою: [ADDRESS] . 3. Заборонити [PERSON] , [INFO] , вести з нею листування, телефонні переговори або контактувати через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. 4. Заборонити [PERSON] , [INFO] , особисто і через третіх осіб розшукувати її, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому [PERSON] , [INFO] , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею. Заява [PERSON] обґрунтована тим, що вона та [PERSON] , з 07.12.2012 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірваний рішенням Красноградського районного суду Харківської області від 25.07.2023 року. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Вона разом з дитиною зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] разом з ними не зареєстрований, прав власності на зазначене житлове приміщення не має, що підтверджується відповідними доказами. На даний момент вона разом з дитиною проживають у житловому приміщенні за адресою: [ADDRESS] , у якому зареєстрована та проживає її мати [PERSON] , [INFO] , яка є співвласником зазначеної квартири. 02 січня 2024 року за адресою [ADDRESS] [PERSON] вчинив щодо неї домашнє насильство та відповідно до постанови Красноградського районного суду Харківської області від 26.01.2024 р. по справі №626/440/24 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. 27 січня 2024 р. близько 12:30 год. за місцем проживання її та дитини [PERSON] вчинив щодо неї домашнє насильство та злісну непокору законному розпорядженню або вимогі поліцейського, відповідно до постанови Красноградського районного суду Харківської області від 31.01.2024 р. по справі №626/496/24 визнаний винним у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, ст. 185 КУпАП. 27 січня 2024 р. близько 17:52 год. [PERSON] за місцем проживання її та дитини вчинив щодо неї домашнє насильство та відповідно до постанови Красноградського районного суду Харківської області від 08.02.2024 р. по справі №626/634/24 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП. Зазначені дії [PERSON] та загроза їх повторення змусили її звернутися за допомогою до КЗ «Красноградського центру соціальних служб». За наслідками оцінювання вказаних обставин КЗ «Красноградського центру соціальних служб» складено акт оцінки потреб сім`ї/особи та висновок оцінки потреб сім`ї від 16.02.2024 р., відповідно до якого встановлено, що конфлікт не залагоджений, постраждала особа боїться повторення домашнього насильства, має тривожний настрій, страх за своє майбутнє. З метою уникнення продовження та повторного вчинення насильства щодо неї та дитини, забезпечення безпеки власного та життя дитини, фізичного та психічного здоров`я, на даний момент вона вимушена проживати разом з дитиною у своєї матері. Дії [PERSON] негативно впливають на її психологічний стан та викликають тривогу за дитину. Враховуючи попередню поведінку кривдника та те, що [PERSON] неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства щодо неї, побоюючись за власну безпеку, безпеку дитини, з метою уникнення продовження та повторного вчинення насильства щодо неї та дитини, забезпечення безпеки власного та дитини, фізичного та психічного здоров`я, вона вимушена звернутись до суду стосовно видачі обмежувального припису відносно [PERSON] . В судове засідання учасники судового процесу не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, від [PERSON] надійшла письмова заява в якій просить справу розглядати за її відсутності, на задоволенні заяви наполягає. Відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до ч. 1 ст. 350-2 ЦПК України неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмеженого припису. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, приходить до наступних висновків. Судовим розглядом встановлено, що [PERSON] , та заінтересована особа, [PERSON] , з 07.12.2012 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірваний рішенням Красноградського районного суду Харківської області від 25.07.2023 р. по справі № 626/2574/23, копія рішення додається до заяви. Від шлюбу [PERSON] та заінтересована особа мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 21.10.2014 р. додається до заяви. [PERSON] разом з дитиною зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] разом з ними не зареєстрований, прав власності на зазначене житлове приміщення не має, що підтверджується, довідкою про склад зареєстрованих у житловому приміщенні та забезпеченість житловою площею від 14.02.2024 р. №358, договором дарування від 01.03.2007 р. ВЕЕ №032355, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 23.03.2007 р., інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 12.02.2024 р., копії яких додаються до заяви. На даний час [PERSON] з дитиною проживають у житловому приміщенні за адресою: [ADDRESS] , у якому зареєстрована та проживає її мати [PERSON] , [INFO] , яка є співвласником зазначеної квартири, що підтверджується Актом оцінки потреб сім`ї/особи та висновком оцінки потреб сім`ї від 16.02.2024 р., свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 17.07.1991 р., довідкою про склад зареєстрованих у житловому приміщенні та забезпеченість житловою площею від 14.02.2024 р. №359, свідоцтвом про право на спадщину за законом від 31.08.2021 р. НРК 941442, свідоцтвом про право особистої власності на житло від 21.05.1997 р., копії яких додаються до заяви. 