Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-18 00:00:00

13.12.2023 до Балаклійського районного суду Харківської області надійшла позовна заява [PERSON] до ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Петренко Д.О., у якій позивач просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 219469, вчинений 23.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. В обґрунтування заявлених вимог, зазначає, що у жовтні 2023 року нею виявлено постанову про відкриття виконавчого провадження № 67371949 від 04.11.2021 Приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Петренка Д.О., який відкрив вказане провадження за наслідками розгляду заяви про примусове виконання Виконавчого напису № 219469, виданого 23.06.2021 Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.. про стягнення з неї на користь ТОВ «Брайт Інвестмент». Як їй стало відомо вказаний виконавчий напис стосується стягнення боргу з неї на користь відповідача заборгованості в сумі 26217,53 грн., але правовідносин з ним вона ніколи не мала, договір про відступлення прав вимоги за кредитним договором також не надано. Вважає, що оспорюваний виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню, скільки був виданий з порушенням вимог Закону «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі вчинених написів нотаріусів. \~ \~ \~ \~Ухвалою судді від 18.12.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. У позовні заяві [PERSON] просила витребувати у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. копії матеріалів нотаріальної справи, тому судом направлено запит до Управління нотаріату Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо надання відомостей чи передавав приватний нотаріус Остапенко Є.М. документи нотаріального діловодства та архіви на зберігання до Київського обласного державного нотаріального архіву. 07.02.2024 до суду надійшла відповідь у якій вказано, що Наказом Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 31 грудня 2021 року N 1920/6 «Про припинення нотаріальної діяльності приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М.», відповідно до пункту 2 статті 30 та статті 30-1 Закону України «Про нотаріат», Порядку виготовлення та знищення печатки приватного нотаріуса, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 24 грудня 2012 року № 1924/5, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 26 грудня 2012 року за № 2184/22496, на підставі наказу Міністерства юстиції України від 30 грудня 2021 року № 4722/5 «Про анулювання свідоцтва про право на заняття нотаріальною діяльністю, виданого на ім`я [PERSON] » припинено нотаріальну діяльність приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича з 31 грудня 2021 року. Центральним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м. Київ) направлено листи до Головного управління Національної поліції у місті Києві про залучення правоохоронних органів для вжиття всіх можливих заходів щодо встановлення місцезнаходження архіву приватних нотаріусів, що є власністю держави та не були передані на відповідне зберігання до Київського державного нотаріального архіву. Документи нотаріального діловодства та архів приватного нотаріуса Остапенка Є. М. станом на сьогодні до Київського державного нотаріального архіву не передані. Передача документів нотаріального діловодства та архіву приватного нотаріуса Остапенка Є. М. до Київського державного нотаріального архіву перебуває на контролі Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) (а.с. 40а). Позивач в судове засідання не з`явилася, у позові просила розгляд справи проводити за її відсутності. Відповідач ТОВ «Брайт Інвестмент», у судове засідання не з`явився, відзив на позов не надав, повідомлявся належним чином. Треті особи - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Петренко Д.О., у судове засідання не з`явилися , пояснень на позов не надали. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. За правилами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 23.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. був вчинений виконавчий напис, який зареєстрований в реєстрі за № 219469. 04.11.2021 на підставі вказаного вище виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Петренко Д.О. відкрито виконавче провадження № 67371949 (а.с. 12-13). Згідно вказаної постанови приватного виконавця на підставі виконавчого напису № 219469 виданого 23.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. з [PERSON] на користь ТОВ «Брайт Інветсмент» стягується заборгованість у розмірі 26217,53 грн. Як зазначила позивач, з ТОВ «Брайт Інветсмент» ніякий договір вона не укладала. Для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість (ст. 87 Закону України «Про нотаріат»). Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Статтею 90 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що стягнення за виконавчим написом провадиться в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження». Відповідно ч. 1 ст. 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року (п. 3.1 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5). Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172 (п. 3.2 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5). Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Як передбачено п. 2.1 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Судом встановлено, що підставою для вчинення виконавчого напису є заборгованість [PERSON] перед ТОВ «Брайт Інвестмент». Як зазначила позивач, з ТОВ «Брайт Інветсмент» ніякий договір вона не укладала. Постанова Кабінету Міністрів України за № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» відповідно до Постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року в справі № 826/20084/14 визнана судом незаконною та нечинною. Так, Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 22.02.2017, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі № 826/20084/14, визнав незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема в частині пункту 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Згідно з пунктом 10.2. постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20.05.2013 «Про судове рішення в адміністративній справі», визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта. Київський апеляційний адміністративний суд, взявши до уваги зазначений пункт 10.2. постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20.05.2013 «Про судове рішення в адміністративній справі», дійшов висновку про необхідність визнання нечинною Постанови Кабінету міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, з моменту її прийняття. З огляду на викладене до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172 в редакції від 29.11.2001, тобто в редакції, яка діяла до моменту доповнення Переліку п. 2 Розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Аналогічного висновку дійшов Верховний суд у своїй Постанові по справі 910/13233/17 від 29 січня 2019 року. Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Також, пп. б п. 2 Переліку передбачено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, зокрема, подаються засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Станом на час розгляду справи Розділ "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин" виключено на підставі Постанови КМ № 480 від 19.04.2022. Таким чином, у нотаріуса були відсутні повноваження на вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, який не був нотаріально посвідчений та не відносився до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. З наведеного вбачається, що відповідачем, всупереч вимог закону не було надано документів, які б підтверджували право його вимоги до позивача за кредитним договором, а нотаріус помилково, всупереч вимог закону, не перевірив зміст договорів на які відповідач посилався як на підставу виникнення у нього права вимоги до позивача за кредитним договором, та стягнув спірну заборгованість. Враховуючи викладене, даючи юридичну оцінку наданим по справі доказам, враховуючи те, що заборгованість боржника не є безспірною, що свідчить про вчинення виконавчого напису 23.06.2021 з порушенням вимог ст. 88 ЗУ «Про нотаріат», тому суд приходить до висновку, що виконавчий напис нотаріуса є таким , що не підлягає виконанню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, понесені останнім, пропорційно задоволеним вимогам. На підставі викладеного,

Outcome: approved