Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-20 00:00:00

Представник позивача М.Кузнєцова в інтересах позивача 08.08.2023 звернулась до суду із зазначеним позовом, за змістом якого просить стягнути на користь позивача з відповідача заборгованість за договором №2020/ОВР179-002334 від 14.09.2020 у сумі 4 384,79 гривні, яка наявна станом на 29.05.2023, в тому числі заборгованість за простроченим тілом кредиту у сумі 2 875,07 гривень, за простроченими процентами у сумі 1 509,72 гривень. За змістом позову, Публічним акціонерним товариством Акціонерний банк «УкргазБанк» відповідно до ст.641 ЦК України оголошено публічну пропозицію на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (далі по тексту «Публічна пропозиція») з метою надання банківських послуг, згідно з Правилами відкриття та обслуговування поточного рахунку фізичної особи, операції за якими здійснюються з використанням електронних платіжних засобів, та надання послуг за платіжними картками позивача (далі по тексту «Правила»). Ця публічна пропозиція розміщена на офіційному сайті Банку vvwvv.ukrgasbank.com. Позивач також стверджує, що договір комплексноного банківського обслуговування фізичних осіб є договором приєднання. Так, 14.09.2020 відповідач [PERSON] (позичальник) підписав Заяву-Договір №2020/І_С/179-003425 про приєднання до Правил. Згідно з положеннями Правил на підставі оформленої належним чином Заяви-Договору, якою клієнт замовив кредит, позивач відкрив відповідачу картковий рахунок та позичковий рахунок для проведення розрахунків по овердрафту, кредитний договір №2020/ОВР179-002334, строк дії ліміту дозволеного овердрафту в сумі до 300 000,00 гривень становить 12 місяців з 14.09.2020 по 13.09.2021 з можливістю пролонгації відповідно до умов правил. Базова процентна ставка за користування становить 42% річних, процентна ставка на прострочену заборгованість - 48% річних. 14.09.2020 відповідачем отримано платіжну картку та запечатаний конверт з ПІН-кодом, про що складено розписку. 12.08.2021 банком прийнято рішення щодо пролонгації ліміту овердрафту, відповідно до якого ліміт встановлено у розмірі 2 875,07 гривень на строк 12 місяців, процентна ставка за користування становить 42 % річних, процентна ставка за прострочену заборгованість становить 48 % річних. Відповідно до тверджень позивача, банк здійснює надання кредиту у формі дозволеного овердрафту у межах використаних та згодом погашених сум кредиту протягом строку дії ліміту дозволеного овердрафту та в межах обумовленого ліміту, якщо інше не передбачене програмою кредитування. Сума заборгованості за лімітом дозволеного овердрафту має бути погашена у повному обсязі не пізніше останнього дня строку дії ліміту, крім випадків прийняття банком рішення про продовження строку його дії. Проте, у зв`язку з невиконанням відповідачем умов вказаного договору банком направлено вимогу про повернення кредиту від 13.08.2021. Вимога банку з боку боржника залишена без задоволення. Так, станом на 29.05.2023 заборгованість відповідача перед банком за договором складає 4 384,79 гривні, з якої: заборгованість по кредиту (прострочена) - 2 875,07 гривень, заборгованість по процентах (прострочена) - 1 509,73 гривень. Враховуючи неповернення клієнтом суми кредиту у термін, встановлений договором, тобто, наступний календарний день після кінцевої дати строку дії ліміту дозволеного овердрафту (14.09.2022), за змістом п. 3.3.33 Правил настала подія припинення. Тобто, банк зупинив нарахування процентів і комісій, пов`язаних з користуванням лімітом з дня настання події припинення. Відповідно, наявна на вказаний час заборгованість вважається простроченою. Так, позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. На даний час відповідач не сплатив заборгованість за договором, що є порушенням законних прав та інтересів позивача. З вказаних підстав, із посиланням на п.10.1 Правил, ст.15, 16, 526, 530, 610,-612, 629, 1046, 1048-1050, 1054 ЦК України, оскільки відповідач продовжує ухилятись від виконання умов договору, укладеного між сторонами, який не розірваний, представник позивача просить задовольнити позов у визначений спосіб. Ухвалою судді від 10.08.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розглядати її в порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) сторін. Згідно з ухвалою відповідачу визначено строк на подання відзиву та роз`яснено, що відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі його ненадання у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. За приписами ч.10 ст.187 ЦПК України виклик відповідача у справі постановлено здійснити через розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України та засобами поштового зв`язку за останньою відомою адресою. Представник позивача в судове засідання не з`явився, за змістом позову просить розглядати справу без участі сторони позивача, заперечень проти винесення заочного рішення по справі за відсутності відповідача не наведено. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом надіслання судових повісток за останньою відомою адресою реєстрації, шляхом смс-інформування (контактні дані також надавались банку, що підтверджено матеріалами справи), а також шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Ч.4 ст.223 ЦПК України передбачено, що, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Як врегульовано ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Заяв та клопотань до матеріалів справи не надано, про причини своєї неявки відповідач суд не повідомив, заяв по суті справи (відзиву) до суду не подано. Тому у відповідності до ч.4 ст.223 ЦПК України, враховуючи думку представника позивача, дотримання вимог ч.1 ст.280 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів, а саме ухвалює згідно з ч.1 ст.281 ЦПК України розглядати справу в заочному порядку. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, не здійснюється згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України. За приписами ч.1 ст.279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Розглянувши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає повному задоволенню у зв`язку з такими встановленими фактичними обставинами справи та відповідними їм правовідносинами. Судом встановлено, що 14.09.2020 року між Публічним акціонерним товариством Акціонерним банком «УкргазБанк» та [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , укладено заяву-Договір №2020/І_С/179-003425 (Договір карткового рахунку). Відповідно до п. 2.1 дана заява-договір разом з Правилами відкриття та обслуговування рахунків фізичних осіб та надання послуг за платіжними картками, операції за якими здійснюються з використанням електронніх платіжних засобів та надання послуг за платіжними картками Публічним акціонерним товариством Акціонерним банком «УкргазБанк», тарифним планом, умовами банківських продуктів/пакетів (що всі розміщені на сайті банку), є договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. За змістом п. 4 заяви під назвою «паспорт споживчого кредиту» зазначені умови: договір №2020/ОВР/179-002334, строк дії ліміту дозволеного овердрафту (строк кредитування) - 12 місяців з можливістю пролонгації відповідно до умов Правил, програма кредитування - пакет «ЕКО-кредитка», орієнтована сума кредиту - 10 000,00 гривень, мета кредиту - споживчі цілі, можлива сума кредиту до 300 000,00 гривень, тип та спосіб надання кредиту - ліміт дозволеного овердрафту безготівковим шляхом, щомісячний платіж по кредиту - 0,00 %, мінімум 00,00 гривень, валюта кредиту - національна валюта України гривня, пільговий період - 30 днів, строк кредитування - 12 місяців, процентна ставка - 42% річних, порядок надання кредиту безготівковий, процентна ставка на пільговий період 0,00001 % річних, процентна ставка на прострочену заборгованість - 48%. Крім того, сторонами обумовлено погашення кредиту в кінці строку, дострокове погашення кредиту - без обмежень, тип процентної ставки - фіксована, порядок сплати процентів - щомісячно, реальна річна процентна ставка - 49,73% річних, проценти - 2 652,89 гривні. Як встановлено під час розгляду справи, даною заявою сторони дійсно погодили умови договору та визначили процентну ставку за користування кредитом. Відповідач підтвердив отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування (в т.ч. з іншими пропозиціями банку) та орієнтовну загальну вартість кредиту виходячи із обраних ним умов кредитування. При цьому, позивачем зобов`язання за кредитним договором виконані належним чином та відповідно до умов договору. Відповідно до виписки з рішення версифікатора та андерайтера щодо пролонгації лімітів овердрафтів (що не є реструктуризацією) від 12.08.2021 позичальнику [PERSON] за кредитним договором №2020/ОВР/179-002334 пролонговано кредитний договір строком на 12 місяців, сума кредиту 2 875,07 гривень, ставка 42 %. Згідно з наданим банком розрахунком станом на 29.05.2023 заборгованість відповідача перед банком за договором складає 4 384,79 гривні, з якої: заборгованість по кредиту (прострочена) - 2 875,07 гривень, заборгованість по процентах (прострочена) - 1 509,73 гривень. Вимога про дострокове повернення кредиту від 13.08.2021 (копія досліджена судом) відповідачем не отримана та не виконана, що унеможливлює позасудове врегулювання спору. Задовольняючи позов, суд виходить з таких норм чинного законодавства. За загальним правилом ст.15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один зі способів, визначених ч.2 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд при розгляді справи застосовує правовий зміст норм, які регулюють загальні умови, строки виконання зобов`язань учасниками цивільних правовідносин, правові наслідки їх порушень, зокрема, у відносинах щодо позики, а саме, ст. 207, 509, 525-527, 599, 610, 611, 625, 1048-1050, 1054, 1056-1 ЦК України. Крім того, на дані правовідносини, поширюються положення про договір (ст. 626-629, 631 ЦК України). Зокрема, ч.1 ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. За приписами ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч.1,3 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.76 цього Кодексу доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі письмових, речових та електронних доказів, висновків експертів та показаннями свідків. Згідно з положеннями ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За приписами ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Так, судом враховується позиція Великої Палати Верховного Суду, яка викладена у постанові від 03.07.2019 у цивільній справі №342/180/17, пр. 14-131цс19. Відповідно до ч.1,2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Враховуючи зміст наведених норм, можна вважати, що споживач послуг банку лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Оскільки такі умови договорів приєднання розробляються ПАТ АБ «Укргазбанк», як надавачем банківських послуг, відповідно, вони мають бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору та під час його виконання діють певні вимоги у визначеній редакції. У вказаній справі цієї умови в достатньому обсязі дотримано позивачем, відповідно, положення ст.634 ЦК України розповсюджуються на правовідносини, що склались між сторонами. За нормою ч.2 ст.1050 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Так, ч.1 ст.1046 ЦК України визначено, що договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Крім того, згідно з ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Так, в разі укладення кредитного договору, проценти за користування кредитними коштами та міра відповідальності кредитора поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). У цій справі позивачем заявлено вимоги про погашення кредиту, а саме, тіла кредиту та процентів, нарахованих на вказане тіло, що є на час звернення простроченими. Відповідальність за порушення зобов`язань позичальника передбачена розділом 1.8 Правил відкриття та обслуговування поточного рахунку фізичної особи, операції за якими здійснюються з використанням електронних платіжних засобів, та надання послуг за платіжними картками позивача, проте, про стягнення пені та інших штрафних санкцій вимог не заявлено. За змістом ч.2 ст.1056-1 ЦК України, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Так, під час розгляду справи суд дійшов висновку про те, що позивач виконав свої зобов`язання за вказаним кредитним договором про надання банківських послуг, а саме, відкрив на ім`я відповідача картковий рахунок, видав платіжну картку із встановленим лімітом, яку використовував [PERSON] в межах ліміту овердрафту. Підтверджень розірвання договору за ініціативою відповідача чи заперечень проти списання платежів, які стягувались банком протягом строку користування кредитною карткою на час розгляду справи у її матеріалах немає. Так, з урахуванням наведених норм та наданого позивачем розрахунку суд встановив, що станом на 29.05.2023 відповідач взятих на себе кредитних зобов`язань до звернення до суду належним чином не виконав, сума тіла кредиту та процентів (прострочених щодо обох складових), що підтверджена розрахунком, є обґрунтованою та підлягає стягненню з вказаної фізичної особи в повному обсязі. Із врахуванням норми ч.2 ст.530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд приходить до висновку, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав в судовому порядку шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення заборгованості відповідно до заявлених позовних вимог в повному обсязі. Стаття 610 ЦК України передбачає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За приписами ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до п. 18 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Вказані положення набрали чинності 17.03.2022. Проте, суд встановив, що відповідно до наявного розрахунку заборгованості банком платежі згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України не нараховувались. Дослідивши надані представником позивача на підтвердження позовних вимог письмові докази, за результатами розгляду справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі шляхом стягнення з [PERSON] на користь позивача заборгованості за кредитним договором №2020/ОВР/179-002334 від 14.09.2020, яка існує станом на 29.05.2023, у сумі 4 384,79 гривні, а саме, простроченої заборгованості за тілом кредиту у сумі 2 875,07 гривень та простроченої заборгованості за процентами у сумі 1 509,73 гривень. За змістом ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, на користь позивача, як сторони по справі, чиї позовні вимоги задовольняються в повному обсязі, із відповідача слід стягнути судові витрати у вигляді оплати судового збору у сумі 2 684,00 гривень, тобто, пропорційно до розміру заборгованості, що підлягає стягненню.

Outcome: approved