02.01.2024 р. за адресою [ADDRESS] [PERSON] вчинив щодо [PERSON] домашнє насильство та відповідно до постанови Красноградського районного суду Харківської області від 26.01.2024 р. по справі№626/440/24 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, копія постанови додається до заяви. 27.01.2024 р. близько 12:30 год. за місцем проживання [PERSON] та дитини [PERSON] вчинив щодо неї домашнє насильство та злісну непокору законному розпорядженню або вимогі поліцейського, відповідно до постанови Красноградського районного суду Харківської області від 31.01.2024 р. по справі №626/496/24 визнаний винним у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, ст. 185 КУпАП, копія постанови додається до заяви. 27.01.2024 р. близько 17:52 год. [PERSON] за місцем проживання [PERSON] та дитини вчинив щодо неї домашнє насильство та відповідно до постанови Красноградського районного суду Харківської області від 08.02.2024 р. по справі №626/634/24 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, копія постанови додається до заяви. Зазначені дії [PERSON] та загроза їх повторення змусили [PERSON] звернутися за допомогою до КЗ «Красноградського центру соціальних служб». За наслідками оцінювання вказаних обставин КЗ «Красноградського центру соціальних служб» складено акт оцінки потреб сім`ї/особи та висновок оцінки потреб сім`ї від 16.02.2024 р., відповідно до якого встановлено, що конфлікт не залагоджений, постраждала особа боїться повторення домашнього насильства, має тривожний настрій, страх за своє майбутнє. З метою уникнення продовження та повторного вчинення насильства [PERSON] відносно [PERSON] та дитини, забезпечення безпеки власного та життя дитини, фізичного та психічного здоров`я, на даний момент [PERSON] вимушена проживати разом з дитиною у своєї матері. Дії [PERSON] негативно впливають на психологічний стан [PERSON] та викликають тривогу за дитину. Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Таким чином, суд вважає доведеним факт, що [PERSON] вчиняє домашнє насильство психологічного характеру щодо [PERSON] , є високим вірогідність продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення щодо постраждалої особи, такі ризики є реальними та підтверджуються матеріалами справи. У той же час згідно із частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Розділом IV глави 13 Цивільного процесуального кодексу України визначено порядок розгляду судом справ про видачу і продовження обмежувального припису. Відповідно до ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»; батьками та іншими законними представниками дитини, родичами дитини (баба, дід, повнолітні брат, сестра), мачухою або вітчимом дитини, а також органом опіки та піклування в інтересах дитини, яка постраждала від домашнього насильства, - у випадках, визначених Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", або постраждала від насильства за ознакою статі, - у випадках, визначених Законом України "Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків". Основним нормативно-правовим актом, який регулює спірні правовідносини у вказаній сфері, є Закон України від 07 грудня 2017 року № 2229-VIII «Про запобігання та протидію домашньому насильству» цей Закон визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства. Згідно з частиною першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Економічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру. Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Фізичне насильство - це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі. Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях. Частиною 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких колишнє подружжя. Відповідно до частини першої статті 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: 1) терміновий заборонний припис стосовно кривдника; 2) обмежувальний припис стосовно кривдника; 3) взяття на профілактичний облік кривдника та проведення з ним профілактичної роботи; 4) направлення кривдника на проходження програми для кривдників. Частинами 2, 3, 4 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи). Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. При цьому враховуючи усі надані заявником докази, з огляду на встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що наявні обґрунтовані ризики вчинення [PERSON] домашнього насильства психологічного характеру щодо заявника [PERSON] , а тому заяву слід задовольнити та видати обмежувальний припис строком до шести місяців щодо [PERSON] шляхом встановлення заходів тимчасового обмеження прав кривдника та покладення на нього обов`язків, зокрема, встановлених п. 4, 5, 6 ч. 2 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», що буде достатньою мірою в даному випадку попередження та запобігання вчинення домашнього насильства. В силу ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави. Згідно із ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання. На підставі Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»,

Outcome: approved