Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-19 00:00:00

19.12.2023 [PERSON] звернулася до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з вище зазначеним позовом про стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із дати подання позову до суду та до досягнення дитиною повноліття. Позов обґрунтовано тим, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільну дитину, наразі разом не проживають, син знаходиться на утриманні позивача. Ухвалою судді від 02.01.2024 було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.17). В призначене судове засідання позивач не з`явилася, подала заяву з проханням розглянути справу без її участі, позов підтримує. Відповідач у судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував, пояснив, що згоден, щоб з нього стягувалися аліменти у визначеному позивачем розмірі. Він підтверджує, що з 19.12.2023 позивач забрала сина та переїхала до своєї матері, після чого він почав перераховувати кошти в рахунок сплати аліментів, докази сплати коштів надає суду, а також надасть у виконавчу службу. Він військовослужбовець, інших дітей, непрацездатних осіб на своєму утриманні не має. Просить врахувати, що як учасник бойових дій звільнений від сплати судового збору. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові докази, суд дійшов наступних висновків. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12 вересня 2020 року, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб Серія [NUMBER] від 12.09.2020 (а.с.12). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] (а.с.13). Як стверджує позивач, що відповідачем не оспорюється, неповнолітній син проживає разом позивачем та знаходиться на її утриманні.. Згідно з вимогами ст.141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст.ст.180 Сімейного кодексу України батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.1 ст.181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Як передбачено ч.2 та 3 вказаної статті за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. За змістом ч.2 вказаної статті, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що відповідно до вище ведених вимог чинного законодавства позивач має право на отримання аліментів від відповідача на утримання неповнолітнього сина. Відповідач є особою працездатного віку, згідно з його поясненнями в суді, а також наданими суду платіжними інструкціями АТ КБ «Приватбанк» про перерахування на рахунок позивача [PERSON] коштів на утримання сина в сумі 3000грн. 24.12.2023, 3000 грн. 02.01.2024, 3000 грн. 16.01.2024, 4500грн. 01.02.2024, може сплачувати аліменти у визначеному позивачем розмірі - частка його заробітку (доходу), з урахуванням мінімального рекомендованого розміру. Відповідно до ст.191 Сімейного кодексу України підтягають стягненню з дати звернення позивача до суду та до досягнення сином сторін повноліття. Сплачені відповідачем в рахунок аліментів кошти за період з 19.12.2023 на дату ухвалення судового рішення підлягають зарахуванню в рахунок аліментних платежів. Судові витрати по даній справі складає судовий збір в сумі 1073 гривні 60 копійок, від сплати якого позивач звільнена при зверненні з позовом до суду. Відповідач як учасник бойових дій, також має пільги по сплаті судового збору. Відповідно до вимог пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК України суд зобов`язаний допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved