Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-27 00:00:00

30 січня 2024 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем, зареєстрований 22 липня 2000 року Московським відділом реєстрації актів громадянського стану міста Харкова, про що складено відповідний актовий запис № 663, свідоцтво про одруження [NUMBER] . Від даного шлюбу мають повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] та неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування пред`явлених вимог позивач зазначає, що життя подружжя не склалося. Почуття любові втрачено, шлюбно-сімейні відносини з березня 2022 року є фактично припинені та відновленню не підлягають. Позивач та відповідач проживають окремо, спільного побуту та господарства не ведуть. Внаслідок різних поглядів на життя та родину примирення подружжя не можливе. [PERSON] вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам, у зв`язку з чим наполягає на його розірванні. 01 лютого 2024 року ухвалою судді відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. У судове засідання позивач не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась своєчасно та належним чином. Через систему «Електронний суд» від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без участі позивача та його представника, позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином. Від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи без участі відповідача та його представника. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 22 липня 2000 року Московським відділом реєстрації актів громадянського стану міста Харкова, про що складено відповідний актовий запис № 663, свідоцтво про одруження [NUMBER] ( а.с.11). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , про що зроблено відповідний актовий запис № 682 від 28 лютого 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції (а.с.13). Судом встановлено, що сторони спільне господарство не ведуть, мають різні погляди на життя, подальше їх сумісне проживання неможливе, фактично шлюбні відносини припинено. За змістом ч. 1 ст.24 СК України та ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Вимогами ч. 3, ч. 4 ст.56 СК України закріплено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх до збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст.112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їхніх дітей, що мають суттєве значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу позивач просила залишити їй прізвище [PERSON] . Враховуючи викладене, суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу між сторонами неможливо, суперечить інтересам сторін, тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved