Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-14 00:00:00

Заступник керівника Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області, який діє в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах - Запорізької міської ради, звернувся до суду із заявою про визнання спадщини відумерлою, в обґрунтування якої зазначив наступне. Вознесенівської окружною прокуратурою м. Запоріжжя Запорізької області під час здійснення повноважень, передбачених ст. 131-1 Конституції України, встановлено підстави для вжиття заходів представництва інтересів держави в особі територіальної громади міста Запоріжжя щодо визнання спадщини відумерлою. Так, за результатами вивчення зібраної прокурором інформації встановлено, що квартира [ADDRESS] за життя належала [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Відповідно до інформаційних довідок, наданих Четвертою запорізькою державною нотаріальною конторою після смерті [PERSON] , [INFO] , спадкові справи не заводилися, заповіти (спадкові договори) від імені [PERSON] не посвідчувалися. За інформацією, наданою департаментом реєстраційних послуг Запорізької міської ради, місце проживання [PERSON] , [INFO] , на момент смерті було зареєстроване за адресою: [ADDRESS] . Разом з ним зареєстровані особи відсутні. Запорізькою міською радою обов`язок подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою, передбачений ч. 1 ст. 1277 ЦК України, не виконано. Враховуючи те, що після смерті [PERSON] ніхто спадщину не прийняв, заявник просить суд визнати відумерлою спадщину, яка відкрилася після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , до складу якої входить квартира загальною площею 38,35 кв.м., житловою площею 20,3 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та передати у власність Запорізької міської територіальної громади в особі Запорізької міської ради. Ухвалою судді від 09.01.2024 прийнято до розгляду заяву та відкрито провадження в справі, призначене судове засідання. В судовому засіданні прокурор та представник Запорізької міської ради підтримали заяву та просили її задовольнити. Заслухавши пояснення прокурора та представника Запорізької міської ради, дослідивши матеріали справи, суд встанови наступні обставини. Відомості щодо права власності на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] , в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майна відсутні (а.с. 17). Відповідно до матеріалів інвентаризаційної справи на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] , спірна квартира на праві приватної власності належала [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 19.08.1998, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрованого на Товарній біржі «Українська» за № 19045 (а.с. 28-37). Відповідно до інформації відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Управління державної реєстрації Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 14.02.2023 виявлено актовий запис про державну реєстрацію смерті [PERSON] , [INFO] : актовий запис про смерть №271 від 11.04.2022 року складений Вознесенівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), дата смерті: [INFO] (а.с. 18-20). Відповідно до листа КУ «Запорізьке обласне бюро судово-медичної експертизи» Запорізької обласної ради від 06.04.2023 № 02.2-05/1471 на підставі постанови слідчого СВ відділу поліції № 1 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції Тівакової Я.А. комунальною установою проводилась експертиза трупа [PERSON] , [INFO] (висновок експерта №1842). Труп тривалий час рідними не затребуваний, смерть зареєстрована комунальною установою в Вознесенівському районному у місті Запоріжжі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (актовий запис №271 від 11.04.2022). Труп похований СКП «Запорізька ритуальна служба» 06.05.2022 (а.с. 38). Інформацією Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради від 08.06.2023 № 04-45/3/732 підтверджено, що за адресою: [ADDRESS] була зареєстрована наступна особа: [PERSON] , [INFO] , з 22.04.1999 по теперішній час (а.с. 21). Таким чином, на момент смерті [PERSON] , [INFO] , відповідно до договору купівлі-продажу від 19.08.1998, зареєстрованого на Товарній біржі «Українська» за №19045, був єдиним власником квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , що також підтверджується матеріалами інвентаризаційної справи на об`єкт нерухомого майна, розташованого за адресою: [ADDRESS] , копією договору купівлі-продажу від 19.08.1998, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрованим на Товарній біржі «Українська» за №19045, а також копією довідки про належність об`єкта нерухомого майна [PERSON] , що міститься у матеріалах матеріалами інвентаризаційної справи на об`єкт нерухомого майна, а також інформацією департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради № 01-19/01/2165 від 08.12.2023 (а.