Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-27 00:00:00

У жовтні 2023 року позивач, через свого представника адвоката Віляйкіну А.В., звернулась до суду з позовною заявою в якій просить усунути їй перешкоди у користуванні належною їй на праві власності квартирою, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , шляхом зобов`язання відповідача звільнити з належної їй квартири [ADDRESS] , які там утримуються. Як на підставу позовних вимог вказано, що позивач проживає за адресою: [ADDRESS] , що розташована на одній сходовій клітині з квартирою [PERSON] . Відповідач за адресою: [ADDRESS] не проживає, проте протягом тривалого часу тримає в квартирі собаку та котів, кількість яких постійно змінюється. Відповідач від часу, орієнтовно 1 раз на тиждень-півтора, приходить до квартири, кормить тварин. Собаку не вигулює, вона гавкає та скавчить, в тому числі в вечірній та нічний час. Тварини проживають в антисанітарних умовах. В під`їзді тяжкий неприємний аміачний запах, який проникає до квартир, що створює нестепні умови проживання та негативно впливає на стан здоров`я мешканців будинку. Були випадки, коли тварини в квартирі відповідача помирали, тоді хтось вночі викидав їх, а згодом приносив нових тварин. Всі намагання зі сторони позивача або боку інших сусідів поспілкуватися та вирішити це питання сприймаються відповідачем негативно: вона агресивно себе веде, кидаючись кричить і погрожує. З цього приводу позивач зверталася до Санітарної інспекції Інгульського району м.Миколаєва, за результатами якого складено акт від 24.05.2023 та акт виїзної комісії від 03.07.2023, відповідно до яких в квартиру потрапити не вдалося, через відсутність згоди відповідача. За період з 24.05.2023 по 03.087.2023 зміни не відбулися. Відповідач відмовилася віддати тварин до КП ММР «Центр захисту тварин» та на [PERSON] складено адміністративний протокол. На думку позивача, дії відповідача можуть бути припинені шляхом зобов`язання випустити тварин. Посилаючись на наведені обставини позивач звернулася до суд з вказаним позовом. Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 16.10.2023 позов залишено без руху. Ухвалою суду від 01.11.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Проти ухваленнях заочного рішення не заперечувала. Відповідачі в судове засіданні не заявилася, причину неявки суду не повідомила та правом на надання відзиву на позов не скористалася. Направлена на адресу відповідача судова кореспонденція повернута до суду поштовим зв`язком із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до частини восьмої статті 128 ЦПК України вважається належним повідомленням сторони про судове засідання. За таких обставин, з урахуванням положень\~статті 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення. Вислухавши представника позивача та дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази та встановивши фактичні обставини справи, суд дійшов наступного. Судом встановлено,\~що відповідач\~ [PERSON] \~з 21.11.2002\~зареєстрована в\~квартирі [ADDRESS] , а позивач в квартирі [ADDRESS] цього будинку, що підтверджується витягами з реєстру територіальної громади міста Миколаєва «про реєстрацію особи», сформованого 01.11.2023 на запит суду. Державна реєстрація\~права власності\~позивача \~на квартиру\~ [ADDRESS] підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта. Відомості про\~державну реєстрацію\~права власності\~відповідача на\~квартиру \~ [ADDRESS] в державному реєстрі відсутня. Із доданих до позову письмових доказів вбачається, що 01.05.2023 позивач [PERSON] зверталася до КП ММР\~«Центр захисту\~тварин» із\~заявою про\~вилучення \~тварин (собак\~і котів),\~що неналежно\~утримуються \~ [PERSON] \~в її\~квартирі [ADDRESS] , через що в під`їзді та квартирах інших мешканців постійний сморід, антисанітарія, прусаки та блохи. 24.05.2023 комісією у складі начальника відділу та спеціаліста санітарної інспекції управління комунального господарства та благоустрою адміністрації Інгульського району Миколаївської міської ради, представника КП ММР\~«Центр захисту\~тварин»,\~працівника \~поліції,\~голови правління\~ ОСББ\~«будівельників 18-Б,\~ та\~п`яти мешканців\~будинку \~складено акт,\~яким \~в двотижневий\~термін \~ зобов`язано\~ [PERSON] \~ привести\~квартиру [ADDRESS] до належного санітарного стану. Із акту вбачається, що комісія спілкувалася із [PERSON] , але до своєї квартири вона нікого не допустила та повідомила, що на дату складання акту в квартирі з нею мешкає одна собака та дві кішки. 26.05.2023 Адміністрація Інгульского району Миколаївської міської ради та КП ММР\~«Центр захисту\~тварин» надали [PERSON] відповіді щодо результатів виїзної перевірки від 24. 05.2023, проведеної за її зверненням від 01.05.2023. Із відповіді ВП № 2 Миколаївського РУП ГУНП в миколаївській області від 26.05.2023 вбачається, що за зверненням [PERSON] про вжиття заходів до сусідки квартири [ADDRESS] , на ім`я [PERSON] , яка тримає велику кількість собак та котів у себе в квартирі, що призводить до антисанітарії та неприємного запаху в будинку, перевірки у припинено та як в матеріалах відсутні ознаки кримінального правопорушення. 03.07.2023 комісією здійснено повторний вихід за адресою: [ADDRESS] , де за заявою [PERSON] утримуються в неналежному стані тварини. В ході повторної перевірки, комісію до квартири господарка не впустила, жодних змін з 24.05.2023 не відбулося, на пропозицію КП ММР «Центр захисту тварин» забрати тварин [PERSON] відмовилася. Із наданих Адміністрацією Інгульського району Миколаївської міської ради на адвокатський запит матеріалів (супровідний від 07.09.2023 № 1032/04.01-18) вбачається, що 24.05.2023 відносно [PERSON] було складно протокол № 165 за статтею 152 КУпАП, яка пояснила, що через введення воєнного стану довелося вимушено утримувати більше тварин, ніж комфортно сусідам. Запах накопичився через утримання 10 кішок і 2 собак. 24.05.2023 також складено протокол № ВАВ 619916 від 24.05.2023 за частиною першою статті 154 КУпАП, яким зафіксовано, що 24.05.2023 об 12:00 годині було виявлено факт того, що [PERSON] за адресою: [ADDRESS] протягом одного тижня утримувала одну собаку та три кота без догляду, замкнутому приміщенні. Сама при цьому перебувала за межами приміщення, що призвело до забруднення даного приміщення та поширення неприємного запаху в під`їздах будинку. Згідно вітки в протоколі [PERSON] з викладеними в ньому фактами не погодилася. В письмових пояснень від 24.05.2023 [PERSON] вказала, що у зв`язку із військовим станом не мала змоги приділяти достатньо часу на прибирання помешкання квартири в якому знаходилися 10 кішок і 2 собаки. На вимогу сусідів та дільничного вона їх забрала, але довелося повернути 2 кішки та 1 собаку, бо на новому місці виникли ускладнення. Також зобов`язалася відновити санітарний стан щоб не створювати дискомфорт сусідам. При складанні протоколів пояснення були відібрані від сусідів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які підтвердили порушення [PERSON] антисанітарних умов, як в квартирі, так і під`їзду будинку, через неконтрольоване утримання собак і котів, відсутність належного догляду за ними. 21.06.2023 відносно [PERSON] адміністративною комісією адміністрації Інгульського району Миколаївської міської ради винесено постанову №259 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтями 152, 154 КУпАП, а саме порушення санітарно-гігієнічних норм, гуманного поводження з тваринами та норм співжиття. У ході судового розгляду, за клопотанням представника позивача, допитано свідків [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , які мешкають із сторонами в одному під`їзді будинку. Свідки пояснили, що [PERSON] тривалий час утримує собак і котів, кількість яких постійно змінюється. Тварини утримуються без дотримання належних санітарно-гігієнічних умов, часто залишаються замкнутими в квартирі на тривалий час, постійно створюють шум та через них постійний сморід по під`їзду. Правове обґрунтування та мотиви суду Частиною першою\~статті 4 ЦПК України\~встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 15 ЦК України\~визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Отже,\~стаття 15 ЦК України\~визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Відповідно до статті 6 ЖК Української PCP, жилі будинки і жилі приміщення призначаються для постійного або тимчасового проживання громадян, а також для використання у встановленому порядку як службових жилих приміщень і гуртожитків. Надання приміщень у жилих будинках для потреб промислового характеру забороняється. В силу до статті 10 ЖК Української PCP, громадяни зобов`язані дбайливо ставитися до будинку, в якому вони проживають, використовувати жиле приміщення відповідно до його призначення, додержувати правил користування жилими приміщеннями, економно витрачати воду, газ, електричну і теплову енергію. Жилі будинки і жилі приміщення не можуть використовуватися громадянами на шкоду інтересам суспільства. Згідно з\~\~частинами першою, другою статті 180 ЦК України тварини є особливим об`єктом цивільних прав. На них поширюється правовий режим речі, крім випадків, встановлених законом. Правила поводження з тваринами встановлюються законом. В порядку частини другої статті 