Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-11 00:00:00

[PERSON] , діючи через свого представника, звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів, якою просив зменшити розмір аліментів, що стягують з [PERSON] , визначений рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області від 25 серпня 2021 року у справі № 654/2181/21 з 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) , але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на 1/10 частку від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з пред`явлення позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. Обґрунтовуючи вимоги даного позову вказує на те, що [INFO] у них із відповідачкою народився син [PERSON] , що підтверджено відповідним свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 02.10.2020 року. 25.08.2021 року Голопристанським районним судом Херсонської області у справі № 654/2181/21 ухвалено рішення про стягнення із позивача на користь відповідачки на утримання сина [PERSON] аліментів у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04 серпня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області від 21.01.2022 року шлюб між сторонами було розірвано. У зв`язку із повномасштабним вторгненням рф на територію України позивач був зарахований до лав ЗСУ. З моменту ухвалення судом рішення про стягнення з позивача аліментів останній жодним чином не ухиляється від його виконання. Вказує про те, що відповідно до довідки про доходи № 1781/17226 від 05.10.2023 року його середньомісячне грошове забезпечення складає 93\~506,50 грн, із яких, із відрахуванням податків, чистого доходу залишається близько 76\~675,30 грн., що складає майже у дев`ять разів більшу суму, аніж встановлений законом прожитковий мінімум для дитини відповідного віку. Разом із тим вказує про те, що служба у ЗСУ вимагає суттєвих витрат. Окрім того вказує про те, що 22 серпня 2023 року позивач уклав шлюб із [PERSON] , з приводу чого зроблено відповідний актовий запис № 82 Гошанським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції та з приводу чого видано відповідне свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 22.08.2023 року. Просить суд врахувати те, що утримання дитини, це рівнозначний обов`язок обох батьків. Ухвалою судді про прийняття цивільної справи до свого провадження та відкриття провадження по справі від 10.01.2024 року було постановлено проводити розгляд справи у в порядку спрощеного позовного провадження із викликом сторін. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю із викладених у позові підстав. Проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечував. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася без поважних на те причин. Про час та місце розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку, зокрема відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України. Відзив у визначений судом строк відповідач не подала. А тому суд приходить до переконання про можливість розглянути справи у відсутності відповідачки згідно вимог ч. 3 ст.\~223, ч. 1 ст.\~280\~ЦПК України\~та ухвалює заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, надавши оцінку наявним у справі доказам як в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до частин 1 і 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ч. 1\~ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. За змістом частини другої\~статті 51 Конституції України\~батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до частини третьої\~статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Частиною першою\~статті 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно зі статтями\~150,\~180 Сімейного кодексу України\~батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Згідно ч. 1, 2\~ст. 141 СК України\~батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. По справі встановлено, що позивач є уродженцем селища Гладківка Голопристанського району Херсонської області, де він і зареєстрований станом на 08.10.2002 року, що вбачається з паспорту громадянина України виданого 17.02.2021 року та витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо місця проживання від 07.12.2016 року. Рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області від 25.08.2021 року із [PERSON] [INFO] ухвалено стягнути на користь позивачки [PERSON] [INFO] на утримання сина [PERSON] [INFO] аліменти у розмірі частини заробітку (доходів) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 04 серпня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття. Постановою від 06.09.2021 року, на підставі виконавчого листа № 654/2181/21 від 26.08.2021 року за вищезгаданим рішенням Голопристанського районного суду було відкрито виконавче провадження ВП № 6671839, за яким стягнення аліментів у розмірі частки від усіх видів заробітку (доходу) але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно розпочато з 04 серпня 2021 року і до повноліття дитини. Рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області від 21 січня 2022 року, шлюб укладений між сторонами 18 березня 2020 року, від якого у них і народилась спільна дитина, був розірваний. Так судом встановлено, що позивач працює у Військовій частині [NUMBER] , на посаді Санітарного інструктора, що є його основним місцем роботи, де і отримує заробітну плату, сума доходу з якої за період з січня по серпень 2023 року загалом склала 748 051,42 грн., що підтверджується довідкою про доходи ВЧ [NUMBER] від 05.10.2024 року за вих. № 1781/17226, з якої і відбувається стягнення аліментів. Окрім цього позивач [PERSON] вдруге одружився 22 серпня 2023 року, про що було зроблено відповідний актовий запис за № 82, що підтверджується дослідженим судом свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 21.08.2023 року. Згідно з положеннями ч. 3\~ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1\~ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Враховуючи зміст статей\~181,\~192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Згідно ч.ч. 1, 2\~ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. Згідно приписів ч. 2\~ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених\~статтею 184 цього Кодексу. Окрім цього суд бере до уваги те, що Указом Президента України від 24\~лютого 2022\~року за № 64/2022, який затверджено Законом України № 2102-IX\~від 24.02.2022 в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який постійно продовжується і триває донині. Місце реєстрації\~та проживання\~позивача відноситься\~до території\~Скадовського району\~Херсонської області,\~яке починаючи\~з 24.02.2024\~року й\~дотепер є\~тимчасово окупованою\~Російською Федерацією\~територією України,\~що затверджено\~Наказами Міністерства\~з питань реінтеграції тимчасово\~окупованих територій\~22.12.2022\~\~№ 309\~ Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 23 грудня 2022 р. за № 1668/39004, через що позивач був вимушений змінити місце свого мешкання. З огляду на те, що позивач починаючи з часу повномасштабного вторгнення був змушений покинути місце свого постійного проживання та реєстрації, яке починаючи з 24.02.2022 року і донині є тимчасово окупованою територією, на утриманні позивача починаючи з серпня 2023 року дружина, окрім того він є військовослужбовцем ЗСУ, у зв`язку із чим має додаткові потреби у забезпеченні, суд доходить висновку про наявність суттєвої зміни сімейного стану позивача та погіршення його матеріального становища, яке виразилось у вимушеній необхідності несення додаткових витрат, суд приходить до переконання про наявність підстав для часткового задоволення позовної заяви. При цьому, з огляду на наявність у позивача на утриманні лише дружини, суд приходить до переконання про необхідність зменшення розміру аліментів, що стягуються удвічі, а саме з 1/4 частки до 1/8 частки з усіх видів заробітку (доходу) позивача, через що позов підлягає частковому задоволенню. 17 травня 2017 року набрав чинності\~Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», яким внесені зміни до ч. 2\~ст. 182 СК України\~та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. А тому, оцінивши наявні в матеріалах справи докази, беручи до уваги суму грошового утримання позивача, із якої відбувається стягнення аліментів, зменшення судом удвічі частки аліментів від доходу, що підлягає стягненню щомісяця є розумним, справедливим, та не суперечить нормам матеріального права, а також ніяким чином не погіршує права дитини, зважаючи при цьому, окрім як на розмір стягуваної суми також на те, що батьки мають рівні обов`язки щодо утримання дитини. За правилами\~ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили. На підставі наведеного,

Outcome: partial