Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-25 00:00:00

у серпні 2020 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] , [PERSON] , третя особа Золочівський районний відділ державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в якому просить (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог): Залучити [PERSON] до солідарної відповідальності з боржником [PERSON] за договором позики від 25 вересня 2014 року та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] солідарно недоодержану заборгованість в сумі 437 058,64 грн. згідно рішення Золочівського районного суду Львівської області від 14 липня 2015 року по справі №445/80/15-ц та недоодержану заборгованість в сумі 1161375,55 грн згідно рішення Золочівського районного суду Львівської області від 20 квітня 2017 року по справі №445/262/17; - стягнути з [PERSON] та [PERSON] солідарно на користь [PERSON] інфляційні нарахування в сумі 148013 грн. 44 коп., три відсотки річних в сумі 53712 грн.60 коп. за період з 25 серпня 2017 року по 28 лютого 2021 року. 28.10.2020 року [PERSON] подав заяву про застосування строку позовної давності. Відповідач вважає, що [PERSON] звернувся з вимогою щодо солідарного стягнення з нього заборгованості за договором позики із порушенням строку позовної давності. Наголошує, що позивачу [PERSON] було відомо про факт перебування [PERSON] у шлюбі із [PERSON] ще у жовтні 2015 року. Строк повернення позики, що отримана [PERSON] на підтвердження якої видана розписка від 25 вересня 2014 року, встановлений до 25 листопада 2014 року. 04.03.2021 року позивач подав суду заперечення на заяву про застосування строку позовної давності. Вважає, що така не підлягає задоволенню, оскільки згідно ст.543 ЦК України солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їх обов`язок не буде виконаний у повному обсязі. Фактичні обставини встановлені судом. 25 вересня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, на підтвердження укладення якого позичальник видав розписку від 25 вересня 2014 року про отримання в позику грошових коштів в сумі 740000,00 гривень під 4% місячних. Строк позики - два місяці. За умовами договору позичальник зобов`язувався повернути основну суму та проценти в сумі 59200,00 грн. до 25 листопада 2014 року. Як гарантію своєчасного повернення коштів [PERSON] видала довіреність, якою уповноважила позивача розпоряджатися від її імені належним їй автобусом марки Mersedes-Benz модель 350Д, рік випуску 1998, ДНЗ [NUMBER] , свідоцтво про реєстрацію [NUMBER] від 01.08.2013 року. У визначений строк зобов`язання [PERSON] за договором позики виконані не були. Рішенням Золочівського районного суду Львівської області від 14 липня 2015 року у справі №445/80/15-ц, яке залишене без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 28 березня 2016 року, вирішено стягнути з [PERSON] в користь [PERSON] 828 800 грн. боргу за договором позики , а також 365 грн. судового збору. 12 травня 2016 року на підставі зазначеного рішення суду видано Виконавчий лист у справі №445/80/15-ц. Постановою начальника Золочівського РВДВС ГТУЮ у Львівській області Куйбідою Р.І. від 16.05.2016 року відкрито виконавче провадження ВП [NUMBER] на виконання рішення Золочівського районного суду Львівської області від 12.05.2016 року у справі №445/80/15-ц та приєднано до зведеного виконавчого провадження [NUMBER]. Рішенням Золочівського районного суду Львівської області від 20 квітня 2017 року у справі №445/262/17 позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики задоволено. Стягнуто з [PERSON] проценти за користування позикою у розмірі 740 000,00 грн. (сімсот сорок тисяч гривень 00 копійок); інфляційні нарахування на суму боргу у розмірі 500 980,00 грн. (п`ятсот тисяч дев`ятсот вісімдесят гривень 00 копійок); інфляційні нарахування на суму несвоєчасно сплачених процентів у розмірі 162 089,60 грн. (сто шістдесят дві тисячі вісімдесят дев`ять гривень 60 копійок); три проценти річних за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання у розмірі 49 387,40 грн. (сорок дев`ять тисяч триста вісімдесят сім гривень 40 копійок); 100,00 грн. (сто гривень 00 копійок) судових витрат, пов`язаних з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача; судовий збір у розмірі 8000,00 грн. (вісім тисяч гривень 00 копійок) в дохід держави. Рішення набрало законної сили 02.08.2017 року. Постановою від 02.07.2018 року начальника Золочівського РВДВС ГТУЮ у Львівській області [PERSON] відкрито виконавче провадження на примусове виконання рішення Золочівського районного суду Львівської області від 20 квітня 2017 року у справі №445/262/17. 08.07.2018 року постановою начальника Золочівського РВДВС ГТУЮ у Львівській області Куйбідою О.П. виконавче провадження [NUMBER] приєднано до зведеного виконавчого провадження [NUMBER]. В межах виконавчого провадження державним виконавцем накладено арешт на все майно боржника, а саме: земельні ділянки, житловий будинок, [ADDRESS] . Вказане підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта. Згідно повідомлення ВРЕР ДАІ з обслуговування Золочівського та Перемишлянського районів при ГУМВС у Львівській області № 294 від 03.07.2015 року, на транспортний засіб MERCEDES-BENZ, модель: 350 D, № [NUMBER], належний [PERSON] в НАІС ДДАІ накладено обмеження: арешт, заборона відчуження. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , [PERSON] 28.04.1992 року одружився із [PERSON] (дошлюбне прізвище- [PERSON] ). Ухвалою Золочівського районного суду Львівської області від 22 жовтня 2015 року по справі №445/1510/15-ц подання заступника начальника Відділу державної виконавчої служби Золочівського районного управління юстиції Матвеюк О.П. задоволено. Визнано, що частка майна [PERSON] становить 1/2 на такі транспортні засоби: AUDI A6 2.5 TDI, 1996 року випуску, д.н.з. [NUMBER] сірий № дв. [NUMBER] , № куз. [NUMBER] ; TOYOTA CAMRY 2.4, д.н.з [NUMBER] , 2006 року випуску, сірий, № дв [NUMBER] , № куз. [NUMBER] ; МERCEDES-BENZ 0350 TOURISMO 14618, (1998), білий, № двиг. [NUMBER] , № шасі [NUMBER] , якими вона володіє спільно із [PERSON]. Зобов`язано [PERSON] здійснити державну реєстрацію права власності на 1/2 частину транспортних засобів: AUDI A6 2.5 TDI, 1996 року випуску, сірий № дв. [NUMBER] , № куз. [NUMBER] ; TOYOTA CAMRY 2.4, д.н.з [NUMBER] , 2006 року випуску, сірий, № дв [NUMBER] , № куз. [NUMBER] ; МERCEDES-BENZ 0350 TOURISMO 14618, (1998), білий, № двиг. [NUMBER] , № шасі [NUMBER] . Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 11 лютого 2016 року у справі №445/1510/15 ухвалу Золочівського районного суду Львівської області від 22 жовтня 2015 року в частині задоволення подання заступника начальника відділу державної виконавчої служби Золочівського районного управління юстиції Матвеюк О.П. про зобов`язання [PERSON] здійснити державну реєстрацію права власності на 1/2 частину транспортних засобів: AUDI A6 2.5 TDI, 1996 року випуску,; TOYOTA CAMRY 2.4, д.н.з. [NUMBER] , 2006 року випуску; MERCEDES-BENZ 0350 TOURISMO 1998 року випуску cкасувати та постановити нову ухвалу про відмову у задоволенні цих вимог подання. В решті ухвалу залишити без змін. Ухвалою Золочівського районного суду Львівської області від 08 червня 2017 року у справі №445/1328/15-ц визначено, що частка [PERSON] , у майні, яким вона володіє спільно із [PERSON] , а саме: автобус MERCEDES-BENS, модель 350 D, 1998 р.в., д.н.з. [NUMBER] , кузов № [NUMBER] та житловий будинок [ADDRESS] - становить 1/2. Як вбачається з листа Золочівського районного відділу ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції №19233 від 07.07.2022 р. станом на 03.07.2020 року залишок заборгованості в користь [PERSON] становить 1 598 434,19 грн, зокрема по АСВП [NUMBER] залишок боргу складає 437 058,64 грн.; погашення боргу по виконавчому листу №445/80/15-ц відбулося за рахунок передачі майна стягувану в рахунок погашення боргу, а саме частини транспортного засобу MERCEDES-BENZ 0350 TOURISMO 1998 року випуску, ДНЗ [NUMBER] , який відповідно до акту та постави про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу 26.09.2016 було передано стягувачу за ціною 212 287,50 грн.; також часткове погашення боргу відбулось в результаті проведених електронних торгів з примусової реалізації частини житлового будинку по [ADDRESS] та належав боржнику на праві власності, в результаті кошти в розмірі 109 579,86 грн були перераховані стягувачу в погашення боргу згідно АСВП [NUMBER] та кошти в розмірі 291 181,45 грн. було перераховано стягувачу в погашення боргу згідно АСВП [NUMBER]; крім того на підставі постанови Золочівського районного відділу виконавчої служби ГТУЮ у Львівській області від 26 вересня 