Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-26 00:00:00

ТОВ "ФК "Паріс" звернулось до суду із вказаним позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 0033153 від 07.06.2019 року у розмірі 20222,57 грн. та судовий збір в сумі 2684 грн.. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 07.06.2019 року між АТ "РВС Банк" та [PERSON] укладено кредитний договір, у відповідності до умов якого [PERSON] отримала строковий кредит шляхом перерахування на картковий рахунок грошових коштів в розмірі 15384,62 грн. на строк 24 місяці зі сплатою 18% річних за користування кредитом, разовою комісією при видачі кредиту у розмірі 2,5% від суми наданого кредиту, щомісячною комісією за супроводження кредиту у розмірі 3% від суми наданого кредиту. Згідно умов договору [PERSON] зобов`язалася щомісяця та у визначені строки здійснювати погашення частини суми заборгованості, проценти за користування кредитом. У порушення умов кредитного договору № 0033153 від 07.06.2019 року про належне, повне і своєчасне виконання зобов`язань [PERSON] зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, не сплачує щомісячні платежі, в результаті чого станом на 10.11.2023 року [PERSON] має заборгованість в розмірі 19558,08 грн., а саме: 10284,65 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 2663,65 грн. - заборгованість за процентами; 6609,78 грн. - заборгованість за комісією. Між АТ "РВС Банк" та ТОВ "Фінансова компанія "Паріс" 28.12.2021 року укладено договір №28/12/2021-1 про відступлення прав вимоги, відповідно до умов якого АТ "РВС Банк" відступило на користь ТОВ "Фінансова компанія "Паріс" право вимоги за кредитним договором № 0033153 від 07.06.2019 року. В зв`язку з прострочення зобов`язання позивачем нараховано інфляційні втрати за період з 28.12.2021 року по 23.02.2022 року в розмірі 571, 25 грн., та 3 % річних за користування грошовими коштами за період з 28.12.2021 року по 23.02.2022 року в розмірі 93,24 грн.. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 18.12.2023 року відкрито провадження по справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження. У судове засідання представник позивача не з`явився, в позовній заяві просив розглядати справу за його відсутності на підставі наявних в матеріалах справи доказів, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини неявки суд не повідомила, відзиву на позов, заяви про розгляд справи у її відсутність суду не надала. Відповідно до положень ч.4\~ст. 223 ЦПК України\~суд розглядає справу у відсутності відповідача, постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини. З матеріалів справи судом встановлено, що 07.06.2019 року [PERSON] було підписано Заяву-Договір № 0033153 про надання банківської послуги (платіжна картка Простір), що є договором про приєднання до Публічної пропозиції Акціонерного товариства "РВС Банк" на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб. Таким чином, між АТ "РВС Банк" та [PERSON] 07.06.2019 року було укладено кредитний договір № 0033153. У відповідності до умов кредитного договору № 0033153 від 07.06.2019 року [PERSON] отримала строковий кредит шляхом перерахування на картковий рахунок грошових коштів в розмірі 15384, 62 грн. на строк 24 місяці, зі сплатою 18% річних за користування кредитом, разовою комісією при видачі кредиту у розмірі 2,5% від суми наданого кредиту, щомісячною комісією за супроводження кредиту у розмірі 3% від суми наданого кредиту. Згідно умов договору [PERSON] зобов`язалася щомісяця та у визначені строки здійснювати погашення частини суми заборгованості, проценти за користування кредитом. Відповідно до розрахунку суми заборгованості, доданого до позовної заяви, станом на 10.11.2023 року за кредитним договором № 0033153 від 07.06.2019 року [PERSON] має заборгованість в розмірі 19558,08 грн., а саме: 10284,65 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 2663,65 грн. - заборгованість за процентами; 6609,78 грн. - заборгованість за комісією. З копії договору №28/12/2021-1 від 28.12.2021 року про відступлення права вимоги встановлено, що АТ "РВС Банк" відступило на користь ТОВ "Фінансова компанія "Паріс" право вимоги за кредитним договором № 0033153 від 07.06.2019 року. В зв`язку з прострочення зобов`язання ТОВ "Фінансова компанія "Паріс" нараховано інфляційні втрати за період з 28.12.2021 року по 23.02.2022 року в розмірі 571, 25 грн., та 3 % річних за користування грошовими коштами за період з 28.12.2021 року по 23.02.2022 року в розмірі 93,24 грн.. Наявність заборгованості за кредитним договором зумовила звернення ТОВ "Фінансова компанія "Паріс" до суду за захистом своїх прав, спірні правовідносини регулюються\~Цивільним кодексом України\~(далі -\~ЦК України). Статтею 634\~ЦК України передбачена можливість укладення договору приєднання, тобто договору, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 1, 2ст.\~207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно ст.\~526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Приписами ч. 1ст.\~530\~ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 1054\~ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1ст.\~1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, якщо при цьому були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 2\~ст. 1050 ЦК України\~якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до частини першої\~статті 512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514\~цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що між АТ "РВС Банк" та [PERSON] 07.06.2019 року укладено кредитний договір № 0033153, АТ "РВС Банк" умови кредитного договору виконав належним чином, надавши відповідачеві кредит, шляхом перерахування на картковий рахунок грошових коштів в розмірі 15384,62 грн.. Однак, відповідач [PERSON] належним чином свої зобов`язання не виконувала, у визначені договором строки погашення заборгованості за кредитним договором не здійснила, внаслідок чого у відповідача перед позивачем станом на 10.11.2023 року утворилась заборгованість у розмірі 19558,08 грн., а саме: 10284,65 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 2663,65 грн. - заборгованість за процентами; 6609,78 грн. - заборгованість за комісією, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. У відповідності до ч. 2\~ст. 625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми. У зв`язку із простроченням відповідачем сплати виконання грошового зобов`язання, позивачем нараховано інфляційні втрати за період з 28.12.2021 року по 23.02.2022 року в розмірі 571, 25 грн., та 3 % річних за користування грошовими коштами за період з 28.12.2021 року по 23.02.2022 року в розмірі 93,24 грн.. Приймаючи до уваги, що відповідач належним чином взяті на себе зобов`язання не виконала, прострочила виконання грошового зобов`язання, тому з відповідача на користь ТОВ "Фінансова компанія "Паріс" підлягають стягненню інфляційні втрати та 3% річних передбачені ч. 2\~ст. 625 ЦК України. Враховуючи, що [PERSON] взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "Фінансова компанія "Паріс" заборгованості за кредитним договором у розмірі 20222, 57 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Питання щодо розподілу витрат по сплаті судового збору суд вирішує на підставі\~статті 141 ЦПК України.

Outcome: approved