Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-18 00:00:00

25 грудня 2023 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів. Позов мотивує тим, що 27 липня 2020 року між нею та відповідачем укладений шлюб, який зареєстрований виконавчим комітетом Княгининівської сільської ради Луцького району Волинської області, актовий запис № 8. Вона та відповідач є батьками дитини - [PERSON] , [INFO] . З відповідачем вони проживають окремо. Їхня спільна дитина проживає з нею. Добровільно матеріальну допомогу на утримання сина відповідач не надає. Вона самостійно утримує сина, власними силами намагається матеріально забезпечити, доглядати та виховувати, виконувати всі інші батьківські обов`язки. Просить суд ухвалити рішення, яким стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 2000 грн щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою судді Локачинського районного суду від 27 грудня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні зазначив, що не відмовляється від участі у вихованні та утриманні сина, позов визнає частково, погоджується сплачувати аліменти на утримання свого неповнолітнього сина в розмірі 1000 грн щомісячно. Заслухавши позивача та відповідача, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 27 липня 2020 року між [PERSON] та [PERSON] виконавчим комітетом Княгининівської сільської ради Луцького району Волинської області зареєстровано шлюб, актовий запис № 8, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 21.12.2023 року, виданим повторно. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини « [PERSON] » (а.с. 4). Під час шлюбу у сторін народився син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 20.11.2020 року (а.с. 5). Із витягу про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданого Локачинською селищною радою Волинської області від 21.12.2023 року № 301, вбачається, що неповнолітній син - [PERSON] , [INFO] , зареєстрований та проживає разом з матір`ю за адресою: [ADDRESS] (а.с. 6). Між сторонами не досягнуто згоди щодо сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Статтею 8 ЗУ «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу (далі - СК) України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до положень Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними та чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховуються судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, що відповідає приписам ч. 3 ст. 181 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач [PERSON] є здоровим, працездатним, на обліку у лікарів не перебуває, будь-яких інших осіб на утриманні не має. Неповнолітня дитина [PERSON] , [INFO] , здоровий, на обліку в лікарів не перебуває, самостійних доходів не має. Частиною 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Статтею 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2023 рік» (станом на момент звернення позивача до суду) також визначено прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, який встановлений Законом, для дітей віком до 6 років - 2272 гривні; віком від 6 до 18 років - 2833 гривні. Станом на момент винесення рішення статтею 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2024 рік» визначено прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, який встановлений Законом, для дітей віком до 6 років - 2563 гривні; віком від 6 до 18 років - 3196 гривні. Згідно ст. 141 СК України мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини (ст.141 СК України). Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, який встановлений законом станом на момент звернення позивача до суду та на момент розгляду справи, матеріальне становище відповідача, який є працездатним, інших утриманців не має, та стан його здоров`я, який є задовільним, стан здоров`я дитини, матеріальне становище та потреби дитини в їжі, одязі, засобах особистої гігієни, забезпеченні належних побутових умов та умов для належного гармонійного розвитку. Виходячи з вищенаведеного, засад розумності та справедливості, суд приходить до висновку, що з відповідача в користь позивача слід стягувати аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1300 (одна тисяча триста) гривень щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25 грудня 2023 року та до досягнення дитиною повноліття. Отже, позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів підлягає до задоволення частково. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити дане рішення суду до негайного виконання у межах сплати платежу аліментів за один місяць. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Відповідно до положень ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Таким чином, оскільки позов задоволено частково (на 65 %), з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 698 грн. На підставі ст. ст. 84, 141, 180, 182, 183, 184, 191 СК України,

Outcome: partial