с. 28-37). Відповідно до інформації відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Управління державної реєстрації Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 14.02.2023 актові записи про шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, народження дітей відносно померлого [PERSON] , [INFO] не виявлено (а.с. 18). Відповідно до інформаційних довідок зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 71489837 від 15.02.2023 та № 74640179 від 07.11.2023, наданих Четвертою запорізькою державною нотаріальною конторою спадкова справа після смерті [PERSON] , який помер [INFO] не заводилася. Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 71654276 від 01.03.2023 заповіти (спадкові договори) від імені [PERSON] не посвідчувалися (а.с. 22-27). Таким чином, до теперішнього часу жодною особою (спадкоємцем) не подано заяву про прийняття спадщини, яка залишилася після смерті останнього. Вказані дані свідчать про відсутність спадкоємців після смерті [PERSON] , як за заповітом, так і за законом. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно з частиною першою статті 1221 ЦК України (в редакції, чинній на момент відкриття спадщини) місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. За змістом частин першої - третьої статті 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцезнаходженням нерухомого майна, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходженням основної частини рухомого майна зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцезнаходженням нерухомого майна, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходженням основної частини рухомого майна. Згідно зі статтею 338 ЦПК України суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді відповідно до закону. Аналіз зазначених норм матеріального та процесуального права дає підстави дійти висновку, що відумерлою є спадщина, визнана як така на підставі встановлення судом існування (чи не існування) кількох юридичних фактів: факт смерті спадкодавця, відсутність спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від спадщини, не прийняття спадкоємцями спадщину чи відмова від її прийняття, дотримання органом місцевого самоврядування відповідної процедури. У постанові від 18.05.2022 у справі № 643/6125/16 (провадження № 61-1384св21) Верховний Суд зауважив, що особливістю розгляду справи про визнання спадщинги відумерлою, яка розглядається в окремому провадженні, як й інших справ окремого провадження, зокрема, є: заявлені вимоги у порядку окремого провадження повинні бути безспірними (відсутній спір про право); справи окремого провадження порушуються за заявою і розглядаються за участю заявника, заінтересованих осіб (відсутність спору про право зумовлює відсутність сторін з протилежними інтересами, відсутність позову); немає інститутів і категорій, властивих позовному провадженню (пред`явлення зустрічного позову, заміна сторін, співучасть, мирова угода, треті особи, звернення до третейського суду тощо); справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених ЦПК України, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Заявник у справі про визнання спадщини відумерлою - особа, в інтересах якої в суді порушується справа про підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваного права на спадщину, необхідних для реалізації нею майнових прав, без судового підтвердження яких вона позбавлена можливості здійснити ці права. Отже, набуття права власності на відумерлу спадщину територіальною громадою можна розглядати як правовий засіб, що слугує досягненню визначеності у відносинах власності на засадах справедливості. Судом встановлено, що спадщину, до складу якої входить квартира [ADDRESS] , ніхто не прийняв, а час, що сплив з моменту відкриття спадщини, перевищує один рік. Статтею 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. Згідно з частиною першою статті 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 15.10.2019 у справі № 903/129/18 зазначено, що сам факт не звернення до суду місцевої ради з позовом, який би відповідав вимогам процесуального законодавства та відповідно мав змогу захистити інтереси жителів територіальної громади, свідчить про те, що указаний орган місцевого самоврядування неналежно виконує свої повноваження, у зв`язку із чим у прокурора виникають обґрунтовані підстави для захисту інтересів значної кількості громадян - членів територіальної громади та звернення до суду з таким позовом, що відповідає нормам національного законодавства та практиці Європейського суду з прав людини (п. 6.43). З огляду на встановлені обставини, суд доходить висновку про обґрунтованість заяви заступника керівника Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області, у зв`язку з чим така заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved