Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-19 00:00:00

\~ \~ \~ \~І. Стислий виклад позиції позивача та відповідача 1.Виклад позиції позивача. \~ \~ \~ \~27.12.2023 року [PERSON] звернувся в інтересах ТОВ «ФК «ЄАПБ» до Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області з означеним позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, у якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором позики №Р99.00601.003977039 від 31.05.2018 року в розмірі 41038,47 грн., з яких: 15104,02 грн. заборгованість за основним боргом; 25934,45 грн. заборгованість за відсотками, та понесені судові витрати. Позовні вимоги мотивовані тим, що 31 травня 2018 року між Акціонерним товариством «Ідея Банк» (далі первісний кредитор, АТ «Ідея Банк») та [PERSON] (далі відповідач) було укладено кредитний договір №Р99.00601.003977039. 07.07.2023 між АТ «Ідея Банк» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (далі ТОВ «ФК «ЄАПБ», позивач) укладено Договір факторингу №07072023 (далі Договір факторингу), у відповідності до умов якого АТ «Ідея Банк» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні АТ «Ідея Банк» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Підпунктом 2.2. Договору факторингу встановлено, що права вимоги, які АТ «Ідея Банк» відступає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за цим договором, відступаються (передаються) в розмірі заборгованості боржників перед АТ «Ідея Банк», та визначені в Реєстрі боржників, що підписується сторонами. Згідно з п.5.1. Договору факторингу, права вимоги вважаються такими, що перейшли від АТ «Ідея Банк» до ТОВ «ФК «ЄАПБ» в день підписання відповідного Реєстру боржників, за умови виконання ТОВ «ФК «ЄАПБ» зобов`язань, передбачених п.4.1. цього Договору. Відповідно до Реєстру боржників №4 до Договору факторингу, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №Р99.00601.003977039 в сумі 41038,47 грн., з яких: 15104,02 грн. сума заборгованості за основним боргом; 25934,45 грн. сума заборгованості за відсотками. Всупереч умовам Кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконала свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, остання не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки первісного кредитора. \~ \~ \~ \~ З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 07.07.2023 року, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором №Р99.00601.003977039 в сумі 41038,47 грн., з яких: 15104,02 грн. сума заборгованості за основним боргом; 25934,45 грн. сума заборгованості за відсотками. Крім того, позивачем ТОВ «ФК «ЄАПБ» при зверненні до суду з означеним позовом понесені судові витрати в сумі 2684 грн., які представник позивача просить стягнути на користь позивача з [PERSON] . При обґрунтуванні позовних вимог представник позивача покликається на норми ст.ст.509, 512, 516, 525, 526, 530, 549, 599, 610-612, 625, 626, 626, 628, 633, 634, 638, 639, 641, 642, 1048, 1049, 1054, 1056-1 ЦК України. 2.Виклад позиції відповідача. Відповідач [PERSON] не скористалася своїм правом на подання відзиву на позов, відповідно до ст.178 ЦПК України, не дивлячись на пропозицію суду, викладену в ухвалі від 24.01.2024 року (а.с.46-47), яку отримала 02.02.2024 року (а.с.51). ІІ. Заяви, клопотання позивача, відповідача 1. В\~прохальній частині\~позовної заяви\~представник ТОВ\~«ФК «ЄАПБ» Грибанов\~Д.В.,\~який діє\~на підставі\~довіреності від\~07.12.2023\~року (а.с.34), просить розглянути справу за відсутності представника позивача, та у випадку неявки у судове засідання відповідача, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів (а.с.3). Інших заяв та клопотань, пов`язаних із розглядом справи, представник позивача до суду не подавав. 2. Відповідач [PERSON] заяв та клопотань, пов`язаних із розглядом справи, до суду не подавала. ІІІ. Процесуальні дії у справі 1. Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 28.12.2023 року означену цивільну справу передано за підсудністю до Шаргородського районного суду (а.с.38). 2. Ухвалою\~Шаргородського\~районного суду\~від 24.01.2024\~року прийнято\~до розгляду позовну заяву ТОВ «ФК «ЄАПБ», в інтересах якого діє Грибанов Д.В., до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та відкрито провадження у справі, розгляд цивільної справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження на 20.02.2024 року без повідомлення (виклику) учасників справи (а.с.46-47). 3. Частиною 1 статті 279 ЦПК України встановлено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше (ч.5 ст.279 ЦПК України). Вказана вимога ЦПК України роз`яснена судом учасникам справи в ухвалі про відкриття провадження у справі від 24.01.2024 року (а.с.46-47). Сторони у справі не подавали клопотань про розгляд означеної справи з повідомленням сторін, а суд не вбачає підстав для розгляду справи з повідомленням сторін з власної ініціативи. Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Згідно із вимогами ч.8 ст.178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами. Відповідач відзив\~на позов\~у встановлений\~судом строк\~не подала. Виходячи з наведеного, суд вважає, що розгляд справи у спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін слід здійснювати у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без проведення судового засідання, в силу вимог ч.13 ст.7, ч.8 ст.178 ЦПК України. 4. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що розгляд означеної справи здійснюється у порядку письмового провадження у спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін, тобто за їх відсутності, то суд не вбачає підстав для здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини; мотивована оцінка аргументів, наведених учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову; чи були і ким порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси, за захистом яких мало місце звернення до суду. Вирішуючи спір, суд встановив, що між сторонами виникли правовідносини позики, в тому числі, кредиту, та за договорами факторингу, які регулюються ЦК України. Судом встановлено наступні фактичні обставини, що підтверджуються доказами. Так, судом установлено, що ТОВ «ФК «ЄАПБ» 05.12.2007 року зареєстроване у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.24), 27.12.2007 року йому видано свідоцтво про реєстрацію фінансової установи (а.с.25) та, згідно з додатком до свідоцтва про реєстрацію фінансової установи від 28.02.2012 року № [NUMBER] , до видів фінансових послуг, які має право здійснювати фінансова компанія без отримання ліцензій та/або дозволів відповідно до законодавства віднесено факторинг (а.с.25, на звороті). Вирішуючи спір, суд встановив факт укладення 31.05.2018 року Кредитного договору №Р99.00601.003977039 між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] , згідно з яким АТ надає відповідачу кредит (грошові кошти) на поточні потреби в сумі 23600 грн., а позичальник зобов`язується одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами (п.1.1 Кредитного договору) (а.с.5-7). Строк дії кредиту 18 місяців. Датою видачі кредиту є дата списання коштів з позичкового рахунку для зарахування на поточний банківський рахунок позичальника (п.1.2. Договору). За користування кредитом позичальник сплачує річну змінювану процентну ставку в розмірі, що визначається як змінна частина ставки, збільшена на 2,5% (п.1.3. Договору). Позичальник повертає кредит разом з процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості в 18 щомісячних внесках включно до 2 дня/числа кожного місяця, згідно з Графіком щомісячних платежів (п.2.1. Договору). Пунктом 6 Кредитного договору визначено Графік щомісячних платежів. Цей Договір підписаний сторонами власноручно (а.с.7). Крім того, з метою отримання кредиту відповідач [PERSON] подала 31.05.2018 року до АТ «Ідея Банк» заяву-анкету, підписану власноручно (а.с.8). До того ж, відповідачем 31.05.2018 року власноручно підписано Паспорт споживчого кредиту, у якому міститься інформація та контактні дані кредитодавця; основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, зокрема, щодо суми кредиту (23600 грн.), строку кредитування (18 місяців), мети отримання кредиту (поточні потреби), спосіб та строк надання кредиту (безготівковим шляхом (кредитні кошти зараховуються на поточний рахунок споживча) на строк, визначений договором); інформація щодо річної процентної ставки 12%; типу процентної ставки змінювана; порядок повернення кредиту; інші важливі правові аспекти, зокрема, щодо відмови споживача від цього Договору (а.с.9-10). Додатком до паспорта споживчого кредиту є Графік щомісячних платежів, який також власноручно підписаний відповідачем (а.с.11). З ордерів-розпоряджень №№1, 2 від 31.05.2018 року вбачається перерахування відповідачу [PERSON] АТ «Ідея Банк» грошових коштів на підставі кредитного договору №Р99.00601.003977039 в сумі 20521,74 грн. та страхового платежу в сумі 3078,26 грн. (а.с.12). 07.07.2023 року між ТОВ «ФК «ЄАПБ» (фактор) та АТ «Ідея Банк» (клієнт) укладено Договір факторингу №07072023 (а.с.20-21). З розділу Договору «Визначення термінів…» вбачається, що «заборгованість» означає будь-які грошові зобов`язання боржника перед клієнтом за первинними договорами, права вимоги за якими відступаються за цим Договором; «права вимоги» означає права грошової вимоги клієнта до боржників щодо погашення (стягнення, повернення) заборгованості, що виникла на підставі первинних договорів і підтверджена документацією. Згідно з п.2.1. Договору факторингу, за цим договором клієнт відступає фактору, а фактор приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату та на умовах, визначених цим договором. Пунктом 2.2. Договору факторингу встановлено, що права вимоги, які клієнт відступає фактору за цим договором, відступаються (передаються) в розмірі заборгованості боржників перед клієнтом, та визначені в реєстрі боржників, що підписується сторонами у паперовому вигляді в день увкладення Договору та надсилається клієнтом фактору в електронному вигляді засобами корпоративного зв`язку у захищеному паролем файлі в день укладення цього Договору. Реєстр боржників після