7 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження», умови утримання тварин повинні задовольняти їх природні потреби в їжі, воді, сні, рухах, контактах із собі подібними, у природній активності та інші потреби. Кількість тварин, що утримуються обмежується можливістю забезпечення їм умов утримання відповідно до вимог цього Закону. Відповідно до частини першої статті 9 цього Закону особа, яка утримує домашню тварину, зобов`язана: забезпечити домашній тварині необхідні умови, що відповідають її біологічним, видовим та індивідуальним особливостям, відповідно до вимог цього Закону; дотримуватися санітарно-гігієнічних норм експлуатації житлового приміщення, де утримується домашня тварина (місце постійного утримання), та норм співжиття. Правила утримання домашніх тварин установлюються органами місцевого самоврядування (частина друга цієї норми Закону). Дозволяється утримувати домашніх тварин у квартирах, де проживає кілька сімей, лише за письмовою згодою всіх мешканців квартири. При цьому не дозволяється утримувати домашніх тварин у місцях загального користування (частина сьома цієї норми Закону). Фізичні та юридичні особи, які утримують домашніх зарин, зобов`язані дотримуватися вимог нормативно-правових актів, зазначених у статті 2 цього Закону, санітарно-гігієнічних і ветеринарних норм та правил, а також не допускати порушень прав і законних інтересів інших фізичних і юридичних осіб та не створювати загрози безпеці людей, а також інших тварин (частина восьма статті 9 цього Закону). Відповідно до абзацу сьомого пункту 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року №45, власник та наймач (орендар) квартири зобов`язаний, зокрема, дотримуватися правил утримання тварин у домашніх умовах; утримувати тварин у квартирі, де проживають співвласники або наймачі (орендарі), за погодженням з ними. Згідно пункту 2.2 Правил утримання домашніх собак та котів в м. Миколаєві, затверджених рішенням Миколаївської міської ради від 03.09.2009 № 36/8, із подальшими змінами і доповненнями, (далі Правила) умови утримання домашніх тварин повинні задовольняти їх природні потреби в їжі, воді, сні, русі, контакті із собі подібними, у природній активності та інших потребах. Фізичні та юридичні особи, які утримують домашніх тварин, зобов`язані виконувати вимоги нормативно-правових актів у цій сфері, санітарно-гігієнічних і ветеринарних норм та Правил, а також не допускати порушень прав і законних інтересів інших фізичних і юридичних осіб та не створювати загрози безпеці людей, а також інших тварин (пункт 2.5 Правил) . Згідно пункту 2.8 Правил власники домашніх тварин зобов`язані, зокрема: утримувати їх згідно з біологічними особливостями, гуманно поводитися з твариною, не залишати її без догляду, їжі і води; дотримуватись санітарно-гігієнічних норм експлуатації жилого приміщення, де утримується домашня тварина, та норми співжиття; не допускати, щоб собаки і коти забруднювали квартири, сходові площадки та клітини та інші місця загального користування в будинках, дворах; прибирати в усіх випадках екскременти за своїми тваринами (ця вимога не поширюється на власників собак-поводирів). За правилами статей\~12,\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З наведених обставин справи вбачається, що сторони є мешканцями одного під`їзду будинку [ADDRESS] та сусідами по поверху. Встановлено та підтверджено дослідженими судом доказами, що відповідач неконтрольовано утримує в своїй квартирі собак і котів, кількість яких постійно змінюється, та не забезпечує належних санітарно-гігієнічних умов їх утримання, внаслідок чого, через неприємні запахи та звуки тварин, страждають інші мешканці під`їзду будинку, зокрема позивач, так як запахи тварин потрапляють, крім під`їзду, в її квартиру, що впливає на її правомочності як власника щодо вільного користування квартирою, а також постійно чути звуки тварин, що порушує спокій позивача. Суд звертає увагу, що положеннями чинного законодавства не встановлюється обмеження щодо кількості тварин, які можуть утримуватись в житлових приміщеннях, однак встановлено обмеження можливістю забезпечення їм належних умов. Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Враховуючи встановлені обставини та оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про доведеність позивачем порушення відповідачем її права користування квартирою та співжиття внаслідок неналежного утримання тварин, а тому позов підлягає задоволенню у спосіб обраний позивачем. Так як позовні вимоги задоволено на підставі статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1073,60 грн.

Outcome: approved