Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-14 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення боргу кредитом спадкодавця. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 07.03.2018 року між Акціонерним товариством «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» (попередня назва - ПАТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК») та [PERSON] був укладений договір №544981 про надання банківських послуг. Відповідно до вищезазначеного Договору, позивач надав позичальнику кредит у сумі 100000,00 грн. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується Свідоцтвом про страть серії [NUMBER] від 18.07.2019 року. 06.12.2019 року позивач звернувся до державної нотаріальної контори з претензією до спадкоємців [PERSON] . Станом на 06.12.10.2019 рік загальна сума заборгованість складала 91679,33 грн. 10.06.2020 року отримано відповідь від Харківської районної державної нотаріальної контори Харківської області, з заявами про прийняття спадщини на протязі шестимісячного строку з дня смерті спадкодавця звернулись чоловік [PERSON] та дочка [PERSON] . Про відмову від прийняття спадщини на протязі шестимісячного строку померлої з дня смерті спадкодавця звернулась мати померлої, [PERSON] . 18.11.2020 року отримано відповідь від Харківської районної державної нотаріальної контори Харківської області, станом на 12.11.2020 рік з питань видачі свідоцтва прийняття спадщин спадкоємці померлої [PERSON] не звертались. 08.09.2020 року спадкоємцям [PERSON] направлено претензію, згідно якої було пред`явлено вимоги, однак дій щодо виконання вимог щодо погашення заборгованості відповідачами не виконано. У зв`язку з вищевикладеним, позивач змушений звернутися до суду та просити суд стягнути з спадкоємців боржника [PERSON] заборгованість за договором №544981 від 07.03.2018 року у розмірі 91679,33 грн. Представник позивача подав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримає в повному обсязі. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином, ніяких письмових заяв чи клопотань до суду не надходило. Від представник відповідача [PERSON] адвоката Стрикаль М.В. в матеріалах справи мається відзив на позовну заяву, згідно якого проти задоволення позовних вимог заперечував категорично, оскільки вимоги позивача є незаконними, безпідставними та необґрунтованими, окрім того позивачем суду не надано необхідних, належних та допустимих доказів на підтвердження тих обставин, на які він посилається в обґрунтування заявлених вимог. 07.03.2018 року між АТ «Креді Агріколь Банк» та [PERSON] було укладено договір про відкриття поточного /(карткового) рахунку, видачу кредитної платіжної картки та їх обслуговування № [NUMBER] . Відповідно до п. 1.2 Договору №544981 станом на дату укладення Договору максимальний розмір доступного критого ліміту на картку встановлюється у розмірі 100000,00 грн. [INFO] [PERSON] померла. З заявами про прийняття спадщини звернулися чоловік - [PERSON] та донька [PERSON] . В позовній заяві позивач зазначає, що станом на 06.12.2019 року загальна сума заборгованості складає 91679 гривень 33 копійки. Позивачем до позовної заяви в обґрунтування розміру заборгованості додано розрахунок заборгованості за кредитним договором N?544981 від 07.03.2018 року станом на 14.12.2020 року. Вказаний розрахунок заборгованості не відповідає вимогам первинного документу, встановленими ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», та не є належним та допустимим доказом заборгованості за договором N?544981 від 07.03.2018 року у даній справі. \~ \~ \~ \~В порушення вимог чинного законодавства позивачем не надано суду жодних даних щодо обсягу спадкового майна та його вартості. Судом встановлено наступне. 07.03.2018 року між Акціонерним товариством «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» (попередня назва - ПАТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК») та [PERSON] був укладений договір №544981 про надання банківських послуг. Відповідно до вищезазначеного Договору, позивач надав позичальнику кредит у сумі 100000,00 грн. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується Свідоцтвом про страть серії [NUMBER] від 18.07.2019 року. 06.12.2019 року позивач звернувся до державної нотаріальної контори з претензією до спадкоємців [PERSON] . Станом на 06.12.10.2019 рік загальна сума заборгованість складала 91679,33 грн. 10.06.2020 року отримано відповідь від Харківської районної державної нотаріальної контори Харківської області, з заявами про прийняття спадщини на протязі шестимісячного строку з дня смерті спадкодавця звернулись чоловік [PERSON] та дочка [PERSON] . Про відмову від прийняття спадщини на протязі шестимісячного строку померлої з дня смерті спадкодавця звернулась мати померлої, [PERSON] . 18.11.2020 року отримано відповідь від Харківської районної державної нотаріальної контори Харківської області, станом на 12.11.2020 рік з питань видачі свідоцтва прийняття спадщин спадкоємці померлої [PERSON] не звертались. 08.09.2020 року спадкоємцям [PERSON] направлено претензію, згідно якої було пред`явлено вимоги, однак дій щодо виконання вимог щодо погашення заборгованості відповідачами не виконано. Стаття 509 ЦК України передбачає, що зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, у т.ч. сплатити гроші, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.608 ЦК України, зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою. Згідно з ст. ст.1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України. Згідно ч. 3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Статтею 1270 ЦК України передбачено,що для прийняття спадщини встановлюється строку шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями,строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців. Зі смертю позичальника зобов`язання щодо повернення кредиту включаються до складу спадщини, строки пред`явлення кредитодавцем вимог до спадкоємців позичальника, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються ст.ст.1281 і 1282 ЦК України. Відповідно дост.1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Згідно зі ст.1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. За змістом наведених вище норм матеріального права, задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ним у спадщину майна. Тобто, у разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна, особа не набуває статусу спадкоємця, і, як наслідок, у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи. Окрім цього, суд бере до уваги положення пункту 32 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», в якому зазначено, що з урахуванням положення статті 1282 ЦК України спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобов`язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобов`язання фактично не пов`язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями. Відповідно до ст.1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між кредитором та спадкоємцями інше не встановлено. Це правило визначає загальний характер відповідальності спадкоємців за боргами спадкодавця, незалежно від виду спадкування та суб`єктів спадкового процесу й випливає із суті універсального характеру спадкового правонаступництва. Борги спадкодавця - це майнові зобов`язання, які прийняв на себе спадкодавець перед фізичними або юридичними особами - кредиторами, але смерть позбавила його можливості виконати їх. Обов`язок доказувати борги померлого покладається на самого кредитора. Кредитор, який звернувся до спадкоємців, зобов`язаний надати документи, що підтверджують його вимоги. За чинним законодавством спадкоємці, що прийняли спадщину, повинні виконати боргові зобов`язання в межах дійсної вартості майна, одержаного ними у спадщину. Вартість спадщини визначається на час відкриття спадщини. Отже, умовою відповідальності спадкоємця за боргами спадкодавця є факт прийняття спадщини. Для всіх спадкоємців, як за законом, так і за заповітом, існує однакова межа відповідальності за боргами спадкодавця. За наявності декількох спадкоємців настає частковий обов`язок виконання зобов`язань: кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Таким чином, кредитор спадкодавця може пред`явити вимоги до будь-якого спадкоємця, але обсяг виконання боргового зобов`язання спадкоємцем не може перевищувати дійсної вартості отриманої ним спадщини і розміру боргів, що пропорційно припадають на його частку. У відповідності до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Надані позивачем докази не дозволяють встановити істотні обставини, а саме факт прийняття відповідачами спадщини, наявність цієї спадщини, її вартість та частки кожного спадкоємця, тобто банком не доведено підстав та обсягу відповідальності відповідачів, що є обов`язковим за вимогами закону. Також суд при прийнятті рішення звертає увагу на ту обставину , що позивач в позовних вимогах прохає стягнути з відповідачів суму боргу при цьому не визначаючи в якому саме порядку чи солідарно чи в якісь певній частині з кожного , що свідчить про невизначеність самим позивачем яку саме суму боргу він хоче стягнути з кожного відповідача. Принцип диспозитивності цивільного процесу (ст.11 ЦПК в попередній редакції та ст.13 ЦПК в чинній редакції) передбачає розгляд судом справи на підставі доказів, наданих сторонами. Предмет доказування (факти, що підлягають встановленню) міститься в диспозиції норми матеріального права та не потребує додаткового роз`яснення судом. Враховуючи викладене та аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог про стягнення боргу кредитором спадкодавця за кредитним договором №544981 від 07.03.2018 року, тому у їх задоволенні необхідно відмовити. Питання щодо судових витрат суд вирішує відповідно дост.141 ЦПК України.

Outcome: dismissed