Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-25 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача 20.11.2023 року до Звенигородського районного суду Черкаської області надійшла дана позовна заява, в якій позивач просить стягнути з відповідача на його користь аліменти для утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до повноліття дитини. В обґрунтування позову зазначає, що між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, від якого у них народився син - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Звенигородського районного суду Черкаської області від 23.03.2021 року шлюб між сторонами розірвано. Починаючи з 14.09.2021 року дитина проживає разом з батьком, окремо від відповідача, та перебуває на його утриманні. Відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги не надає, в додаткових витратах, пов`язаних з утриманням дитини участі не приймає. В зв`язку з вказаними обставинами дитина повністю перебуває на утриманні позивача. Відповідач була належно повідомлена про розгляд справи, що підтверджується поштовим повідомленням, яке міститься в матеріалах справи, а також відповідач була повідомлена про розгляд справи шляхом оголошення на веб-сайті Звенигородського районного суду, що відповідно до вимог ч. 11 ст. 128 ЦПК України - з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, однак, відзив до суду на позов не надала, про причини неподання суду відзиву не повідомила, зустрічного позову не пред`явила, а тому враховуючи ч. 8 ст.178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Звенигородського районного суду Черкаської області (суддя Сакун Д.І.) від 22.11.2023 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків. 24.11.2023 року представником позивача адвокатом Коваленком Я.О. через підсистему «Електронний суд» подано до суду заяву про усунення недоліків. Ухвалою судді Звенигородського районного суду Черкаської області (суддя Сакун Д.І.) від 11.12.2023 року позовну заяву повторно залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків. 13.12.2023 року представником позивача адвокатом Коваленком Я.О. через підсистему «Електронний суд» подано до суду заяву про усунення недоліків з додатками та клопотання про витребування доказів. Ухвалою судді Звенигородського районного суду Черкаської області (суддя Сакун Д.І.) від 08.01.2024 року відкрито провадження. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. У задоволенні клопотання відмовлено. 07.02.2024 року та 26.02.2024 року від представника позивача - адвоката Коваленка Я.О. через підсистему «Електронний суд» до суду надійшли заяви про розгляд справи без участі позивача та без участі представника позивача. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити. Згідно з ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов до наступних висновків. У суді встановлено, що згідно свідоцтва про народження, серія [NUMBER] від 03.11.2010 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Звенигородського районного управління юстиції у Черкаській області, [PERSON] народився [INFO] , про що в Книзі реєстрації народжень 03.11.2010 року зроблено відповідний актовий запис за № 187. Батьками дитини записані: [PERSON] та [PERSON] (а.с.4). 23.03.2021 року рішенням Звенигородського районного суду Черкаської області шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.10-11). Відповідно до договору найму (оренди) № 09/2017 від 06.09.2017 року, [PERSON] є орендатором строкового платного користування квартири за адресою: [ADDRESS] (а.с.12-14). Відповідно до акту обстеження умов проживання від 04.12.2023 року, складеного спеціалістом служби у справах дітей та сім`ї Вишневої міської ради Романенко Т.І та затвердженого начальником служби у справах дітей та сім`ї Вишневої міської ради Костиною В.А. вбачається, що [PERSON] , [INFO] , проживає разом зі своїм сином [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Сім`я орендує житло по договору. Умови проживання відмінні, в квартирі зроблено євроремонт, дитина проживає в окремій кімнаті, обладнаній всім необхідним для проживання, навчання та розвитку. [PERSON] більше двох років виховує сина і виконує належним чином батьківські обов`язки. Батьки розлучені з 2021 року, проживають окремо. Дитина не бачила маму більше двох років (а.с.28). Відповідно до акту депутата Вишневої міської ради Чечило А.В. від 24.11.2023 року № 1/04-1145, встановлено, що [PERSON] , 1985 року народження, фактично проживає в [ADDRESS] , без реєстрації. Разом з ним проживає та перебуває на його утриманні дитина [PERSON] , 2010 року народження (а.с.29). Мотиви, з яких виходить суд, застосування норм права, оцінка аргументів сторін. У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ч. 1 ст. 180 СК України). Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Як передбачено ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789X11 (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Розмір аліментів, які позивач просить стягнути з відповідача, відповідає вимогам п. 2 ч. 1 ст. 182 СК України щодо розміру аліментів. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України - аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. При дослідженні обставин справи судом враховується той факт, що відповідач відзиву або будь яких заперечень до суду не надала, є особою працездатного віку. Крім цього не надала доказів про свій стан здоров`я, зокрема який впливає на працездатність, наявності чи відсутності на праві власності, володінні та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, а також не надала будь - яких інших доказів, які б давали підстави вважати, про неможливість надання нею допомоги на утримання дитини. Зазначені обставини не можуть свідчити про наявність об`єктивних обставин, які унеможливлюють надання матір`ю матеріальної допомоги дитині щомісячно. При визначенні розміру аліментів судом враховується, що спору між сторонами з приводу розміру не має, а тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В порядку п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, допустити рішення в частині стягнення аліментів - до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено судове рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Відтак, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 1073.60 грн. На підставі викладеного та ст. 180,181,183,191 СК України,

Outcome: approved