Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-21 00:00:00

ТОВ "ФК "РІАЛЬТО" звернулося в суд з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 210303-35834-1 від 03.03.2021, станом на 24.07.2023, у розмірі 23 188,00 грн, з яких: 4 000,00 гривень заборгованість за кредитом, 2 388,00 гривень заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п. 1.2 Кредитного договору, 16 800,00 гривень заборгованість за нарахованими процентами. Окрім цього позивач просить стягнути з відповідача судові витрати в розмірі 2 684,00 грн судового збору, та 9 000,00 гривеньь витрат на правову допомогу. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 03 березня 2021 року ТОВ "ФК "Фінанс Інновація" та [PERSON] уклали кредитний договір, відповідно до умов якого, відповідач отримав кредит у розмірі 4 000,00 грн, строком на 30 днів, шляхом переказу на його платіжну картку, емітовану АТ "Ощадбанк" зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,99 % від суми кредиту за кожен день користування та 3,5 % від залишку суми кредиту за кожен день прострочення терміну повернення кредиту. 17 червня 2021 року між ТОВ "Фінансова компанія "Фінанс Інновація" та ТОВ "ФК "Ріальто" укладено договір відступлення права вимоги № 17/06/2021-Р/М-3 від 17.06.2021, відповідно до ТОВ "ФК "Ріальто". Відповідач не повернув своєчасно суму кредиту та нараховані відсотки для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, відповідно до умов кредитного договору, у зв`язку з чим, станом на 24.07.2023, виникла заборгованість в розмірі 23 188,00 грн, з яких 4 000,00 гривень заборгованість за кредитом, 2 388,00 гривень заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п. 1.2 Кредитного договору, 16 800,00 гривень заборгованість за нарахованими процентами, які позивач просить стягнути з відповідача. Беручи до уваги те, що позивач поніс витрати на правову допомогу в розмірі 9 000,00 гривень на підставі договору про надання правової допомоги та акту виконаних робіт № 44 від 18 лютого 2023 року, позивач просив стягнути зазначену суму з відповідача. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак, надав суду клопотання, в якому вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує, та просить суд провести розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився повторно, будучи належним чином повідомленим про час та місце слухання справи. Відзив у визначений судом строк не подав, у зв`язку з чим суд, відповідно до ч. 3 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК вирішив справу на підставі наявних у ній даних та постановив заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, оцінивши належним чином зібрані у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до таких висновків. Третього березня 2021 року між ТОВ «ФК «Фінанс Інновація» та відповідачем [PERSON] було укладено в електронному вигляді кредитний договір № 210303-35834-1, шляхом реєстрації відповідача [PERSON] на веб-сайті в мережі Інтернет https://monetka.ua або https://monetka.com.ua. Відповідно до п. 1.2. Кредитного договору, первісний кредитор нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі 1,99 % від суми кредиту за кожен день користування. Строк надання кредиту відповідно до п.1.3. Кредитного договору становить 30 днів. Відповідно до п.п. 2.4.1. Кредитного договору, позичальник зобов`язується у встановлений строк повернути кредит та сплатити проценти за його користування. Згідно з п. 3.3. Кредитного договору, у разі порушення строків повернення кредиту, встановленим п.1.3. Кредитного договору, позичальник сплачує Товариству плату за користування кредитом за підвищеною процентною ставкою у розмірі 3,5% від суми несвоєчасного повернутого кредиту за кожен день користування кредитом понад встановлений строк. У відповідності до порядку, визначеного статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідач зареєструвався на веб-сайті в мережі Інтернет https://monetka.ua, для чого пройшов ідентифікацію та верифікацію особи (заповнила анкету-заяву з зазначенням ПІБ, даних паспорту, РНОКПП, місця проживання, місця реєстрації, зазначив реквізити картки для отримання кредиту), підтвердив номер мобільного телефону, ознайомився з умовами надання кредиту, умовами Кредитного договору, Правилами надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту, здійснив акцептування Кредитного договору, шляхом надсилання електронного повідомлення підписаного електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Згідно з копією довідки ТОВ «Девелопмент Інновейшинс», одноразовий ідентифікатор 853680 направлявся та був доставлений відповідачу 03.03.2021 року о 14:51:10 год. шляхом надсилання смс-повідомлення на мобільний номер [NUMBER] за допомогою сервісу ТОВ «Мобізон». 03.03.2021 о 14:51:26 год. відповідач підписав кредитний договір № 210303-35834-1 електронним підписом, шляхом введення одноразового ідентифікатора 853680 в особистому кабінеті на вебсайті в мережі Інтернет https://monetka.ua або https://monetka.com.ua, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», чим прямо і безумовно погодився з умовами кредитного договору, Правилами надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, з яким він ознайомився перед підписанням Кредитного договору та отриманням кредиту. Зазначені обставини підтверджуються наявним в матеріалах справи витягом з інформаційно-телекомунікаційної системи https://monetka.com.ua. Крім цього, зазначені обставини також відображені у витязі з інформаційно-телекомунікаційної системи https://monetka.com.ua (хронологія дій щодо укладення кредитного договору № 210303-35834-1 від 03.03.2021 року. Згідно з ч. 1 ст. 