Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-25 00:00:00

\~ \~ \~ \~16 січня 2024 року адвокат Зеркін А.С., який діє в інтересах позивача [PERSON] , звернувся з позовом до акціонерного товариства\~«Криворізький залізорудний\~комбінат» (далі - АТ «Криворізький залізорудний комбінат») про відшкодування\~моральної шкоди,\~завданої ушкодженням\~здоров`я посилаючись на те, що [PERSON] працював прохідником шахти «Тернівська» АТ «Криворізький залізорудний комбінат» та 24.08.2023 року з ним стався нещасний випадок на виробництві. Факт травмування\~позивача комісією\~з розслідування\~нещасного випадку\~визнано пов`язаним\~з виробництвом. Довідкою МСЕК серії 12 ААА №143604 від 19.12.2023 року [PERSON] первинно встановлено 65% втрати професійної працездатності. Позивач вважає, що з вини підприємства, внаслідок неналежного виконанням АТ «Криворізький залізорудний комбінат», вимог законодавства стосовно створення та підтримання безпечних умов праці, позивач втратив своє здоров`я, чим йому завдана моральна шкода. Ушкодження здоров`я стало причиною порушення звичного способу життя позивача, позивач має душевні переживання з приводу приниження його чоловічої честі та гідності, наслідки ушкодження вимагають у позивача додаткових зусиль для організації життя, порушено нормальні життєві зв`язки внаслідок неможливості вести активне життя. Розмір завданої моральної шкоди позивач оцінює в 500 000,00 грн., які просить суд стягнути з відповідача. 18 січня 2024 року судом постановлена ухвала про відкриття провадження та призначення розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі доказами. Відповідач скористався правом надання суду відзиву на позовну заяву та 05 лютого 2024 року надав його до суду. Згідно поданого відзиву, відповідач не погоджується в повній мірі з пред`явленими позовними вимогами та вважає, що позивачем не доведений факт спричинення трудовим каліцтвом моральної шкоди саме діями відповідача. Суд, відповідно до ч. 5\~ст. 279 ЦПК України, вважає можливим ухвалити рішення у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін на підставі наявних у справі доказів. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що [PERSON] станом на 24 серпня 2023 року виконував роботи прохідника дільниці №1 проходки шахти «Тернівська» АТ «Криворізький залізорудний комбінат». Так, згідно Акту розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку, гострого професійного захворювання (отруєння), аварії, що стався (сталося/сталась) 24 серпня 2023 року від 24 листопада 2023 року, 24 серпня 2023 року о 02 годині 35 хвилин на шахті «Тернівська» АТ «Криворізький залізорудний комбінат», з [PERSON] стався нещасний випадок, внаслідок якого останній отримав закриту черепно-мозкову травму: струс головного мозку, закритий перелом стернального кінця лівої ключиці, закритий перелом лонної та сідничної кісток ліворуч, забої, садна лівого стегна, СПО відкрита репозиція некістковий МОС лівої ключиці: МОС кісток тазу. (а.с. 8-19) Довідками МСЕК серії 12 ААА №143604 від 19.12.2023 року та серії 12 ААГ №549962 від 19.12.2023 року, [PERSON] первинно встановлено 65% втрати професійної працездатності за наслідками трудового каліцтва, встановлено другу групу інвалідності в повторним переоглядом 01.12.2024 року, визначено потребу в медикаментозному лікуванні, ВМП, санаторно-курортному лікуванні. (а.с.20) Суд, встановив, що між сторонами склалися трудові правовідносини, оскільки трудове каліцтво отримано позивачем під час виконання ним трудових обов`язків, і наявності у зв`язку з цим підстав, передбачених ст.ст. 153, 237-1 КЗпП України, для відшкодування моральної шкоди. Згідно статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Відповідно до статті 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Статтею 173 КЗпП України закріплено за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків. Згідно частин 1,3 ст. 13 Закону України «Про охорону праці», роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог. Статтею 237-1 КЗпП України передбачено проведення відповідно до законодавства власником або уповноваженим ним органом відшкодування моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Конституційний Суд України у своєму рішенні від 08.10.2008 року № 20-рп/2008 також роз`яснив про право застрахованих громадян, що потерпіли на виробництві від нещасного випадку або професійного захворювання, на відшкодування моральної шкоди за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця). У зв`язку з тим, що відповідно до положень ст. 237-1 КЗпП України відшкодувати працівнику моральну шкоду у випадку, передбаченому даною статтею, покладено на власника або уповноважений ним орган, і, як встановлено судом, втрата працездатності позивача настала внаслідок трудового каліцтва, пов`язаного з виробництвом, і моральну шкоду йому заподіяно ушкодженням здоров`я, пов`язаним із виконанням трудових обов`язків, а роботодавець не забезпечив створення безпечних умов праці, суд дійшов висновку про відшкодування на користь позивача моральної шкоди з відповідача. У відповідності до ст.ст.23,1167 ЦК України моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві або внаслідок профзахворювання складається, зокрема, у фізичному болі, душевних стражданнях, які він поніс у зв`язку з ушкодженням здоров`я внаслідок отримання ним професійних захворювань. Відповідно до роз`яснень, викладених у п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховуються характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотних вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. Вирішуючи питання про покладення відповідальності за завдану позивачу моральну шкоду на відповідача, суд виходить з того, що трудове каліцтво заподіяно позивачу під час його роботи у відповідача, що підтверджується Актом розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку, гострого професійного захворювання (отруєння), аварії, що стався (сталося/сталась) 24 серпня 2023 року від 24 листопада 2023 року. За таких\~обставин суд\~вбачає,\~що АТ «Криворізький залізорудний комбінат» повинно нести відповідальність за заподіяну [PERSON] моральну шкоду спричинену нещасним випадком, пов`язаним з виробництвом, який стався з [PERSON] 24.08.2023 року. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди суд виходить з меж позовних вимог та доводів позовної заяви, тяжкості наслідків, які настали в здоров`ї позивача, незворотності таких наслідків, розміру втрати працездатності, відсутності наявності динаміки покращення стану здоров`я позивача, постійний характер страждань позивача, який переносить постійний фізичний дискомфорт, обмежений в можливості звичайних повсякденних занять, що вносить істотні вимушені зміни у життєвих стосунках, виходячи із засад розумності та справедливості, з урахуванням ступеню втрати професійної працездатності за наслідками трудового каліцтва 65%, судом встановлені обставини щодо наявності правових підстав для відшкодування моральної шкоди позивачу, оскільки уже самим фактом втрати позивачем професійної працездатності йому спричинена моральна шкода, тому суд вважає необхідним призначити позивачу компенсацію з відповідача в розмірі 250000,00 грн. без врахування податку з доходу фізичних осіб. З огляду на те, що позовні вимоги задоволено частково, враховуючи норми ст. 141 ЦПК України, суд приходить до висновку, що з відповідача підлягають стягненню судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору на користь держави в сумі 2500,00 грн.

Outcome: partial