Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Державного спеціалізованого підприємства «Північна Пуща» про стягнення грошових коштів, невиплачених при звільненні, у якому просить суд стягнути з Державного спеціалізованого підприємства «Північна Пуща» на його користь заборгованість по заробітній платі у розмірі 31561,44 грн., збитки за час невиплати заробітної плати з урахуванням індексу інфляції у сумі 135531,39 грн. та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що перебував у трудових відносинах з ДСП «Північна Пуща» та був звільнений за угодою сторін 20.09.2023 року. Під час знаходження у трудових відносинах, відповідачем була нарахована, але не виплачена заробітна плата в розмірі 31561,44 гривень, що підтверджується довідкою про розмір заборгованості. Разом з цим, за період часу з 09.10.2006 року по 20.09.2023 року сума заборгованості за невиплачену заробітну плату, з урахуванням індексу інфляції, становить 166922,83 грн. Розрахунок заборгованості по заробітній платі, премій і добових та компенсації заборгованості за час затримки їх та заробітної плати: 1. Розрахунок (результат розрахунку 1) за листопад 2021 року (премія 7015,08 грн.) Сума індексації 25366,48 грн. сума зарплати з індексацією 32381,56 грн. II) за грудень 2021 року (премія 6584,03 грн.). Сума індексації 25366,48 грн. сума зарплати з індексацією 31950, 51 грн. III) за листопад 2022 року (добові 772,80 грн.). Сума індексації 7303,73 грн. сума зарплати з індексацією 8076,53 грн. IV) за грудень 2022 року (добові 724,50 грн.). Сума індексації 6847,25 грн. сума зарплати з індексацією 7571,75 грн. V) за грудень 2022 року (заробітна плата 11579,71 грн.). Сума індексації 24306,30 грн. сума зарплати з індексацією 35886,01 грн. VI) за грудень 2022 року (надбавка за напруженість 2566,92 грн.) Сума індексації 24259,96 грн. сума зарплати з індексацією 26826,88 грн. VII) за червень 2023 року (добові 772,80 грн.) Сума індексації 7303,73 грн. сума зарплати з індексацією 8076,53 грн. VIV) за липень 2023 року (добові 772,80 грн.) Сума індексації 7303,73 грн. сума зарплати з індексацією 8076,53 грн. Х) за вересень 2023 року (добові 772,80 грн.). Сума індексації 7303,73 грн. сума зарплати з індексацією 8076,53 грн. Всього: сума індексації 135 531,39 грн. сума зарплати з індексацією 166 922,83 грн. Неодноразово позивач звертався до боржника з вимогами щодо виплати заборгованості по заробітній платі, але до сьогоднішнього дня йому так і не виплачена заробітна плата. 11 грудня 2023 року протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, головуючим у справі визначено суддю Гончарука О.П. Ухвалою Іванківського районного суду Київської області від 16 січня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження, та призначено судове засідання. В судове засідання сторони до суду не з`явилися. Про дату та час розгляду справи були повідомлені вчасно. Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Звернувся до суду з заявою про розгляд справи без його участі, вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити. Представник позивача звернувся до суду з заявою про розгляд справи без його участі, вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити. Відповідач ДСП «Північна Пуща» в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи без участі представника ДПС «Північна Пуща». Відповідно до частини восьмої статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Частиною 1 статті 223 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з таких підстав. Під час розгляду справи судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно відомостей трудової книжки серії [NUMBER] , яка належить [PERSON] , убачається, що на підставі наказу №111-к від 04.10.2006 року, був з 09.10.2006 року прийнятий на роботу до Державного спеціалізованого комплексного підприємства «Чорнобильська Пуща» перейменоване у відділення лісового господарства «Чорнобильська Пуща» (запис 12). Наказом № 130-ос від 3 квітня 2023 року позивача було звільнено з роботи за угодою сторін відповідно до пункту 1 статті 36 КЗпП України (запис 29). Наказом №460-ос від 11.09.2023р., [PERSON] 20.09.2023р. звільнений за угодою сторін, на п.1 ст. 36 КЗпП України (запис 41). Згідно повідомлення про нараховані суми при звільненні [PERSON] №248 від 20.09.2023 року виданої ДСП «Північна Пуща», складають 31561,44 грн. На момент розгляду справи в суді доказів погашення заборгованості по заробітній платі відповідачем не надано. Частиною 1 статті 4ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст. 13 ЦПК України). Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). При вирішенні цивільного спору суд керується Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів. Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. За статтею 4 КЗпП України законодавство про працю складається з цього Кодексу та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього. За вимогами статей 115, 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. У разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до частини першої статті 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Частинами 1, 2 ст.83 КЗпП України передбачено, що у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки. Згідно з частиною першою статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Аналіз зазначених норм свідчить про те, що всі суми (заробітна плата, вихідна допомога, компенсація за невикористану відпустку, оплата за час тимчасової непрацездатності тощо), належні до сплати працівникові, мають бути виплачені у день звільнення цього працівника. Закон прямо покладає на підприємство, установу, організацію обов`язок провести зі звільненим працівником повний розрахунок, виплатити всі суми, що йому належать; при невиконанні такого обов`язку з вини власника або уповноваженого ним органу настає передбачена статтею 117 КЗпП України відповідальність. Судом встановлено, що сторони перебували у трудових відносинах по 20.09.2023 року включно. Всупереч зазначеним вище вимогам Закону ДСП «Північна Пуща» не виплатило [PERSON] у день звільнення заробітну плату. Тягар доказування відсутності вини у вчиненні такого порушення покладається на роботодавця. Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 27 січня 2020 року у справі №682/3060/16-ц (провадження №61-23170сво18). За таких обставин, встановлені порушення прав та інтересів позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з Державного спеціалізованого підприємства «Північна Пуща» на користь [PERSON] заборгованості з нарахованої, але не виплаченої заробітної плати. Сума заборгованості по заробітній платі відповідачем не заперечується, контррозрахунку заборгованості відповідачем суду не надано, відтак, сума заборгованості по нарахованій, але не виплаченій заробітній платі в розмірі 31561,44 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Щодо стягнення заборгованості по заробітній платі, премій, і добових та компенсації заборгованості за час затримки, що є індексом інфляції. Позивачем подано суду розрахунок заборгованості по заробітній платі, премій і добових та компенсації заборгованості за час затримки їх та заробітної плати: 1. Розрахунок (результат розрахунку 1) за листопад 2021 року (премія 7015,08 грн.) Сума індексації 25366,48 грн. сума зарплати з індексацією 32381,56 грн. II) за грудень 2021 року (премія 6584,03 грн.). Сума індексації 25366,48 грн. сума зарплати з індексацією 31950, 51 грн. III) за листопад 2022 року (добові 772,80 грн.). Сума індексації 7303,73 грн. сума зарплати з індексацією 8076,53 грн. IV) за грудень 2022 року (добові 724,50 грн.). Сума індексації 6847,25 грн. сума зарплати з індексацією 7571,75 грн. V) за грудень 2022 року (заробітна плата 11579,71 грн.). Сума індексації 24306,30 грн. сума зарплати з індексацією 35886,01 грн. VI) за грудень 2022 року (надбавка за напруженість 2566,92 грн.) Сума індексації 24259,96 грн. сума зарплати з індексацією 26826,88 грн. VII) за червень 2023 року (добові 772,80 грн.) Сума індексації 7303,73 грн. сума зарплати з індексацією 8076,53 грн. VIV) за липень 2023 року (добові 772,80 грн.) Сума індексації 7303,73 грн. сума зарплати з індексацією 8076,53 грн. Х) за вересень 2023 року (добові 772,80 грн.). Сума індексації 7303,73 грн. сума зарплати з індексацією 8076,53 грн. Всього: сума індексації 135 531,39 грн. сума зарплати з індексацією 166 922,83 грн. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст. 12 ЦПК України). Статтею 33 Закону України «Про оплату праці» передбачено, що в період між переглядом розміру мінімальної заробітної плати індивідуальна заробітна плата підлягає індексації згідно з чинним законодавством. Умови та порядок проведення індексації грошових доходів населення визначаються Законом України від 03 липня 1991 року № 1282-XII «Про індексацію грошових доходів населення» (далі Закон № 1282-XII) та постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078 «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення» (далі Порядок). Відповідно до статті 1 Закону № 1282-XII індексація грошових доходів населення це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. Статтею 2 цього Закону передбачено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема: оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. Згідно з частиною першою статті 4 Закону N 1282-XII та пунктом 1-1 Порядку індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка. Протягом цього періоду величина індексу споживчих цін перевищила 103 відсотка лише у березні, квітні та червні 2022 року, тобто в той час, коли позивач перебував з підприємством у трудових відносинах і йому нараховувалася заробітна плата. Разом з тим статтею 18 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» визначено, що індексацію доходів населення, яка встановлюється для підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін, віднесено до державних соціальних гарантій, що, згідно зі статтею 19 цього Закону, є обов`язковими для всіх підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності. Суми виплат, пов`язаних з індексацією заробітної плати працівників, входять до складу фонду додаткової заробітної плати згідно з підпунктом 2.2.7 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 13 січня 2004 року № 5. Таким чином, суми індексації заробітної плати та компенсація втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати є складовими частинами заробітної плати (додатковою заробітною платою). За вимогами статті 30 Закону України «Про оплату праці» при кожній виплаті заробітної плати власник або уповноважений ним орган повинен повідомити працівника про такі дані, що належать до періоду, за який провадиться оплата праці: а) загальна сума заробітної плати з розшифровкою за видами виплат; б) розміри і підстави відрахувань із заробітної плати; в) сума заробітної плати, що належить до виплати. Позивач у цій справі не надав жодних доказів на підтвердження невиконання роботодавцем обов`язку щодо індексації заробітної відповідно до вимог зазначених норм законодавства, клопотань щодо витребування від відповідача таких доказів не заявляв. За таких обставин вимога позивача про стягнення суми індексації заробітної плати задоволенню не підлягає як така, що не доведена належними, допустимими та достатніми доказами. Щодо розподілу судових витрат. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При визначенні суми відшкодування судових витрат суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування позивачем надано Договір про надання правової допомоги № 44 від 22.11.2023 року, ордер на надання правничої правової допомоги, копія свідоцтва. Оскільки суду не надано документів, що підтверджують витрати [PERSON] на професійну правничу допомогу, пов`язаних саме з розглядом даної справи, то суд вважає, що відсутні підстави для задоволення вимог позивача щодо відшкодування судових витрат на правничу допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Пунктом 1 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» передбачено звільнення від сплати судового збору позивачів у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі. Враховуючи викладене, сума судового збору, яка підлягає до сплати відповідачем на користь держави, становить 1073,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial