Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом. В обґрунтування позову посилався на те, що [INFO] в с. Ковиничі Самбірського району Львівської області помер його батько [PERSON] , про що видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] та вчинено актовий запис №6. На момент смерті батько позивача проживав та був зареєстрована за адресою [ADDRESS] та з ним були зареєстровані: дружина [PERSON] , син [PERSON] , син [PERSON] , онука [PERSON] ,1998 р.н. За життя [PERSON] склав заповіт, згідно якого на випадок смерті усім своїм майном розпорядився в користь позивача. Крім [PERSON] , спадкоємцями за законом першої черги після смерті [PERSON] була дружина померлого [PERSON] та син [PERSON] . На момент смерті [PERSON] , матір позивача і відповідачів та дружина померлого, була пенсійного віку (80 років). Вона мала право на обов`язкову частку, проте заявою від 09.11.2017 року, посвідченою секретарем виконкому Бабинської сільської ради та зареєстрованою у реєстрі за №216, відмовилась від належної їй після смерті чоловіка частки у спадщині. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Господарство по [ADDRESS] відносився до типу двору колгоспний та у ньому були зареєстровані: голова двору [PERSON] , дружина [PERSON] , син [PERSON] , син [PERSON] . За життя [PERSON] склала заповіт, який був посвідчений 04.02.2020 року секретарем Бабинської сільської ради Самбірського району Львівської області. Даним заповітом вона на випадок своєї смерті розпорядилась своїм майном на користь позивача. На момент її смерті, їй, [PERSON] та позивачу в рівних частках належав житловий будинок по [ADDRESS] . Брат позивача [PERSON] вибув із господарства у 1997 році в інший житловий будинок, який допомагали йому будувати батьки, де і проживає. Фактично [PERSON] станом на 1989 -1991 рік не брав участі ні своєю працею, ні коштами у веденні господарства в [ADDRESS] , та втратив право на частку у майні колишнього колгоспного двору. Даний будинок належав колгоспному двору, головою якого був [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого згідно рішення Самбірського міськвиконкому від 19.04.1991 року №214, що підтверджується довідкою №2231, виданою Самбірським МБТІ 16.10.2020 року. Отже, [PERSON] на час відкриття спадщини, [PERSON] на момент відкриття спадщини та позивачу належало по 1/3 частки в майні колишнього колгоспного двору по [ADDRESS] . Позивач 16 листопада 2017 року звернувся в Самбірську державну нотаріальну контору із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті батька. Нотаріусом була заведена спадкова справа №60956087. 09 березня 2023 року позивач звернувся із заявами про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері до Самбірської державної нотаріальної контори та нотаріусом була заведена спадкова справа і видано на частину майна свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Проте у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом як після смерті батька та і після смерті матері йому було відмовлено, оскільки житловий будинок по [ADDRESS] відносився до колгоспного двору та частки членів двору не визначені. Враховуючи викладене та подані документи, просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди по [ADDRESS] , 1/3 частка у праві власності на який належить позивачу в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , 1/3 частка у праві власності - в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] та 1/3 частка належить позивачу, як частка в майні колишнього колгоспного двору. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримав, в обґрунтування посилався на викладені в ньому обставини та просив задовольнити. Представник позивача адвокат Стецяк В.М. в судовому засіданні позов підтримала та просила задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав, згідний на його задоволення. Додатково пояснив, що він та його брат [PERSON] проживають в будинку за однією адресою, однак у них окремі входи. Він майже не бачить брата, не спілкується з ним. Признаки життя в тій частині будинку де проживає брат є. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про день, час і місце розгляду справи, тому суд розглядає справу у його відсутності. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши подані документи, суд доходить висновку про задоволення позову з таких підстав. [INFO] в с. Ковиничі Самбірського району Львівської області помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с. 9). Із довідки, виданої виконавчим комітетом Бабинської сільської ради Самбірського району Львівської області № 1471 від 20.09.2018 р. відомо, що на момент смерті [PERSON] проживав та був зареєстрована за адресою [ADDRESS] та з ним були зареєстровані: дружина [PERSON] , син [PERSON] , син [PERSON] , онука [PERSON] ,1998 р. н. (а.с. 11). Згідно копії заповіту, посвідченого секретарем виконкому Містковицької сільської Ради народних депутатів Самбірського району Львівської області від 11.11.2004 року, [PERSON] на випадок своєї смерті зробив розпорядження, згідно якого: все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що належатиме йому на праві особистої власності на день смерті і на що він за законом матиме право, заповідає [PERSON] (а.с. 12-13). Крім позивача, спадкоємцями за законом першої черги після смерті батька [PERSON] була його дружина [PERSON] та син [PERSON] . Факт перебування у шлюбі [PERSON] із [PERSON] підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] (а.с. 10). Родинні відносини між позивачем та його батьками підтверджуються свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , де батьком зазначений [PERSON] , а матір`ю [PERSON] (а.с. 10). На момент смерті батька сторін у справі, їхня матір та дружина померлого була пенсійного віку (80 років). Як вбачається із заяви, адресованої [PERSON] в нотаріальну контору, вона відмовилась від належної їй частки у спадщині за законом після смерті чоловіка [PERSON] (а.с. 17). [INFO] в с. Ковиничі Самбірського району Львівської області померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с. 14). Відповідно до\~ст. 1220 ЦК України,\~спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Статтею 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Із копії заповіту, посвідченого 04.02.2020 року секретарем виконкому Бабинської сільської ради Самбірського району Львівської області відомо, що [PERSON] на випадок своєї смерті зробила розпорядження, згідно якого: все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що за законом матиме право, заповідає своєму синові [PERSON] (а.с. 15-16). Відповідно до довідки № 1289, виданої виконкомом Бабинської сільської ради Самбірського району Львівської області від 19.07.2017 року відомо, що станом на 01.07.1990 року господарство по [ADDRESS] відносився до типу двору колгоспний та у ньому були зареєстровані: голова двору [PERSON] , дружина [PERSON] , син [PERSON] , син [PERSON] (а.с. 18). Позивач у позові зазначив, що [PERSON] вибув із господарства у 1997 році в інший житловий будинок, який допомагали йому будувати батьки, де і проживає. Фактично брат [PERSON] станом на 1989 -1991 рік не брав участі ні своєю працею, ні коштами у веденні господарства в [ADDRESS] та втратив право на частку у майні колишнього колгоспного двору. Відповідачем [PERSON] визнано позов та викладені в ньому обставини. Із копії свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 17.06.1991 року відомо, що житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами, який розташований по [ADDRESS] , належить [PERSON] на праві особистої власності, як голові колгоспного двору (а.с. 20). Згідно довідки виданої Самбірським МБТІ від 16.10.2020 року № 2231 відомо, що будинок [ADDRESS] зареєстрований на право особистої власності в цілому за [PERSON] головою колишнього колгоспного двору на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого згідно рішення Самбірського міськвиконкому від 19.04.1991 року №214 (а.с. 25). Як вбачається із повідомлення, виданого державним нотаріусом Самбірської державної нотаріальної контори від 16.11.2017 року, нотаріус, відмовляючи позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно після смерті [PERSON] зазначив, що житловий будинок [ADDRESS] належить колишньому колгоспному двору головою якого є [PERSON] . За захистом свого права як спадкоємця [PERSON] , позивачу рекомендовано звернутись до суду (а.с. 31). Із копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого державним нотаріусом Самбірської державної нотаріальної контори Львівської області від 27.12.2022 року відомо, що на підставі заповіту, посвідченого секретарем виконкому Бабинської сільської ради Самбірського району Львівської області від 04.02.2020 року, спадкоємцем зазначеного в заповіті майна [PERSON] є її син [PERSON] . Спадщина, на яку видане це свідоцтво, складається із: земельної ділянки, площею 0,1573 га, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої за адресою: Львівська області, Самбірський район, Містковицька сільська рада, яка належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 435846 (а.с. 38). Із повідомлення державного нотаріуса Самбірської державної нотаріальної контори від 09.03.2023 року відомо про відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно після смерті [PERSON] , оскільки житловий будинок [ADDRESS] належить колишньому колгоспному двору, головою якого є [PERSON] , а членами колгоспного двору згідно довідки Бабинської сільської ради від 19.07.2017 року №1289 є: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . За захистом свого права як спадкоємця [PERSON] рекомендовано звернутись до суду за визнанням права власності в порядку спадкування на вищевказане майно (а.с. 32). Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР, майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності (стаття 112 цього Кодексу). Згідно із ст. 123 ЦК УРСР, розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Відповідно до роз`яснень, що викладені в пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба; б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних; г) згідно зі ст. 4 Постанови Верховної Ради України "Про введення в дію Закону "Про власність" загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 1 липня 1990 року. При спадкуванні після смерті останнього члена колгоспного двору, що мала місце до цієї дати, частка в майні двору, належна особі, яка вибула з членів двору, але не втратила на неї права на час смерті останнього члена двору, не входить до спадкового майна. Відповідно до технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами виданого 18.09.2020 року відомо, що житловий будинок за адресою [ADDRESS] , має загальну площу 71, 6 кв. м, житлова площа 45, 9 кв. м. та до господарських будівель та споруд відносяться: літня кухня Б, стайня В, стодола Г, вбиральня Д, сарай Е, колодязь к, огорожа 1 4 (а.с. 21-24). Згідно із ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05 2008 року «Про судову практику у справах спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст.ст. 15, 16 Цивільного Кодексу \~України кожна особа має право на судовий захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Беручи до уваги вищенаведене, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] підлягає до задоволення, оскільки підтверджується викладеними обставинами та долученими доказами. Відповідач [PERSON] позов визнає та згідний на його задоволення.

Outcome: approved