Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-12 00:00:00

Позивач [PERSON] в вересні 2020 року звернулася до суду з вищевказаними позовними вимогами до [PERSON] , [PERSON] , Оболонської районної у м.Києві державної адміністрації. В обгрунтування позову вказує, що [INFO] помер її батько - [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина, щодо 33/200 частини приміщення квартири спільного заселення (кімната 18 становить 12/100 квартири) кімната [ADDRESS] становить 21/100 квартири), яка знаходиться за адресою : [ADDRESS] . Вказану вище частку спірної квартири в рівних частинах успадкувала вона, як дочка спадкоємця, і його дружина - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом. Крім того, [PERSON] також належить 33/200 частини приміщення квартири спільного заселення (кімната 18 становить 12/100 квартири) кімната [ADDRESS] становить 21/100 квартири), яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яка була отримана нею у власність шляхом приватизації державного житлового фонду Також, 21/100 частини квартири [ADDRESS] (кімната [ADDRESS] належить [PERSON] . З вказаної довідки убачається, що інших 46/100 частини спірної квартири є не приватизовані, тому належать державі і перебувають на балансі Оболонської у м.Києві районної державної адміністрації. Зазначає, що позбавлена можливості користуватися своєю частиною спірної квартири, оскільки відповідач [PERSON] , яка має в ній значну частку не допускає до неї. Вирішувати питання, щодо компенсації вартості її частки квартири в позасудовому порядку вона відмовляється. Спірну квартиру поділити в натурі не можливо, тому вимушена звернутися до суду з позовом шляхом стягнення з інших співвласників компенсації вартості своєї частки у спільному майні. Просить суд стягнути з [PERSON] , [PERSON] та Оболонської в м.Києві районної державної адміністрації на її користь грошову компенсацію вартості 33/400 частини квартири [ADDRESS] в розмірі 340 000 грн. (остаточний розмір компенсації буде визначений за результатами судової оціночно-будівельної експертизи в ході розгляду справи.) Також просить суд стягнути з відповідача на свою користь сплачений судовий збір у сумі 3400 грн. , витрати на надання правничої допомоги в розмірі 14200 грн. та витрати на проведення судової оціночно-будівельної експертизи у розмірі 14 000 грн. Протоколом автоматичного розподілу судової справи між суддями справу передано судді Яценко Н.О. Ухвалою від 04.09.2020 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк на усунення недоліків. 16.10.2020 року позивачем усунуто вимоги ухвали від 04.09.2020 року та ухвалою від 27.10.2020 року по справі відкрито провадження та розгляд справи призначено в загальному позовному провадженні. 09.03.2021 року від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позов в якому відповідач заперечує проти позову з посиланням на те, що позивачем не надано доказів на підтвердження того, що вона та інші співвласники квартири [ADDRESS] , а саме [PERSON] та Оболонська РДА в м.Києві чинять перешкоди у користуванні позивачці квартирою. Позивачем не надано доказів щодо обставин направлення нею відповідачам пропозиції щодо укладення договору купівлі-продажу (іншого правочину) щодо належних їй на праві власності 33/400 частин квартири [ADDRESS] . Позивач не обмежена у праві на укладення договору купівлі-продажу (іншого правочину) щодо належних їй на праві власності 33/400 частин квартири з будь-якими третіми особами, з обов`язковим додержанням вимог ч.2 ст.362 ЦК України, відповідно до якої продавець частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний письмово повідомити інших співвласників про намір продати свою частку, вказавши ціну та інші умови, на яких він її продає. Заявлені вимоги, щодо стягнення з відповідачів грошової компенсації вартості 33/400 частин квартири за своєю правовою сутністю вважає, що є примушуванням останніх до укладення договору купівлі-продажу частини об`єкту нерухомого майна всупереч суб`єктивної волі останніх та на умовах визначених продавцем одноособово. Посилання позивача на обставину технічної неможливості щодо виділення в натурі належних їй 33/400 частин квартири в окремий (самостійний) об`єкт права власності, у зв`язку з незначним розміром вищевказаної частки являються безпідставними, оскільки зазначена обставина не перешкоджає власнику відповідної частини об`єкту нерухомого майна володіти, користуватися та розпоряджатися ним у спосіб не заборонений діючим законодавством. Просить суд в задоволенні позову відмовити та зазначає, що попередній (орієнтовний) розмір судових витрат, які [PERSON] очікує понести у зв`язку з розглядом справи судом становить 15 000 грн. та складається з оплати вартості правової допомоги. Від Оболонської районної у м.Києві також надійшов відзив на позов в якому посилаються на те, що згідно з реєстром територіальної громади міста Києва позивача за адресою спірної квартири не зареєстрована, [PERSON] зареєстрована [ADDRESS] з 28.08.2009; [PERSON] зареєстрований в [ADDRESS] з 15.07.2005 року. Згідно з інформації наявної в органі приватизації державного житлового фонду - управління житлово-комунального господарства Оболонської районної в м.