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч.1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Згідно з ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Частиною 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до абзацу 3 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Таким чином, суд прийшов до висновку, що вказаний кредитний договір № 210303-35834-1 від 03.03.2021 року був укладений в передбаченому законом порядку між ТОВ «ФК «Фінанс Інновація» та відповідачем шляхом введення останнім в особистому кабінеті на веб-сайті в мережі Інтернет https://monetka.ua або https://monetka.com.ua значення одноразового ідентифікатора. При цьому, відповідно до копії чеку про проведення переказу коштів № 381629809 від 03.03.2021, кредитні кошти в сумі 4000,00 гривень були відправлені відповідачу 03.03.2021 на платіжну картку № [NUMBER] . Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Стаття 526 ЦК України встановлює, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною 1 ст. 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1 ст. 611 ЦК України). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України). Частиною 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Крім цього, згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що первісний кредитор ТОВ «ФК «Фінанс Інновація» свої зобов`язання перед відповідачем виконав у повному обсязі. Разом з тим, відповідачем свої зобов`язання перед первісним кредитором ТОВ «ФК «Фінанс Інновація» за кредитним договором № 210303-35834-1 від 03.03.2021 року не було виконано, у зв`язку з чим, згідно з наявним в матеріалах справи розрахунком заборгованості, у відповідача наявна заборгованість з вказаним кредитним договором, яка станом на 24.07.2023 року становить 23188,00 гривень, що складається з: 4000,00 гривень - заборгованість за кредитом; 2388,00 гривень - заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п. 1.2. кредитного договору за ставкою 1,99 % за кожен день користування кредитом за період з 03.03.2021 по 02.04.2021 (включно); 16800,00 гривень - заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п. 3.3. Кредитного договору за ставкою 3,5% за кожен день користування кредитом за період з 03.04.2021 по 31.07.2021 року (включно) відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України. При цьому, будь-яких доказів, які б спростовували висновки суду, відповідач не надав, в тому числі не спростовано розміру нарахованої суми заборгованості. Судом встановлено, що 17.06.2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» та ТОВ «ФК «Ріальто», укладено Договір відступлення права вимоги № 17/06/2021-Р/М-3, відповідно до умов якого право вимоги за Договором № 210303-35834-1 від 03.03.2021 року перейшло до ТОВ «ФК «Ріальто». Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ріальто» до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягають до задоволення у повному обсязі. Таким чином, з відповідача слід стягнути на користь позивача заборгованість за договором № 210303-35834-1 від 03.03.2021 року, яка станом на 24.07.2023 року становить 23188,00 гривень, що складається з: 4000,00 гривень - заборгованість за кредитом; 2388,00 гривень - заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п. 1.2. кредитного договору за ставкою 1,99 % за кожен день користування кредитом за період з 03.03.2021 по 02.04.2021 (включно); 16800,00 гривень - заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п. 3.3. Кредитного договору за ставкою 3,5% за кожен день користування кредитом за період з 03.04.2021 по 31.07.2021 року (включно) відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України. Крім цього, згідно з наявними в матеріалах справи договору про надання юридичних послуг № 02/06/2022 від 02 червня 2022 року, акту приймання-передачі послуг № 44 від 18.02.2023 року, вбачається, що позивачем ТОВ «ФК «Ріальто» було отримано та оплачено послуги з правової допомоги в сумі 9000,00 гривень, що надавались адвокатом Руденком К.В., які згідно з п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України підлягають до стягнення з відповідача. При цьому, відповідачем до суду не спрямовувалось клопотань про зменшення суми заявлених позивачем витрат на правову допомогу в розмірі 9000,00 гривень. Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що з відповідача, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, підлягає стягненню на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ріальто» 9000,00 гривень витрат на правову допомогу. Крім того, враховуючи висновок суду про задоволення позову, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача належить стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати, пов`язані із сплатою судового збору в розмірі 2684,00 гривень.

Outcome: approved