належного його підписання сторонами вважається невід`ємною частиною цього Договору. Фактор зобов`язується сплатити клієнту суму фінансування у визначеному розмірі … (п.4.1. Договору факторингу). Пунктом 5.1 Договору факторингу встановлено, що права вимоги вважаються такими, що перейшли від клієнта до фактора в день підписання відповідного реєстру боржників, за умови виконання фактором зобов`язань, передбачених п.4.1. Договору. З витягу з Реєстру боржників від 07.07.2023 року до Договору факторингу №07072023 від 07.07.2023 року вбачається, що клієнт передав, а фактор прийняв право грошової вимоги до боржника [PERSON] за кредитним договором №Р99.00601.003977039 в сумі 41038,47 грн., з яких: 15104,02 грн. сума заборгованості за основним боргом; 25934,45 грн. сума заборгованості за відсотками (а.с.22). Сума заборгованості за кредитним договором №Р99.00601.003977039 підтверджується також розрахунком заборгованості (а.с.19). При цьому, суд звертає увагу, що відповідач не висловила заперечень як щодо факту отримання кредитних коштів від первісного кредитора, так і щодо розрахунку заборгованості, наведеного позивачем, оскільки відзиву із викладенням своїх заперечень, до суду не надіслала, тобто визнала вказаний факт. Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини,\~які визнаються\~учасниками справи,\~не підлягають\~доказуванню,\~якщо суд\~не має\~обґрунтованого сумніву\~щодо достовірності\~цих обставин\~або добровільності\~їх визнання.\~Обставини,\~які визнаються\~учасниками справи,\~зазначаються в\~заявах по\~суті справи,\~поясненнях учасників\~справи,\~їхніх представників. Так, позивач вказаним розрахунком заборгованості обґрунтовував свої вимоги до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. Суд наголошує, що на позивача покладено обов`язок довести належними та допустимими доказами наявність та розмір заборгованості, який підлягає стягненню з позичальника на користь позивача, а відповідач має довести, що у нього немає такого обов`язку щодо заборгованості, яка підлягає стягненню. Відповідно до ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України,\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч.ч.2, 4\~ст.77 ЦПК України). Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч.1 ст.76 ЦПК України). Для встановлення дійсних фактичних обставин справи сторони мають надати до суду належні, допустимі, достатні та достовірні докази, які підлягають оцінці судом. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень (ч.ч.1, 3\~ст.77 ЦПК України). Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.2\~ст.78 ЦПК України). Відповідно до\~статті 79 ЦПК України,\~докази мають бути достовірними, тобто такими, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Згідно зі\~ст.81 ЦПК України,\~достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ч.ч.1-3\~ст.89 ЦПК України). Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові\~від 02 жовтня 2020 року у справі №911/19/19 зазначив, що суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то суд, з урахуванням конкретних обставин справи, самостійно визначає суми нарахувань, які підлягають стягненню, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру стягуваних сум нарахувань. Якщо з поданого позивачем розрахунку неможливо з`ясувати, як саме обчислено заявлену до стягнення суму, суд може зобов`язати позивача подати більш повний та детальний розрахунок. При цьому суд в будь-якому випадку не позбавлений права зобов`язати відповідача здійснити і подати суду контррозрахунок (зокрема, якщо відповідач посилається на неправильність розрахунку, здійсненого позивачем). У означеній справі, як зазначалося судом вище, відповідач не висловила заперечень проти розміру заборгованості, не спростовувала його. У суду відсутні сумніви щодо наявності та дійсного розміру заборгованості за кредитним договором, виходячи з розрахунку заборгованості, заявленого позивачем у момент подання позову. Оскільки на підтвердження заборгованості фактор надав розрахунок заборгованості за кредитним договором, який разом з витягом з реєстру боржників від 07.07.2023 року підтверджує виникнення заборгованості з боргових зобов`язань та їх розмір, отже, є належним доказом на підтвердження наявності заборгованості, а відповідач вказаний розрахунок не спростувала та власного не надала, тому суд вважає обставини щодо отримання відповідачем на виконання умов договору кредиту грошових коштів у сумі 23600 грн., виникнення заборгованості за кредитним договором доведеними. Також, суд вважає достатніми аргументи позивача про те, що він має право нараховувати передбачені договором проценти до повного погашення заборгованості за кредитом, оскільки вказане передбачено п.2.5. Кредитного договору. Тому у суду наявні підстави для задоволення позову. V. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування. Встановленим судом фактам відповідають правовідносини позики, а саме кредиту та факторингу, які регулюються ЦК України. Відповідно до ч.1\~ст.2 ЦПК України,\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд\~\~і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч.1, 2\~ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи\~\~чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної\~\~\~в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Частинами 1, 2, 4 статті 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до\~Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує при розгляді справ\~Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року і протоколи до неї, згоду\~на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Частиною першою\~статті 15 ЦК України\~передбачено право кожної особи\~\~на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання\~\~або оспорювання. Згідно з ч.1\~ст.16 ЦК України,\~кожна особа\~має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового\~\~або майнового права та інтересу. Відповідно до частин першої, другої\~статті 207 ЦК України,\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей\~626,\~628 ЦК України,\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно із ч.2 ст.509 ЦК України, зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, в тому числі, з договорів. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та\~\~ вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Так, за договором кредиту банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ст.1054 ЦК України). Кредитний договір укладається в письмовій формі (ст.1055 ЦК України). \~ \~ \~ \~Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором (ст.1049 ЦК України). \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Частиною 1 ст.612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. \~ \~ \~ \~ Згідно з ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Пунктами 1-1,\~2,\~10,\~11\~ст.1\~ЗУ «Про\~споживче кредитування»\~встановлено,\~що договір\~про споживчий\~кредит \~вид \~кредитного договору,\~за яким\~кредитодавець зобов`язується\~надати споживчий\~кредит у\~розмірі та\~на умовах,\~встановлених договором,\~а споживач\~(позичальник)\~зобов`язується повернути\~кредит та\~сплатити проценти\~за користування\~кредитом на\~умовах,\~встановлених договором; загальна\~вартість кредиту\~для споживача\~ сума\~ загального\~розміру кредиту\~та загальних\~витрат за\~споживчим кредитом;\~споживче кредитування\~ правовідносини\~щодо надання,\~обслуговування та\~повернення споживчого\~кредиту; споживчий кредит (кредит) грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Згідно із\~ч.1\~ст.13\~ЗУ «Про\~споживче кредитування»,\~договір про\~споживчий кредит,\~договори про\~надання супровідних\~послуг кредитодавцем\~і третіми\~особами та\~зміни до\~них укладаються\~у письмовій\~формі (у\~паперовому вигляді\~або у\~вигляді електронного\~документа,\~створеного згідно\~з вимогами,\~визначеними\~Законом України\~«Про\~електронні документи\~та електронний\~документообіг»,\~а також\~з урахуванням\~особливостей,\~передбачених\~Законом України\~«Про\~електронну комерцію»).\~Кожна сторона\~договору отримує\~по одному\~примірнику договору\~з додатками\~до нього.\~Примірник договору,\~що належить\~споживачу,\~має бути\~переданий йому\~невідкладно після\~підписання договору\~сторонами. Примірник договору про споживчий кредит, укладеного у вигляді електронного документа та додатки до нього надаються споживачу у спосіб, що дозволяє встановити особу, яка отримала примірник договору та додатків до нього, зокрема шляхом направлення на електронну адресу або іншим шляхом з використанням контактних даних, зазначених споживачем під час укладення договору про споживчий кредит. Договір про споживчий кредит укладається в порядку, визначеному цивільним законодавством України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом (ч.1 ст.14 ЗУ «Про споживче кредитування»). За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ст.1077 ЦК України). Сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є субєктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції (ч.ч.1, 2, 3 ст.1079 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. VІ. Висновки суду Аналізуючи норми наведеного законодавства та досліджені судом докази, що містяться в матеріалах справи, суд прийшов до висновку, що позивач має право на звернення до суду з означеним позовом. Також, у суду склалася достатня переконаність у тому, що позов підлягає задоволенню. Так, підлягає стягненню з [PERSON] на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» заборгованість за кредитним договором №Р99.00601.003977039 в сумі 41038,47 грн., з яких: 15104,02 грн. сума заборгованості за основним боргом; 25934,45 грн. сума заборгованості за відсотками. VІІ. Розподіл судових витрат Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Згідно з вимогами ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір в сумі 2684 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №52910 від 12.12.2023 року (а.с.4). Враховуючи, що позов підлягає задоволенню, то вказана сума підлягає стягненню у повному обсязі з відповідача [PERSON] на користь позивача.

Outcome: approved