Києві державної адміністрації відповідно до технічного паспорту квартира спільного заселення [ADDRESS] складається з кімнат [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] . Усі житлові кімнати зазначені вище приватизовані. Зазначають, що позивачем не обгрунтовані вимоги та не правильно обрано спосіб захисту своїх прав та законних інтересів по відношенню до Оболонської районної в м.Києві державної адміністрації, а тому просять суд в задоволенні позову відмовити. Ухвалою від 02.04.2021 року по справі призначена судова оціночно-будівельна експертиза. 21.04.2022 року справа повернулася з висновком експерта та ухвалою від 25.04.2022 року відновлено провадження у справі. 03.08.2022 року позивач уточнила позовні вимоги, посилаючись на те, що після смерті батька, [PERSON] відкрилася спадщина, щодо 33/200 частини приміщення квартири спільного заселення (кімната 18 становить 12/100 квартири) кімната [ADDRESS] становить 21/100 квартири), яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Вказану вище частку спірної квартири в рівних частках успадкували вона, яка дочка і дружина - [PERSON] . Крім того, [PERSON] також належить 33/200 частини приміщення квартири спільного заселення (кімната 18 становить 12/100 квартири) кімната [ADDRESS] становить 21/100 квартири), яка знаходиться за адресою : [ADDRESS] , яка була отримана нею у власність шляхом приватизації державного житлового фонду. Також, 21/100 частини квартири [ADDRESS] належить [PERSON] . З відповіді на адвокатський запит Управління житлово-комунального господарства Оболонської районної у м.Києві державної адміністрації убачається, що іншими співвласниками квартири [ADDRESS] є : [PERSON] , який має 13/100 частки спірної квартири, а також - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які мають 33/100 частки спірної квартири. Посилаючись на ст.ст. 21, 24, 41 Конституції України, ст.ст.316, 317, 319, 358, 361 ЦК України просить суд стягнути з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] [PERSON] (з кожного) на свою користь грошову компенсацію 1/7 частини вартості 33/400 частини квартири [ADDRESS] в розмірі 42801 грн. 85 коп., а також судові витрати. 08.05.2023 року по справі проведено підготовче засідання. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримувала, з обставин викладених у позові та просила суд позов задовольнити. Відповідачі в судові засідання не з`являлися, про розгляд справи повідомлялися у встановленому законом порядку за місцем реєстрації. Розгляд справи неодноразово відкладався з об`єктивних причин через неявки відповідачів, суд вважає за можливе провести розгляд справи без їх участі. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, суд доходить до наступного висновку. [INFO] помер батько позивачки - [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина, щодо 33/200 частини приміщення квартири спільного заселення (кімната 18 становить 12/100 квартири) кімната [ADDRESS] становить 21/100 квартири), яка знаходиться за адресою : [ADDRESS] . Вказану вище частку спірної квартири в рівних частинах успадкувала позивач, як дочка спадкоємця, і його дружина - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом видане [PERSON] по частці у спадщині кожна(а.с. 6) Як убачається із свідоцтва про право на спадщину за законом від 25.05.2020 року спадщина, на яку в указаних частках видане це свідоцтво, складається з 33/200 частин приміщення спільного заселення (кімната № [NUMBER] становить 12/100 квартири, кімната [ADDRESS] становить 21/100 квартири, що складає 33/100 частин приміщення квартири), яка знаходиться за адресою : [ADDRESS] . Загальна площа 33/100 частин квартири становить 45,80 кв.м., житлова площа - 29,50 кв.м. Свідоцтво про право на спадщину на 33/400 частин квартири видано [PERSON] , Свідоцтво про право власності на 33/400 частин квартири ще не видано. (а.с.6) Крім того, [PERSON] також належить 33/200 частини приміщення квартири спільного заселення (кімната 18 становить 12/100 квартири) кімната [ADDRESS] становить 21/100 квартири), яка знаходиться за адресою : [ADDRESS] , яка була отримана нею у власність шляхом приватизації державного житлового фонду, що підтверджується свідоцтвом про право власності виданого органом приватизації державного житлового фонду управління житлово-комунального господарства Оболонської у м.Києві районної державної адміністрації 30.03.2012 року. (а.с.7) 21/100 частини квартири [ADDRESS] належить [PERSON] , що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна. (а.с.8-10) Як убачається з листа Оболонської районної у м.Києві державної адміністрації , за інформацією наявною в органі приватизації державного житлового фонду - управління житлово-комунального господарства Оболонської районної у м.Києві державної адміністрації відповідно до технічного паспорту квартира спільного заселення [ADDRESS] складається з 6 житлових кімнат № № 8, 9, 11, 12, 18, 19. Зазначені кімнати є приватизовані. (а.с. 62) Житлова квартира [ADDRESS] складається з 6 кімнат та розташована на восьмому поверсі дев`ятиповерхового будинку. В своєму висновку судовий експерт вказує, що відповідно до даних технічного паспорту БТІ від 23.11.2004 року загальна площа квартири становить 138,4 кв.м., житлова 89,2 кв.