Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-13 00:00:00

Заявник звернувся до Андрушівського районного суду Житомирської області з заявою про усиновлення неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування вказаної заяви заявник зазначив, що перебуває в зареєстрованому 02 грудня 2022 року шлюбі з [PERSON] . На час реєстрації вказаного шлюбу заінтересована особа, [PERSON] , мала неповнолітнього сина від попереднього шлюбу [PERSON] , [INFO] . Заявник разом з дружиною та дитиною проживають по [ADDRESS] , де створені належні умови для проживання неповнолітнього [PERSON] .. [PERSON] є дієздатним, різниця у віці між ним та неповнолітньою дитиною становить 28 років. Крім того заявник зазначив, що не знятої чи непогашеної судимості не має, має задовільний стан здоров`я, інвалідності, психічних розладів, інфекційних захворювань не має, не був усиновлювачем та не позбавлявся батьківських прав. Мати та батько дитини надали нотаріально посвідчену згоду на усиновлення. Заявник займається вихованням і матеріальним забезпеченням неповнолітнього [PERSON] . З метою подальшого забезпечення найвищих інтересів дитини, створення стабільних та гармонійних умов життя, заявник бажає усиновити [PERSON] , [INFO] . З урахуванням викладеного [PERSON] просить суд визнати його усиновлювачем [PERSON] , [INFO] , і внести відповідні зміни в актові запис про його народження. Заявник у судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність в якій зазначив, що повністю підтримує заявлені вимоги про усиновлення та просить їх задовольнити. Заінтересовані особи подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, в яких зазначили, що не заперечують проти задоволення заяви про усиновлення. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви про усиновлення виходячи з наступного: Судом встановлено, що [PERSON] з 02 грудня 2022 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 11). З копії свідоцтва про народження вбачається, що на час реєстрації вказаного шлюбу заінтересована особа, [PERSON] , мала неповнолітнього сина від попереднього шлюбу [PERSON] , [INFO] (а.с. 12). Відповідно до акту обстеження умов проживання заявник разом з дружиною та дитиною проживають по [ADDRESS] , де створені належні умови для проживання неповнолітнього [PERSON] (а.с. 16). [PERSON] є дієздатним, різниця у віці між ним та неповнолітньою дитиною становить 28 років. Крім того заявник що не знятої чи непогашеної судимості не має, має задовільний стан здоров`я, інвалідності, психічних розладів, інфекційних захворювань не має, не був усиновлювачем та не позбавлявся батьківських прав (а.с. 7,9,10,12). Мати та батько дитини надали нотаріально посвідчену згоду на усиновлення (а.с. 14,15). Заявник займається вихованням і матеріальним забезпеченням неповнолітнього [PERSON] , має постійний дохід та позитивно характеризується за місцем роботи (а.с. 18, 19-20). З висновку Андрушівської міської ради Житомирської області від 06 грудня 2023 року № 05-19/3263 вбачається, що орган опіки та піклування вважає доцільним усиновлення заявником неповнолітнього [PERSON] , [INFO] (а.с. 7). Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про усиновлення.(п. 4 ч. 2 ст. 293 ЦПК України). Відповідно до статті 207 СК України усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 цього Кодексу. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Згідно з частиною першою статті 208 СК України усиновленою може бути дитина. Відповідно до статті 211 СК України усиновлювачем дитини може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини. Усиновлювачем може бути особа, що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менш як на п`ятнадцять років. Відповідно до статті 224 СК України суд, постановляючи рішення про усиновлення дитини, враховує обставини, що мають істотне значення, зокрема: стан здоров`я та матеріальне становище особи, яка бажає усиновити дитину, її сімейний стан та умови проживання, ставлення до виховання дитини; мотиви, на підставі яких особа бажає усиновити дитину; мотиви того, чому другий із подружжя не бажає бути усиновлювачем, якщо лише один із подружжя подав заяву про усиновлення; взаємовідповідність особи, яка бажає усиновити дитину, та дитини, а також те, як довго ця особа опікується вже дитиною; особу дитини та стан її здоров`я; ставлення дитини до особи, яка бажає її усиновити. Частиною другої вищевказаної статті передбачено, що при дотриманні всіх умов, встановлених цим Кодексом, здатності особи, яка бажає усиновити дитину, забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини суд постановляє рішення, яким оголошує цю особу усиновлювачем дитини. Таким чином, з урахуванням вимог статті 224 СК України, судом дотримано всіх умов, встановлених Сімейним кодексом України, а також встановлено, що заявники дійсно мають бажання та можливість забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини. При цьому інтереси заявників відповідають інтересам неповнолітньої дитини. Відповідно до статті 225 СК України усиновлення вважається здійсненим у день набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Згідно з частиною першою та частиною третьою статті 229 СК України особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації народжень матір`ю, батьком дитини або повнолітньої особи. Суд задовольняє таку заяву усиновлювача у рішенні про усиновлення, якщо це відповідає інтересам дитини. Відповідно до частини другої та частини четвертої статті 231 СК України якщо усиновлювач записується батьком дитини, відповідно змінюється по батькові дитини. Про зміни, передбачені у цій статті, суд зазначає у рішенні про усиновлення. Відповідно до статті 233 СК України на підставі рішення суду про усиновлення в актовий запис про народження дитини або повнолітньої особи, складений органами державної реєстрації актів цивільного стану України, орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни і видає нове Свідоцтво про народження з урахуванням цих змін. Свідоцтво про народження, що було видане раніше, анулюється. Згідно зі статтею 8 Європейської конвенції про усиновлення дітей (ETS N58), прийнятої 24 квітня 1967 року в Страсбурзі, і яка, відповідно до статті 9 Конституції України, є складовою частиною національного законодавства України, компетентний орган приймає рішення про усиновлення лише тоді, коли впевниться, що воно здійснюється в інтересах дитини. Кожного разу компетентний орган звертає особливу увагу на те, щоб це усиновлення забезпечило дитині стабільні та гармонійні домашні умови. Відповідно до частини другої та частини третьої статті 314 ЦПК України у разі задоволення заяви суд зазначає у резолютивній частині рішення про усиновлення дитини або повнолітньої особи заявником (заявниками). За клопотанням заявника (заявників) суд вирішує питання про зміну імені, прізвища та по батькові, дати і місця народження усиновленої дитини, про зміну імені, прізвища, по батькові усиновленої повнолітньої особи, про запис усиновлювачів батьками. Ураховуючи викладене, а також беручи до уваги те, що усиновлення [PERSON] , [INFO] , який проживає разом із заявником однією сім`єю, відповідає найвищим інтересам неповнолітньої дитини, [PERSON] здатний забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини, вважає хлопчика своїм сином, піклуються та любить, бажає, щоб дитина росла у повноцінній родині, будь-якої корисливої або іншої зацікавленості в усиновленні з боку заявника немає, його намір відповідає вимогам законодавства та моральним засадам суспільства, заявник має задовільний стан здоров`я та стійке бажання виховувати та утримувати дитину, усиновлення провадиться у найвищих інтересах [PERSON] - суд задовольняє заву. Для забезпечення таємниці усиновлення суд, відповідно до вимог ч.1 ст.228 СК України, роз`яснює, що особи, яким у зв`язку з виконанням службових обов`язків доступна інформація щодо усиновлення (перебування осіб, які бажають усиновити дитину, на обліку, пошук ними дитини для усиновлення, подання заяви про усиновлення, розгляд справи про усиновлення, здійснення нагляду за дотриманням прав усиновленої дитини тощо), а також інші особи, яким став відомий факт усиновлення, зобов`язані не розголошувати її, зокрема і тоді, коли усиновлення для самої дитини не є таємним. Згідно з частиною четвертою статті 314 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про усиновлення, відносяться на рахунок заявників.

Outcome: approved