Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-26 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. В своєму позові зазначила, що [INFO] померла її мати [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді земельних ділянок, кадастровий номер: 4821455100:04:000:0098, площею 0,1050 га та площею 9,6311 га, кадастровий номер: 4821455000:04:000:0572. За життя [PERSON] склала заповіт, яким заповіла позивачу свої земельні ділянки. Після смерті [PERSON] за заявою позивача була відкрита спадкова справа. Коли позивач звернулася до нотаріуса про видачу свідоцтва про прийняття спадщини, їй було роз`яснено, що не можливо видати свідоцтво, оскільки втрачено оригінал Державного акта на право на землю та й в заповіті померла заповідала земельну частку (пай), яка їй належала на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай), а після складання заповіту дана земельна частка (пай) була виділена в натурі. Тобто, нотаріус відмовляє у видачі Свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із ненаданням заявником документу, який би посвідчував право власності на земельну ділянку померлого та не пред`явлено заявником документу, який вказаний у заповіті. Тому позивач вимушена звернутися до суду з позовом про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. В судове засідання позивач та її представник не з`явилися, від представника до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримали в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду невідомі. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив. [INFO] померла [PERSON] (а.с 7 на звороті). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді земельних ділянок, кадастровий номер: 4821455100:04:000:0098, площею 0,1050 га, за місцем розташування: Миколаївська область, Братський район, Братська селищна рада, про що свідчить Державний акт на право приватної власності на землю серії IV-МК №026339, Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, датований 19.10.2022 року за номером: НВ-7300330332022 та кадастровий номер: 4821455000:04:000:0572, площею 9,6311 га, Державний акт на право приватної власності на землю серії за номером: НВ-4800450982022, Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, датований 01.11.2022 року за номером: НВ-4800450982022. (а.с 9-20). [PERSON] є матір`ю [PERSON] про що свідчить Свідоцтво про народження, видане 01 вересня 1970 р., [NUMBER] .(а.с.21). За життя [PERSON] склала заповіт, яким заповіла [PERSON] свої земельні ділянки (а.с.) Після смерті [PERSON] померлої [INFO] була заведена спадкова справа № 64/2009.(а.с.32). Спадкоємцями після смерті [PERSON] є [PERSON] (а.с. 32). Згідно ст. ст. 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (ст. 1222 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті (ст. 1223 ЦК України). Відповідно до ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Outcome: approved