2016 року (ВП [NUMBER]) та Акту державного виконавця про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу від 26 вересня 2016 року передано у власність частину транспортного засобу AUDI A6 2.5 TDI, реєстраційний номер [NUMBER] , як нереалізоване за результатами третіх електронних торгів таким чином погашено заборгованість згідно виконавчого документу в розмірі 70 239,00 грн у АСВП [NUMBER]. Також даним листом повідомлено, що згідно вчинених виконавчих дій та запитів щодо наявності в боржника майна на яке можна було б звернути стягнення для погашення боргу в користь [PERSON] не дали позитивних результатів, проте за боржником зареєстровано транспортний засіб автобус Мерседес-Бенц 0350, днз [NUMBER] , який з 29.03.2016 року в порядку ст.40 Закону №606-XIV перебуває у розшуку та не розшуканий. Згідно Листа Золочівського районного відділу ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції №19988 від 07.08.2022 р. в результаті вжитих заходів, погашено борг по виконавчому листу №445/80/15-ц в межах ВП [NUMBER]: за рахунок передачі майна стягувачу в рахунок погашення боргу, а саме частини транспортного засобу MERCEDES-BENZ 0350 TOURISMO 1998 року випуску, ДНЗ [NUMBER] , який відповідно до акту та постави про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу 26.09.2016 було передано стягувачу за ціною 212 287,50 грн.; на підставі постанови Золочівського районного відділу виконавчої служби ГТУЮ у Львівській області від 26 вересня 2016 року (ВП [NUMBER]) та Акту державного виконавця про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу від 26 вересня 2016 року передано у власність частину транспортного засобу AUDI A6 2.5 TDI, реєстраційний номер [NUMBER] , як нереалізоване за результатами третіх електронних торгів таким чином погашено заборгованість згідно виконавчого документу в розмірі 70 239,00 грн.; та кошти від реалізації майна частини житлового будинку, який знаходиться в [ADDRESS] та належав боржнику на праві власності, де в результаті кошти в сумі 109 579,86 грн перераховано стягувачу на рахунок, про що свідчить платіжне доручення №1446 від 19.07.2018 року. В результаті вжитих заходів, погашено борг по виконавчому листу №445/262/17 в межах ВП [NUMBER] відбулося часткове погашення боргу в результаті проведених електронних торгів з примусової реалізації частини житлового будинку, який знаходиться в [ADDRESS] та належав боржнику на праві власності, де в результаті кошти в розмірі 291 181,45 грн були перераховані стягувачу в погашення боргу згідно АСВП [NUMBER], згідно доручення №1450 від 19.07.2018 року. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 квітня 2019 року у справі №607/25481/18 визнано за [PERSON] право власності на 1\\2 частину транспортного засобу - автобуса-D, марки MERCEDES-BENZ, модель 0350 TOURISMO, 1998 року випуску, номер шасі (кузов, рама) - [NUMBER] , реєстраційний номер - [NUMBER] , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , виданого Золочівським ВРЕР ДАІ при ГУ МВС України у Львівській області 27.04.2013 року на ім`я [PERSON] , стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію вартості 1\\2 частини транспортного засобу -автобуса-D, марки MERCEDES-BENZ, модель 0350 TOURISMO, 1998 року випуску, номер шасі (кузов, рама) - [NUMBER] , реєстраційний номер - [NUMBER] , в розмірі 180 686,00 грн. (сто вісімдесят тисяч шістсот вісімдесят шість гривень 00 копійок), припинити право власності [PERSON] на 1\\2 частину транспортного засобу - автобуса-D, марки MERCEDES-BENZ, модель 0350 TOURISMO, 1998 року випуску, номер шасі (кузов, рама) - [NUMBER] , реєстраційний номер - [NUMBER] , з залишенням транспортного засобу в особистій приватній власності [PERSON] . Постановою Тернопільського апеляційного суду від 18 вересня 2019 року у справі №607/25481/18 рішення Тернопільського міськрайонного суду від 16 квітня 2019 року скасовано та ухвалено нове. У задоволенні позовних вимог [PERSON] про припинення права на частку у спільному майні шляхом виплати компенсації та визнання права власності відмовлено. Норми права застосовані судом. Частиною 1 ст.4 ЦК України встановлено, що принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За положенням п.1ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Відповідно до частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно з частиною першою статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (стаття 1046 ЦК України). Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (стаття 1047 ЦК України). Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (частина перша стаття 1049 ЦК України). Вимоги ст.625ЦК України передбачають, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У разі пред`явлення позову про стягнення боргу позивач повинен підтвердити своє право вимагати від відповідача виконання боргового зобов`язання. Для цього, з метою правильного застосування ст. 1046, 1047 ЦК України суд повинен встановити наявність між позивачем і відповідачем правовідносин за договором позики, виходячи з дійсного змісту та достовірності документа, на підставі якого доказується факт укладення договору позики і його умов. Відповідно до ч. 3 ст. 61 СК України якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Частина 4 ст. 65 СК України встановлює, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового (ч. 2 ст. 65 СК України). Правовий аналіз ч. 4 ст. 65 СК України дає підстави для висновку, що той з подружжя, хто не брав безпосередньо участі в укладенні договору, стає зобов`язаною стороною (боржником), за наявності двох умов: 1) договір укладено другим із подружжя в інтересах сім`ї; 2) майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї. Тільки поєднання вказаних умов дозволяє кваліфікувати другого з подружжя як зобов`язану особу (боржника). Тобто, на рівні закону закріплено об`єктивний підхід, оскільки він не пов`язує виникнення обов`язку другого з подружжя з фактом надання ним згоди на вчинення правочину. Навіть якщо другий з подружжя не знав про укладення договору він вважатиметься зобов`язаною особою, якщо об`єктивно цей договір було укладено в інтересах сім`ї та одержане майно було використано в інтересах сім`ї. Такий підхід в першу чергу спрямований на забезпечення інтересів кредиторів. За таких обставин суди повинні досліджувати, чи отримані грошові кошти були витрачені в інтересах сім`ї, чи підтверджено це відповідними доказами, а також з`ясовувати, чи надавав інший ж подружжя у письмовій формі згоду на укладення договору позики. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом у постановах: від 28 серпня 2019 року (справа № 638/20603/16, провадження № 61-26089св18) та від 08 квітня 2020 року (справа № 361/7130/15-ц, провадження № 61-1843св20). До складу майна, що підлягає поділу, входить загальне майно, наявне у подружжя на час розгляду справи, і те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї. Таким чином, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то цивільні права та обов`язки за цим договором виникають в обох із подружжя, а тому якщо боргові зобов`язання підтверджуються наявними у справі доказами, такі боргові зобов`язання повинні ураховуватися при поділі майна подружжя. Аналогічні висновки викладені у постанові Великої Палати ВС від 30.06.2020 у справі №638/18231/15-ц (провадження №14-712цс19). Тягар доведення обґрунтованості вимог позову за загальними правилами процесуального закону покладається саме на позивача, а не реалізовується у спосіб спростування доводів пред`явлених вимог стороною відповідача, як беззаперечних. Якщо позивач, розпоряджаючись своїми правами на власний розсуд, доведе суду обґрунтованість пред`явлених вимог, то у випадку їх неспростування стороною відповідача у спосіб, визначений законом, такі вимоги підлягають задоволенню. У ході судового розгляду позивачем не було доведено належними та допустимими доказами того факту, що в період зареєстрованого шлюбу відповідачем було взято в борг грошові кошти, які б витрачались в інтересах сім`ї та на її користь. А тому суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню, суд не находить підстав для їх задоволення, оскільки вони не доведені належними і допустимими доказами. Відповідно до ч.9 ст. 158 ЦПК України, у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. Враховуючи, що суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позову, вжиті заходи забезпечення позову, згідно постанови Львівського апеляційного суду від 16.02.2021 року підлягають скасуванню, при цьому такі заходи зберігають свою дію до набрання рішенням законної сили. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а в разі відмови в позові на позивача.

Outcome: dismissed