Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-27 00:00:00

I. Виклад позицій позивача та відповідача. 06.02.2024 [PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Залокоцька В.Д. звернувся до Шаргородського районного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про визнання причин пропуску строку для прийняття спадщини поважними та визначення додаткового строку для прийняття спадщини. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що [INFO] в с. Політанки Шаргородського району Вінницької області померла [PERSON] , [INFO] . Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка площею 2,1727 га кадастровий номер 0525386400:02:003:0019 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Шаргородської міської ради (бувшої Політанківської сільської ради) Жмеринського району Вінницької області. Після смерті [PERSON] він не подав у нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини через те, що не знав про існування заповіту на свою користь. Просить визнати строк для прийняття спадщини пропущеним ним з поважних причин та визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини три місяці. Представник позивача [PERSON] адвокат Залокоцька В.Д., у підготовчому засіданні позовні вимоги підтримала посилаючись на ті ж самі обставини, що і в позовній заяві. Не заперечувала щодо ухвалення рішення у підготовчому засіданні. Відповідач [PERSON] у підготовче засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі, не заперечує щодо задоволення позову (а.с.30). ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. 20.02.2024 від відповідача [PERSON] до суду поступила заява про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги визнає у повному обсязі, не заперечує щодо їх задоволення (а.с.30). Інших заяв та клопотань від учасників судового процесу до суду не надходило. ІІІ. Процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 08.02.2024 позовну заяву [PERSON] в інтересах якого діє адвокат Залокоцька В.Д. до [PERSON] про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Цією ж ухвалою прийнято рішення про розгляд справи у порядку загального позовного провадження і відкрито підготовче провадження. Підготовче засідання призначено на 09 годину 28 лютого 2024 року, з викликом сторін (а.с. 22-23). Відповідачеві [PERSON] запропоновано надати в 15-денний строк з дня отримання даної ухвали відзив на позовну заяву (а.с.22-23). Відповідач [PERSON] відзив на позовну заяву не подала. 20.02.2024 від відповідача [PERSON] до суду надійшла заява про визнання позовних вимог (а.с.30). За змістом частини четвертої\~статті 200\~ЦПК України \~ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями\~ 206,\~ 207\~ цього Кодексу. Так, частиною четвертою\~статті 206\~ЦПК України \~передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Таким чином ЦПК України допускає ухвалення рішення в підготовчому засіданні в правовідносинах, що виникли між сторонами. Відповідач позов визнала, визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, отже у суду наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в підготовчому засіданні. Перешкод для здійснення розгляду справи у підготовчому засіданні та вирішення справи і ухвалення судового рішення за наявними матеріалами, судом не установлено. ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , яка постійно проживала та була зареєстрована по [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Шаргородським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) 18.11.2020 (а.с. 15) та довідкою виконавчого комітету Шаргородської міської ради Жмеринського району Вінницької області №307 від 13.12.2021 (а.с.7). 23 вересня 2019 року [PERSON] склала заповіт, згідно з яким належну їй на праві власності земельну ділянку площею 2,1727 га кадастровий номер 0525386400:002:003:0019\~для ведення\~товарного сільськогосподарського\~виробництва,\~розташовану на\~території \~Політанківської сільської\~ради Шаргородського\~району Вінницької\~області заповіла [PERSON] (а.с.8). Заповіт посвідчено секретарем виконкому Політанківської сільської ради Шаргородського району Вінницької області Мазур Л.Л. та зареєстровано в реєстрі за №13 (а.с.8). На час відкриття спадщини заповіт не змінено і не скасовано (а.с.37). При зверненні в нотаріальну контору з заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину [PERSON] відмовлено у видачі правовстановлюючого документа через пропуск строків для прийняття спадщини, встановлених ст.1270 ЦК України, що підтверджується постановою державного нотаріуса Шаргородської державної нотаріальної контори Вінницької області Хлапоніна О.О. № 17/02-31 від 15.01.2024 (а.с.14). Перешкод для пред`явлення позову про продовження строку для прийняття спадщини судом не встановлено. V. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування. Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути\~ протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (ч.1 ст.15 ЦК України). Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст.1216 ЦК України). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). Відповідно до вимог ч.1 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (ч.1 ст.1222 ЦК України). Згідно\~статті 1223 ЦК України\~право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У\~статті 1233 ЦК України\~зазначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч.1 ст. 1268 ЦК України). Частиною першою статті 1269 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. За приписами ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (ч.1 ст.1272 ЦК України). Відповідно до частини третьої\~статті 1272 ЦК України\~за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272\~ЦК України\~про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. При розгляді справ про спадкування суди мають встановлювати: - місце\~\~і час відкриття спадщини; - наявність чи відсутність заповіту спадкодавця; - коло спадкоємців, які мають право на спадщину за заповітом чи за законом у порядку черговості; - коло спадкоємців, які у передбачений законом спосіб прийняли спадщину. Обставини, які входять до предмета доказування у зазначеній категорії справ, можна встановити лише при дослідженні документів, наявних у спадковій справі. Належними доказами щодо фактів, які необхідно встановити для вирішення спору про право спадкування, є копії документів відповідної спадкової справи, зокрема, поданих заяв про прийняття спадщини, виданих свідоцтв про право на спадщину, довідок житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця, тощо. Аналогічна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду України від 26 вересня 2012 року у справі № 6-85цс12, від 04 листопада\~2015 року у справі № 6-1486цс15, від 14.09.2016 року у справі №6-1215цс16 та від 23 серпня 2017 року у справі № 6-1320цс17. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. У постанові від 26.06.2019 в справі № 565/1145/17 Верховний суд вказав, що вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Таким чином, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. [PERSON] , як спадкоємець майна померлої [PERSON] за заповітом,своєчасно не прийняв спадщину через те,що\~не знав\~про існування\~заповіту на\~свою користь, що у даному випадку є поважною причиною і підставою для застосування до спірних правовідносин положень ч.3 ст.1272 ЦК України. VІ.\~Висновки суду [PERSON] після смерті [INFO] [PERSON] , не подав у нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини, через те, що не знав про існування заповіту на свою користь. За таких\~обставин,\~враховуючи обставини\~справи,\~суд вбачає\~підстави для\~визнання строку\~для прийняття\~спадщини після\~смерті [INFO] \~ [PERSON] \~пропущеним [PERSON] з поважних причин та визначення йому додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини в три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили. На підставі викладеного,

Outcome: approved