м. Квартира складається з таких приміщень: вбиральні пл. 0,8; 0,8; 0,8 кв.м; ванної кімнати пл.2,1; 2,1; 2,1 кв.м; коридору пл.13,4; 2,2; 3,5; 3,4; 3,0 кв.м.; кухні пл.12,2 кв.м.; житлової кімнати пл.11,5 кв.м.; житлової кімнати 18,4 кв.м., житлової кімнати 18,4 кв.м.; житлової кімнати 11,3 кв.м.; житлової кімнати 18,7 кв.м.; житлової кімнати 10,8 кв.м. Квартира обладнана балконом - 0,5 кв.м. Експерт зазначив, що фактично квартир [ADDRESS] представляє собою три житлових блоки, кожен з яких складається з двох житлових кімнат, вбиральні, та ванної кімнати. Наявна також кухня, балкон та коридор для загального користування мешканців житлових блоків. (а.с.96, 89-103). Відповідно до відповіді Управління житлово-комунального господарства Оболонської районної у м.Києві державної адміністрації за наявною інформацією в органі приватизації державного житлового фонду - управління житлово-комунального господарства Оболонської районної у м.Києві державної адміністрації квартира спільного заселення [ADDRESS] приватизована у таких частках: 13/100 частини квартири спільного заселення приватизовано згідно із розпорядженням органу приватизації від 11.02.2010 № 7 на 1 особу - [PERSON] ; 33/100 частини квартири спільного заселення приватизовано згідно із розпорядженням органу приватизації від 30 березня 2012 року № 605 на 2 осіб : [PERSON] , [PERSON] ; 33/100 частини квартири спільного заселення приватизовано згідно із розпорядженням органу приватизації від 15 березня 2016 року № 1721 на 4 осіб : [PERSON] , [PERSON] [PERSON] , [PERSON] ; 21/100 частина квартири спільного заселення приватизована згідно із розпорядженням органу приватизації від 13 січня 2020 року № 2380 на 1 особу - [PERSON] (а.с.132-133). За змістом частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). У частині другій статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно з частиною першою статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до частин першої, другої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України визначено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до частин 1, 2 ст. 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Відповідно до ст.321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. В своєму позові позивач посилалася на ст.358 ЦК України, яка регулює здійснення права спільної часткової власності. Відповідно до ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Якщо договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності посвідчений нотаріально, він є обов`язковим і для особи, яка придбає згодом частку в праві спільної часткової власності на це майно. Правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування та розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди - спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права. Виходячи з аналізу вищезазначених норм, з врахуванням закріплених в пункті 6 статті 3 ЦК України засад справедливості, добросовісності та розумності, що спонукають суд до врахування при вирішенні спору інтересів обох сторін, при розгляді справ, у яких заявляються вимоги одного зі співвласників про припинення його права на частку у спільному майні шляхом отримання від інших співвласників грошової компенсації вартості його частки, виділ якої є неможливим, суди мають встановити наступне: чи дійсно є неможливим виділ належної позивачу частки в натурі або чи не допускається такий виділ згідно із законом; чи користуються спільним майном інші співвласники - відповідачі по справі; чи сплачується іншими співвласниками, які володіють та користуються майном, матеріальна компенсація позивачу за таке володіння та користування відповідно до частини третьої статті 358 ЦК України; чи спроможні інші співвласники виплатити позивачу компенсацію в рахунок визнання за ними права власності на спільне майно та чи не становитиме це для них надмірний тягар. Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 13 січня 2016 року (провадження № 6-2925цс16), а також Верховним Судом у постанові від 13 липня 2018 року у справі № 610/2035/17-ц. Як доводила суду позивач у спірній квартирі вона не зареєстрована та не проживає. Окрім того, як убачається з матеріалів справи [PERSON] зареєстрована в [ADDRESS] (а.с.64) , [PERSON] - в кв. [ADDRESS] (а.с.65). [PERSON] , [PERSON] [PERSON] , [PERSON] зареєстровані в кв. [ADDRESS] . (а.с. 149, 150, 152,153) [PERSON] зареєстрований в [ADDRESS] . (а.с. 151) В даному випадку, судом встановлено те, що квартира спільного заселення є неподільною, що робить неможливим виділ частки позивача в натурі, про те не надано доказів на підтвердження того, що спільне користування майном є неможливим, що на думку позивача надає йому право на компенсацію вартості частки належного йому майна саме у спосіб визначений позивачем. Фактично спір у позивачки виник із відповідачем [PERSON] . Позивачем не доведено, які її права порушено відповідачами [PERSON] , який зареєстрований в кім. 9, [PERSON] , який зареєстрований в кім.8, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] які зареєстровані в кім.11, 12. Суд вважає, що відсутні підстави для задоволення позову у спосіб визначений позивачем , а тому в задоволенні позову відмовляє. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed