Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-18 00:00:00

[PERSON] , (далі - позивачка) звернулась до суду з позовом до [PERSON] , (далі - відповідач), зазначивши третьою особою Службу у справах дітей та сім`ї Деснянської районної у місті Києві державної адміністрації, в якому вказала, що вона перебувала з відповідачем у близьких стосунках (без реєстрації шлюбу), від яких [INFO] у них народилась дочка, [PERSON] , в актовому записі про народження якої батько був записаний відповідно до ст.135 СК України за вказівкою матері. Однак, 19.02.2015 року за спільною заявою сторін у спорі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції ц місті Києві прізвище дочки з « [PERSON] » було змінено на прізвище біологічного батька « [PERSON] ». Протягом шести місяців, після народження дочки, [PERSON] , через родову депресію заявниці, проживав разом з ними, надаючи їм допомогу, проте, в подальшому, став віддалятися від їх родини та мало цікавився долею [PERSON] та станом її здоров`я. У вересні 2017 року стосунки позивача з відповідачем були припинені та, після цього, відповідач жодного разу не відвідував та не приїздив до дочки, не цікавився нею та її життям, розвитком та навчанням, не вітав з днем народження та не дарував подарунки, не приймав участі в її вихованні та утриманні, що відповідно до ст. 164 СК України є підставою для позбавлення батьківських прав відповідача. Позивачка також зазначила, що фактично [PERSON] вважає своїм батьком вітчима [PERSON] - чоловіка позивачки, який прийняв на себе обов`язки по її вихованню та утриманню, з яким позивачка одружилася 05.12.2017 року, змінивши дівоче прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] ». Враховуючи викладене, а також, враховуючи можливе усиновлення малолітньої [PERSON] вітчимом, виходячи з найкращих інтересів дитини, позивачка просила суд позбавити батьківських прав відповідача відносно його малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Також просила судові витрати покласти на відповідача. Ухвалою суду від 29.06.2023 року позовну заяву [PERSON] , прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі. Розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення вказаної ухвали для подання відзиву на позовну заяву у порядку, передбаченому ст.178 ЦПК України. Встановлено також строк для подання письмових пояснень третьою особою (а.с.31-32). Також даною ухвалою суду від 29.06.2023 року зобов`язано Службу у справах дітей Деснянської районної у місті Києві державної адміністрації у порядку ч.5 ст.19 СК України надати письмовий висновок щодо розв`язання спору, який надійшов до суду 19.01.2024 року (а.с.52) та приєднаний до матеріалів спарив (а.с.53-55). В підготовче судове засідання 19.02.2024 року учасники справи не прибули. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Згідно поданої письмової заяви представник позивачки, адвокат Корнієнко С.В., позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Просив розглядати справу за його та позивачки відсутності (а.с.61). Згідно поданої через канцелярію суду письмової заяви відповідач [PERSON] просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги визнав повністю (а.с.44). Згідно поданого письмового клопотання третя особа просила розглядати справу у відсутності її представника за наявними матеріалами справи, з урахуванням поданого ними Висновку, з врахуванням як найкращих інтересів дитини (а.с.52). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено наступне. Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 19.02.2015 року, актовий запис №3730 від 24.12.2013 року (а.с.17) та Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про внесення змін до актового запису цивільного стану №00039780357 від 23.05.2023 року (а.с.18). Як вбачається із вказаного вище Витягу №00039780357 від 23.05.2023 року, 19.02.2015 року було внесено зміни до актового запису №3730 від 24.12.2013 року про народження [PERSON] , [INFO] , на підставі спільної заяви батьків, а саме: змінено прізвище дитини з « [PERSON] » на « [PERSON] »; змінено відомості про батька прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] »; вказано дату народження батька « [INFO] »; змінено запис про державну реєстрацію народження з «Відповідно до ч.1 ст.135 СК України (за вказівкою матері)» на «Відповідно до ст.126 СК України». 05.12.2017 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 05.12.2017 року (а.с.12), та після реєстрації шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] ». У шлюбі з [PERSON] у позивачки народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 12.11.2019 року (а.с.22). Як вбачається з довідки №37002052 від 04.02.2019 року, [PERSON] , [INFO] , з 22.05.1997 року по теперішній час зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.10). Як вбачається з довідки №93653219 від 24.05.2023 року, [PERSON] , [INFO] , з 16.01.2014 року по теперішній час зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.19). Як вбачається з довідки №93654275 від 24.05.2023 року, [PERSON] , [INFO] , з 19.11.2019 року по теперішній час зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.23). [PERSON] , [INFO] , навчається в спеціалізованій школі І-ІІІ ступенів №251 імені Хо Ши Міна з поглибленим вивченням англійської мови Деснянського району міста Києва в 3-В класі; за період навчання з 01.09.2020 року по даний час [PERSON] не звертався до класного керівника щодо рівня навчальних досягнень та успіхів доньки; з класним керівником [PERSON] не спілкувався, що підтверджується довідками №75 від 24.05.2023 року та №138 від 08.06.2023 року вказаного навчального закладу (а.с.20, 21). Відповідно до вироку Макарівського районного суду Київської області від 19.12.2022 року у справі №370/2138/22 [PERSON] , [INFO] , визнано виним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 162 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. (а.с.62). Як вбачається з Висновку Деснянської районної у місті Києві державної адміністрації №102-5712 від 29.12.2023 року (а.с.53-55), мати, [PERSON] , разом з чоловіком, [PERSON] , їх спільною дитиною 2019 року народження, та малолітньою [PERSON] зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS] . За вказаною адресою спеціалістом Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації спільно з фахівцем із соціальної роботи Деснянського районного в місті Києві центру соціальних служб, було проведено обстеження житлово-побутових умов проживання та з`ясовано, що умови для проживання дитини створені. В дитини є окреме спальне місце, стіл для навчання, одяг та іграшки відповідно до віку дитини, книги, телевізор, планшет та телефон. Відповідно до інформації, наданої спеціалізованою школою І-ІІІ № 251 Деснянського району міста Києва [PERSON] , навчається в даному навчальному закладі та зарекомендувала себе як старанна, дисциплінована та працелюбна учениця. Навчанням [PERSON] цікавиться мати дівчинки, [PERSON] , яка тримає постійний зв`язок з класним керівником. За період навчання з 2020 року батько дитини, [PERSON] не звертався до класного керівника щодо успіхів доньки і з класним керівником не спілкувався. Відповідно до інформації, наданої Комунальним некомерційним підприємством «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 2» Деснянського району міста Києва, малолітня [PERSON] , [INFO] , обслуговується вданому медичному закладі. При зверненні до лікаря дитину завжди супроводжує мати. [PERSON] з місця проживання характеризується позитивно. Наразі мати разом з дітьми перебуває на утриманні [PERSON] , з яким вона перебуває у шлюбі. Згідно Висновку Деснянської районної у місті Києві державної адміністрації №102-5712 від 29.12.2023 року вирішено за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно [PERSON] . [INFO] , у зв`язку із ухилянням батька від виконання своїх батьківських обов`язків (а.с.53-55). Вирішуючи питання про наявність підстав для позбавлення відповідача батьківських прав відносно його дітей, суд керується наступним. Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Пунктами 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої Верховною Радою 27.02.1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. За правилами ст. 9 Конвенції, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно із судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною, або не піклуються про неї, або проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Згідно із ст. 18 Конвенції батьки або законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їхнього основного піклування. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Підставою позбавлення батьківських прав відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України є ухилення батьками дитини від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Приймаючи визнання відповідачем позову, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки в ході розгляду справи судом було беззаперечно встановлено, що відповідач самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків щодо утримання та виховання своєї малолітнього доньки [PERSON] , [INFO] , зокрема, не піклуються про її фізичний і духовний розвиток, її навчанням, здоров`ям, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, що підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами, та не спростовано і визнається відповідачем, а тому, враховуючи інтереси дитини, суд вважає, що позов про позбавлення відповідача батьківських прав слід задовольнити. Щодо розподілу судових витрат. Згідно ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Поряд з цим, згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи наведене та відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 536,80 грн., слід стягнути з відповідача на користь позивачки. При цьому решту 536,80 грн., згідно ст.142 ЦПК України слід повернути позивачці з бюджету, оскільки відповідач визнав позов. Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved