Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-13 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та встановлення способу участі батька у вихованні дитини, посилаючись на те, що перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою з 21 липня 2012 року по 09 листопада 2015 року. Від даного шлюбу мають сина - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 12 листопада 2015 року з нього стягнуто аліменти на користь відповідачки на утримання сина у розмірі частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 27.10.2015 року і до досягнення дитиною повноліття, а також стягнуто на користь відповідачки частину всіх видів заробітку, починаючи з 27.10.2015 року і до досягнення дитиною трирічного віку. Зазначає, що аліменти сплачує вчасно та постійно піклується про свого сина, однак з 2018 року відповідач перешкоджає йому в побаченнях з сином, не дає можливості відвідувати свою дитину, спілкуватися та проводити час разом. В серпні 2019 року він звернувся із заявою до Служби у справах дітей Черкаської міської ради, в якій повідомив, що колишня дружина чинить перешкоди в побаченнях з сином, ігнорує телефонні дзвінки, не дає відповіді на питання про можливу дату та час зустрічі з дитиною. Також, у вказаній заяві, позивач просив встановити йому порядок участі у вихованні сина, а саме кожні вихідні з 17 год. 00 хв. п`ятниці до 17 год. 00 хв. неділі, під час перебування позивача у м. Черкаси, без присутності матері дитини. 22 серпня 2019 року спеціалістами служби у справах дітей Черкаської міської ради на підставі заяви [PERSON] з метою встановлення батькові порядку участі у вихованні малолітнього [PERSON] , [INFO] , було проведено обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS] , за результатами якого складено акт № 351 обстеження умов проживання. Відповідно до вказаного вище акту в квартирі [ADDRESS] створені належні умови для перебування малолітнього [PERSON] . Відповідно до довідки-характеристики, виданої виконкомом Софіївської сільської ради на [PERSON] , останній зареєстрований в с. Шелепухи, Черкаського району, Черкаської області, на час проживання характеризується з позитивної сторони, алкоголем та тютюном не зловживає, компрометуючими матеріалами сільська рада відносно [PERSON] не володіє. 11 вересня 2019 року служба у справах дітей Черкаської міської ради надала відповідь № 2998/30-02-48, що службою було встановлено, що мати дитини [PERSON] та малолітній [PERSON] проживають у м. Києві, тому для вирішення питання про встановлення батькові способу участі у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином, заявник повинен звернутися до служби у справах дітей за місцем проживання дитини. Управлінням з питань державної реєстрації ЧМР надано відповідь від 26.11.2021 № 26869-01-10 на адвокатський запит, згідно якої [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 16.08.2013 року по теперішній час та [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 15.11.2000 року по теперішній час. Таким чином, станом на 11 вересня 2019 року, відповідач та син позивача і відповідача були зареєстровані за вказаною вище адресою, а тому не відомо з яких підстав Служба у справах дітей ЧМР встановила їх місце проживання у м. Києві. Разом з тим, відповідач повідомила працівникам Служби у справах дітей неправдиву інформацію про своє місце проживання та місце проживання сина з тією метою, щоб і надалі чинити перешкоди позивачу в можливості реалізації своїх батьківських обов`язків, при цьому працівники служби надану відповідачем інформацію не перевірили та безпідставно не вирішили по суті заяву позивача від 15.08.2019 про визначення порядку участі батька у вихованні сина. Зазначає, що між сторонами в даній справі склалися стосунки, які позбавляють можливості позивача спілкуватися з сином, разом з тим, з урахуванням чоловічої статі дитини, його віку, особливості розвитку хлопчиків в такому віці, є доцільним встановити порядок та спосіб участі батька у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином [PERSON] , оскільки це буде відповідати інтересам дитини, сприятиме її гармонійному розвитку та вихованню. У зв`язку з цим, просить встановити спосіб участі [PERSON] у вихованні сина - [PERSON] , [INFO] , а саме: 1, 3 вихідні дні місяця: з 17 год. 00 хв. п`ятниці до 17 год. 00 хв. неділі, без присутності матері дитини; осінні та весняні канікули - по 3 дні без присутності матері дитини з можливістю відвідування, навчальних, розважальних та розвиваючих закладів та місць дитячого дозвілля і відпочинку; зимові канікули - 5 днів без присутності матері дитини з можливістю відвідування навчальних, розважальних та розвиваючих закладів та місць дитячого дозвілля і відпочинку, подорожей по території України; літні канікули - 3 тижні без присутності матері дитини з можливістю відвідування навчальних, розважальних та розвиваючих закладів та місць дитячого дозвілля і відпочинку, а також з можливістю подорожей та відпочинку на території України та закордоном. Ухвалою від 03 лютого 2022 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено по справі підготовче судове засідання. 14 березня 2022 року до суду подано заяву [PERSON] про залучення її до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору. 24 березня 2022 року відповідач [PERSON] , не погоджуючись з даним позовом, звернулася до суду з зустрічною позовною заявою до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. В обгрнутування зустрічного позову зазначила, що, дійсно, перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , та мають спільного сина [PERSON] , [INFO] . Вказує, що дитина постійно проживає разом з нею. При цьому батько дитиною не цікавиться, нехтує своїми обов`язками щодо її виховання та ухиляється від виконання своїх обов`язків відносно сина, уникає особистих зустрічей та спілкування по телефону, не організовує його дозвілля, не піклується про його здоров`я та розвиток, що є підставою для позбавлення його батьківських прав відносно свого сина. Також вказує, що по причині усунення батька від виховання свого сина усі аспекти виховання дитини перебрала його баба - [PERSON] , разом з нею забезпечує виховання дитини. Ухвалою суду від 18 травня 2022 року зобов`язано Орган опіки та піклування м. Черкаси підготувати та надати до суду Висновок щодо способу участі батька [PERSON] у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином [PERSON] , [INFO] . 30 травня 2022 року позивачем подано заперечення на прийняття зустрічної позовної заяви. 05 серпня 2022 року Органом опіки та піклування м. Черкаси направлено лист щодо неможливості виконання ухвали суду від 18 травня 2022 року. Ухвалою від 05 липня 2023 року залучено до участі в справі в якості третьої особи [PERSON] . Ухвалою 17 жовтня 2023 року прийнято зустрічну позовну [PERSON] , вимоги за зустрічним позовом об`єднано в одне провадження з первісним позовом. Ухвалою суду від 17 жовтня 2023 року зобов`язано Службу у справах дітей Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Бучанського райони Київської області підготувати та надати до судового засідання, Висновок щодо способу участі батька [PERSON] у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином [PERSON] , [INFO] , та Висновок щодо доцільності з точки зору відповідності інтересам дитини - [PERSON] , [INFO] , позбавлення батьківських прав його батька [PERSON] . 22 листопада 2023 року [PERSON] подано відзив на зустрічний позов. 29 грудня 2023 року на виконання ухвали суду від 17 жовтня 2023 року до суду надійшли висновки Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області. Ухвалою від 15 січня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивача по первісному позову [PERSON] адвокат Кучер Ю.В. первісний позов підтримала та просила його задовольнити, вимоги за зустрічним позовом не визнала та просила у його задоволенні відмовити. Відповідач по первісному позову [PERSON] до судового засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, первісні позовні вимоги не визнала та просила у їх задоволенні відмовити, зустрічний позов підтримала та просила його задовольнити. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення первісного позову заперечувала, зустрічний позов підтримала та просила його задовольнити. Представник третьої особи Служби у справах дітей Черкаської міської ради в судовому засіданні первісний позов підтримала та просила його задовольнити, проти задоволення зустрічного позову заперечувала. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами сімейного законодавства. В судовому засіданні встановлено, що з 21 липня 2012 року по 09 листопада 2015 року сторони [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу мають сина - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 12 листопада 2015 року з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання сина у розмірі частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 27.10.2015 року і до досягнення дитиною повноліття, а також стягнуто на користь відповідачки частину всіх видів заробітку, починаючи з 27.10.2015 року і до досягнення дитиною трирічного віку. [PERSON] у своєму позові зазначає, що аліменти сплачує вчасно та постійно піклується про свого сина, однак з 2018 року відповідач перешкоджає йому в побаченнях з сином, не дає можливості відвідувати свою дитину, спілкуватися та проводити час разом. В серпні 2019 року він звернувся із заявою до Служби у справах дітей Черкаської міської ради, в якій повідомив, що колишня дружина чинить перешкоди в побаченнях з сином, ігнорує телефонні дзвінки, не дає відповіді на питання про можливу дату та час зустрічі з дитиною. Також, у вказаній заяві, позивач просив встановити йому порядок участі у вихованні сина, а саме кожні вихідні з 17 год. 00 хв. п`ятниці до 17 год. 00 хв. неділі, під час перебування позивача у м. Черкаси, без присутності матері дитини. 22 серпня 2019 року спеціалістами служби у справах дітей Черкаської міської ради на підставі заяви [PERSON] з метою встановлення батькові порядку участі у вихованні малолітнього [PERSON] , [INFO] , було проведено обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS] , за результатами якого складено акт № 351 обстеження умов проживання. Відповідно до вказаного вище акту в квартирі [ADDRESS] створені належні умови для перебування малолітнього [PERSON] . Відповідно до довідки-характеристики, виданої виконкомом Софіївської сільської ради на [PERSON] , останній зареєстрований в с. Шелепухи, Черкаського району, Черкаської області, на час проживання характеризується з позитивної сторони, алкоголем та тютюном не зловживає, компрометуючими матеріалами сільська рада відносно [PERSON] не володіє. 11 вересня 2019 року служба у справах дітей Черкаської міської ради надала відповідь № 2998/30-02-48, що службою було встановлено, що мати дитини [PERSON] та малолітній [PERSON] проживають у м. Києві, тому для вирішення питання про встановлення батькові способу участі у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином, заявник повинен звернутися до служби у справах дітей за місцем проживання дитини. Позивач також вказав, що між сторонами в даній справі склалися стосунки, які позбавляють можливості позивача спілкуватися з сином, разом з тим, з урахуванням чоловічої статі дитини, його віку, особливості розвитку хлопчиків в такому віці, є доцільним встановити порядок та спосіб участі батька у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином [PERSON] , оскільки це буде відповідати інтересам дитини, сприятиме її гармонійному розвитку та вихованню. Згідно позовних вимог просив встановити спосіб участі [PERSON] у вихованні сина - [PERSON] , [INFO] , а саме: 1, 3 вихідні дні місяця: з 17 год. 00 хв. п`ятниці до 17 год. 00 хв. неділі, без присутності матері дитини; осінні та весняні канікули - по 3 дні без присутності матері дитини з можливістю відвідування, навчальних, розважальних та розвиваючих закладів та місць дитячого дозвілля і відпочинку; зимові канікули - 5 днів без присутності матері дитини з можливістю відвідування навчальних, розважальних та розвиваючих закладів та місць дитячого дозвілля і відпочинку, подорожей по території України; літні канікули - 3 тижні без присутності матері дитини з можливістю відвідування навчальних, розважальних та розвиваючих закладів та місць дитячого дозвілля і відпочинку, а також з можливістю подорожей та відпочинку на території України та закордоном. [PERSON] не погоджуючись з позовними вимогами, звернулася до суду з зустрічною позовною заявою про позбавлення батьківських прав, вобгрнутування якого вказала, що, дійсно, перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , та мають спільного сина [PERSON] , [INFO] . Вказує, що дитина постійно проживає разом з нею. При цьому батько дитиною не цікавиться, нехтує своїми обов`язками щодо її виховання та ухиляється від виконання своїх обов`язків відносно сина, уникає особистих зустрічей та спілкування по телефону, не організовує його дозвілля, не піклується про його здоров`я та розвиток, що є підставою для позбавлення його батьківських прав відносно свого сина. Оцінивши надані сторонами пояснення докази, суд прийшов до наступного. Статтею 51 Конституції України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Стаття 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі - Конвенція про права дитини), ратифікованої Україною згідно з постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, зобов`язує держави-учасниці забезпечувати, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до частини першої, другої статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Відповідно до положень ст.15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини. Рішення органів опіки та піклування з цих питань можуть бути оскаржені до суду у порядку, встановленому законом. Згідно зі ст.141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого ч. 5 ст. 157 цього Кодексу. Відповідно до ст. 153 Сімейного кодексу України, мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Статтею 155 Сімейного кодексу України передбачено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно з положеннями статей 157, 159 Сімейного кодексу України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього кодексу. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема, якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Системний аналіз наведених норм матеріального права дає підстави вважати, що батько, який проживає окремо від дитини, також має право на особисте спілкування з дитиною, а мати не має права перешкоджати батькові спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 164 Сімейного кодексу України (далі - СК України) мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона/він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Тлумачення наведених положень статті 164 СК України свідчить, що ухилення від виконання обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58). ЄСПЛ також зауважив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (пункт 100 рішення ЄСПЛ від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України», заява № 10383/09, рішення ЄСПЛ від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України», заява № 2091/13). Рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання. Попри це в першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків. З висновку виконавчого комітету Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області від 12 грудня 2023 року про участь батька [PERSON] у вихованні малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , вбачається, що на даний час малолітня дитина [PERSON] проживає разом з матір`ю за адресою: [ADDRESS] . Батько дитини [PERSON] проживає окремо в [ADDRESS] . При спілкуванні з працівниками служби у справах дітей повідомив, що неодноразово намагався поспілкуватись з сином, однак [PERSON] заблокувала його телефон, також відмовлялась сказати адресу проживання спільного сина. Бажає встановити графік побачень з дитиною. Також, повідомив, що позов про встановлення графіку був поданий в грудні 2021 року. Наразі [PERSON] працює за межами України, однак часто приїздить до України. Повідомив, що не заперечує встановлення графіку шляхом спілкування в телефонному режимі та в канікулярний період визначений в позові. На розгляд комісії з питань захисту прав дитини при Борщагівській сільській раді 21.11.2023 року було винесено питання надання висновку до суду щодо встановлення графіку побачень батька з дитиною. На засідання з`явились [PERSON] , повідомила, що дитина вже не пам`ятає як виглядає батько і зустрічі мають приходити тільки за її присутності для налагодження емоційного зв`язку. На підставі рішення комісії з питань захисту прав дитини при Борщагівській сільській раді Бучанського району Київської області від 11 грудня 2023 року (протокол №16) орган опіки та піклування на теперішній час вважає за доцільне рекомендувати такий спосіб участі батька [PERSON] у вихованні малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , а саме брати участь у вихованні та спілкуванні з дитиною згідно графіка в такі дні: спілкування з дитиною засобами телефонного зв`язку та в режимі відео зв`язку через мережу інтернет за допомогою Skype, Viber, Telegram кожну середу, п`ятницю неділю в проміжку часу з 18.00-20.00 год.; зимові канікули - 5 днів з можливістю відвідування навчальних, розважальних та розвиваючих закладів та місць дитячого дозвілля і відпочинку із обов`язковим урахуванням розкладу шкільних занять, графіку, стану здоров`я, бажання, інтересів та потреб дитини; літні канікули - 3 тижні без присутності матері дитини з можливістю відвідування навчальних, розважальних та розвиваючих закладів та місць дитячого дозвілля і відпочинку, а також з можливістю подорожей та відпочинку на території України із обов`язковим урахуванням розкладу шкільних занять, графіку, стану здоров`я, бажання, інтересів та потреб дитини. А також рекомендовано батькові [PERSON] та матері [PERSON] поважати батьківські права один одного та не чинити перешкод у спілкуванні з дитиною. Згідно Висновку виконавчого комітету Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області від 12 грудня 2023 року щодо визначення недоцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , комісія на теперішній час вважає за недоцільне позбавляти батьківських прав [PERSON] відносно свого сина [PERSON] . Суд погоджується з даним висновком і приймає його як належний, оскільки під час розгляду даної справи судом також не встановлено, що відповідач є особою, яка злісно ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків стосовно малолітньої дитини. У судовому засіданні з`ясовано, що обставин, які вказували б на наявність підстав для застосування стосовно відповідача такого крайнього заходу, як позбавлення батьківських прав, немає. [PERSON] не надала суду достатніх, належних і допустимих доказів на підтвердження винної поведінки позивача та його свідомого нехтування своїми батьківськими обов`язками стосовно малолітньої дитини, що могли б бути підставою для позбавлення його батьківських прав. З огляду на це, встановивши відсутність фактів злісного нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками стосовно малолітньої дитини, врахувавши бажання батька спілкуватись з дитиною, а також те, що батько дитини заперечує позбавлення його батьківських прав і бажає брати участь у вихованні дитини, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні зустрічного позову. Суд бере до уваги також ті обставини, що між сторонами - батьками дитини, склалися не приязні відносини, дитина з матір`ю проживає у іншому населеному пункті. Процесуальна поведінка [PERSON] , а саме звернення до суду з позовною заявою про встановлення способу участі батька у вихованні дитини свідчить про те, що він бажає зберегти зв`язок із дитиною та брати участь у її житті. За таких обставин у найкращих інтересах дитини суд вважає за необхідне задовольнити первісну позовну заяву та встановити спосіб участь [PERSON] у вихованні сина - [PERSON] , [INFO] , а саме: спілкування з дитиною засобами телефонного зв`язку та в режимі відео зв`язку через мережу інтернет за допомогою Skype, Viber, Telegram кожну середу, п`ятницю та неділю в проміжку часу з 18.00 до 20.00 год.; зимові канікули - 5 днів з можливістю відвідування навчальних, розважальних та розвиваючих закладів та місць дитячого дозвілля і відпочинку із обов`язковим урахуванням розкладу шкільних занять, графіку, стану здоров`я, бажання, інтересів та потреб дитини; літні канікули - 3 тижні без присутності матері дитини з можливістю відвідування навчальних, розважальних та розвиваючих закладів та місць дитячого дозвілля і відпочинку, а також з можливістю подорожей та відпочинку на території України із обов`язковим урахуванням розкладу шкільних занять, графіку, стану здоров`я, бажання, інтересів та потреб дитини. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved