Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що на підставі ордеру №866 від 05.10.1980 року є наймачем квартири за адресою: [ADDRESS] , до складу сім`ї якої входить вона, її чоловік - [PERSON] та її діти [PERSON] та [PERSON] . Крім того, за вказаною адресою також зареєстрований її онук - [PERSON] , 1994 р.н., проте з липня 2022 року по теперішній час в квартирі не проживає, ніяких домовленостей з приводу користування квартирою немає, житлом не користується, комунальні послуги не сплачує, ніякої участі в утриманні житла не приймає, будь-яких особистих речей відповідач чи іншого майна, яке належало б йому не залишилось. Позивач самостійно несе тягар по утриманню житла. Просить визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 11.09.2023 року відкрито загальне провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання на 06.11.2023 року. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 06.11.2023 року закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті на 22.01.2024 року. Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, представник позивача надав заяву про розгляд справи без його участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідив письмові докази, суд вважає встановленими такі обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що на підставі рішення №206 від 04.04.1980 року, виконавчим комітетом Жовтневої районної ради народних депутатів міста Одеси 05.10.1980 року [PERSON] з сім`єю на чотирьох осіб виданий ордер №866 серія ЖР на право зайняття житлового приміщення площею 39,73 кв.м, яке складається з трьох кімнат за адресою: [ADDRESS] . До складу сім`ї входять дружина - [PERSON] , донька [PERSON] та син [PERSON] . За вищевказаною адресою зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , а також онук позивача [PERSON] - відповідач по справі [PERSON] , [INFO] , який не проживає за місцем реєстрації з липня 2022 року. Вказане вбачається з акту про не проживання від 20.07.2023 року складеного Генеральним директором ТОВ «Керуюча компанія «Клевер» Грибоносом І.М. З матеріалів справи також вбачається, що згідно розпорядження Суворовської райадміністрації №248р від 22.05.2014 року [PERSON] , запропоновано відкрити особистий рахунок з правом укладення договору найму житлової площі за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ст. 58 ЖК УРСР на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної вмісті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Ордер може бути видано лише на вільне жиле приміщення. У відповідності до ст.61ЖК користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер. Згідно ст. ст.64, 65 Житлового кодексу Української РСР, члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. За правилами ст. 71 Житлового кодексу Української РСР при тимчасовій відсутності наймача або члена його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору судом. Відповідно до ст. 72 Житлового кодексу Української РСР визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Статтею 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ст. 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6ст. 81 ЦПК України). За приписами ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. При таких обставинах, суд дійшов до висновку, що позивачем не надано достатніх та допустимих доказів на підтвердження своїх вимог, а саме не надано доказів, що підтверджують право користування житловим приміщенням. Суд також зазначає, що надане позивачем розпорядження про відкриття особистого рахунку без укладення письмового договору найму саме по собі не є документом, що підтверджує право користування житловим приміщенням. Таким чином, позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed