Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-14 00:00:00

17.05.2023 [PERSON] , через свого представника адвоката Трач В.І., звернулася до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з позовом до [PERSON] , в якому просила в якості відшкодування завданої матеріальної шкоди стягнути 12\~620, 37 гривень та 9323, 50 гривень понесених судових витрат. Позовну заяву обґрунтовує тим, що вона є власником квартири [ADDRESS] . 21.12.2022 повернувшись з роботи, вона виявила сліди залиття у ванній кімнаті своєї квартири. Вказує, що відповідно до складеного від 22.12.2022 Акту комісія у складі голови ОСББ «Лучаківського 13» Бурика Г.П., членів комісії [PERSON] , [PERSON] та монтажника санітарно-технічних систем та устаткування [PERSON] обстежили та встановили, що у 5-ти кімнатній квартирі [ADDRESS] , яка знаходиться на 1-му поверсі десятиповерхового цегляного будинку, наявні сліди залиття у ванній кімнаті, а саме пошкодження водоемульсійного пофарбування стелі площею біля 2-х кв.м., а також пошкоджено 1,5 кв.м. стелі санвузлу. Пошкоджено стелевий карніз довжиною 1 м., пошкоджено 1 кв.м. керамічної плитки, яка відпала від стіни. Комісія, продовживши обстеження, одноголосно дійшла згоди, що причиною залиття стало протікання гофри каналізаційної труби унітазу та протікання сифону під ванною, що з`єднані трійною трубою водовідведення в квартирі [ADDRESS] . В результаті вище зазначених пошкоджень та залиття квартири їй завдана матеріальна шкода на суму 12 620,38 грн. в яку входить: вартість матеріалів на проведення ремонту, що закуплені нею на суму 3493,88 грн. та вартість поновлювального ремонту квартири, який згідно складеного ремонтного кошторису становить 9126,38 грн. 18.09.2023 судом зареєстрований відзив на позов, поданий представником відповідача. Відзив мотивований тим, що згідно п.2.3.6 Правил, утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17травня 2005року №76 та додатку № 4 у разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт. Акт складається комісією у складі: головного інженера виконавця послуг, голови комісії, майстра технічної дільниці, майстра ремонтної дільниці, слюсаря-сантехніка, представників організації, яка відповідно до укладеної угоди обслуговує внутрішньо будинкові системи опалення та гарячого водопостачання, також в акті чітко зазначаються причини залиття та висновки і рекомендації комісії про те, що необхідно зробити, хто заподіяв шкоду. При цьому з актом ознайомлюються мешканці квартир, які мають відношення до складеного акту. Попри це, позивачем не надано суду акту про залиття та про встановлення причинно-наслідкового зв`язку між таким залиттям та Відповідачем. Долучений Позивачкою акт від 22 грудня 2022 року складений з порушенням Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005року №76 та додатку № 4, а саме: відомості щодо присутності зацікавлених осіб від потерпілої сторони, тобто, Позивачки по справі, та з боку винної особи, Відповідача, які є обов`язковими, зазначені не були. В акті повинно бути відображено: дата складання акта (число, місяць, рік); прізвища, ініціали та посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності; характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість); висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття. Акт обов`язково має бути підписаний всіма членами комісії. Крім цього, в акті відсутні відомості щодо винного та ознайомлення останнього зі складеним актом. Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій визначено, що з актом про залиття повинні бути ознайомлені мешканці відповідних квартир шляхом його підписання, що дає змогу в майбутньому Відповідачу включити до акту свої пояснення. Окрім цього, в актах повинна бути вказана чітка причина залиття, як того вимагає Додаток 4 до п.2.3.6 зазначених Правил: «чітко зазначити причини». Проста фіксація замокання стін та стелі не може бути розцінена як належний доказ того, що залиття сталося з вини Відповідача. Крім того, як вбачається з Акту який затверджено головою ОСББ Буриком Г.П. від 27.12.2022 на заміну стояка каналізації в квартирах « 37 та 40 ( тріщина з`єднання труб) були витрачені кошті в сумі 3800 з цільових коштів ОСББ «Лучаківського 13». Відповідно п.3.13 ДБН В.2.5.-64:2012 стояк вертикальний трубопровід усередині будинку, будівлі або споруди, що проходить через один або декілька поверхів, який подає воду через відгалуження до водорозбірних приладів та пожежних кран-комплектів або для відведення стічних вод від санітарно-технічних та інших приладів. Отже стояк є внутрішньобудинковою частиною водопроводу. За таких обставин вини Відповідача в утворенні тріщини з`єднання труб стояку нема. Окремо, представник відповідача звертає увагу на належність і допустимість доказів щодо визначення самої матеріальної шкоди. Так, Позивачкою до позову долучено копії 4 видаткових накладних, які не відповідають критеріям належності та допустимості доказів, оскільки як первинні документи не відповідають вимогам ч. 2 ст.9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Зокрема з наданих копій видаткових накладних не можливо ідентифікувати осіб, які брали участь у господарській операції. Аналогічно не відповідають вимогам ч. 2 ст.9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» і товарний чек та квитанція до прибуткового касового ордера. Що стосується копії кошторису долученого до позовної заяви, то останній не містить жодних підписів особи, яка його складала і яка б могла нести відповідальність за його достовірність, крім того, звертає увагу на той факт, що кошторис складений 10 травня 2023 року тобто через майже 5 місяців після залиття квартири Позиваки внаслідок тріщини з`єднання труб в стояку. Враховуючи вищенаведене представник відповідача вважає, що Позивачкою не доведено, що затоплення квартири сталося з вини Відповідача, а долучені копії видаткових накладних, товарного чеку, прибуткового касового ордера та кошторису не є належними і допустимими доказами суми матеріальної шкоди спричиненої внаслідок наслідок тріщини з`єднання труб в стояку. Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25.05.2023 відкрито провадження у вказаній цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник адвокат Трач В.І. позовні вимоги підтримали з підстав зазначених у позові та просили суд їх задоволити. Представник відповідача адвокат Степанова О.В. в судовому засіданні, щодо задоволення позову заперечила з підстав зазначених у відзиві. Суд, заслухавши думку сторін, дослідивши докази у справі, приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно статей 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. На підставі статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що [PERSON] є співвласником квартири [ADDRESS] , що підтверджується Витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності. Звертаючись до суду з даним позовом до відповідача [PERSON] , позивач зазначила, що відповідач є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Дослідженими судом доказами підтверджується той факт, що відбулося залиття квартири [ADDRESS] . Згідно Акту обстеження квартири від 22.12.2022 який складений комісією в складі: голови комісії голови ОСББ «Лучаківського, 13» Бурика Г.П., членів комісії: [PERSON] , [PERSON] зафіксовано затоплення квартири [ADDRESS] власником квартири [ADDRESS] за вищевказаною адресою. Було виявлено наступні пошкодження: 1. Потолкове покриття відслоїлося, замокло водою. 2. Плитка вся в водяному покритті. 3. На батареї вода, волога. Згідно акту, який складений у складі комісії: голови ОСББ «Лучаківського 13» Бурика Г.П., членів комісії [PERSON] , [PERSON] та монтажника санітарно-технічних систем та устаткування [PERSON] , було зафіксовано затоплення квартири [ADDRESS] , власником квартири [ADDRESS] . При обстеженні були виявленні наступні пошкодження в квартирі [ADDRESS] : потолкове покриття залите водою, що призвело до відслоїння фарби. Плитка вся в водяному просочині. На бойлері для підігріву води, волога з краплями води. Комісія, продовживши обстеження, одноголосно дійшла згоди, що причиною залиття стало протікання гофри каналізаційної труби унітазу та протікання сифону під ванною, що з`єднані трійною трубою водовідведення в квартирі [ADDRESS] . Дані обставини, додатково підтверджуються фототаблицею залиття квартири [ADDRESS] , яка міститься в матеріалах справи. На підтвердження розміру завданої матеріальної шкоди та понесених витрат позивачкою наданні суду видаткові накладні на загальну суму 3493,88 грн., яка складається із вартості матеріалів на проведення ремонту, та ремонтний кошторис на суму 9126,38 грн., в який входить вартість поновлювального ремонту квартири. У частинах першій, другій статті 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою. Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням. Відповідно до статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Юридичною підставою позадоговірної відповідальності є склад цивільного правопорушення, елементами якого є: шкода, протиправна поведінка, причинний зв`язок між шкодою і протиправною поведінкою, вина. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду. Деліктне зобов`язання - це зобов`язання, в якому особа, що протиправно і винно заподіяла шкоду особистості громадянина або його майну, зобов`язана її відшкодувати, а потерпілий має право на відшкодування заподіяної шкоди у повному обсязі. У деліктних цивільних правовідносинах реалізуються зобов`язально-правові засоби захисту абсолютних прав. Потерпілий набуває права вимоги про відшкодування збитків, і він має право пред`явити позов про збитки. Праву потерпілого відповідає обов`язок заподіювача шкоди відшкодувати заподіяну шкоду. З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесу, положень ЦК України щодо відшкодування шкоди, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди. Відповідно до правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 року № 927/11207 (далі - Правила), передбачено, що у разі залиття квартири складається відповідний акт (пункт 2.3.6 Правил). За змістом роз`яснень, наданих Міністерством з питань житлово-комунального господарства України у Листі від 29.12.2009 №12/20-11-1975 факт залиття квартири та його наслідків фіксується актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди обслуговує внутрішньобудинкові системи опалення, водопостачання та водовідведення, представника (власника) будинку, будинкового комітету та затверджується начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Присутність зацікавлених осіб як від потерпілої, так і від винної сторін є обов`язковою. В акті повинно бути відображено: дата складання акта; прізвища, ініціали та займані посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника, наймача, орендаря, квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності; прізвище, ім`я, по батькові власника, наймача, орендаря квартири, з вини якого сталося залиття; адреса квартири, поверх, форма власності; характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода, обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість; висновок комісії щодо встановлення вини особи,яка вчинила залиття. Акт обов`язково має бути підписаний всіма членами комісії. Відмова від підпису складеного акта присутніми особами від потерпілої сторони та з боку винної не впливає на його чинність: у такому випадку в акті має бути зазначено що згадані особи (прізвище ім`я по батькові) підписувати складений акт відмовилися з тих чи інших причин. Акт залиття квартири, який не містить указаних реквізитів, не може бути належним і допустимим доказом заподіяння майнової шкоди (постанова КЦС ВС по справі № 2-1974/11 від 21.02.2018 р., постанова КЦС ВС по справі № 465/2120/14-ц від 10.05.2018 р.). Якщо власник житла, який спричинив залиття, відмовляється від підписання акту, це не може вплинути на його правильність та юридичну значимість (постанова КЦС ВС по справі № 753/20314/15-ц від 12.11.2018 р.). Однак, наявні у справі акти про залиття: один від 22.12.2022, а інший без дати - не відповідають вказаним приписам законодавства, зі змісту актів вбачається, що вони не підписаний, зокрема, відповідачем [PERSON] , при цьому зазначені акти не містять будь-яких відомостей про відмову відповідача від їх підписання. За таких обставин суд приходить до висновку, що позивачем не доведено, що відповідач залучалася до складання актів про залиття квартири позивача. Якщо всупереч установленим нормам відповідач не брав участі при огляді залиття квартири комісією, не був для цього запрошений, не мав можливості зауважити чи заперечити з питань огляду і не отримав під розписку акти про залиття, то розрахунки збитків на підставі такого акту не є достовірними. Аналізуючи надані позивачем акти про залиття квартири, суд приходить до висновку, що вказані акти не відповідають вимогам Правил, оскільки у них відсутні однозначні висновки щодо вини особи, що вчинила залиття, складені за відсутності власника чи представника винної сторони. Акти не містять інформації про те, що відповідач запрошувався для огляду квартири позивача з метою встановлення факту залиття, що вказані акти були вручені відповідачу і що останній ознайомлений з ними. Крім цього, аналізуючи зміст одного із Актів обстеження квартири без дати, є незрозумілим, на підставі яких даних члени комісії дійшли висновку, що причиною залиття квартири [ADDRESS] стало протікання гофри каналізаційної труби унітазу та протікання сифону під ванною, що з`єднані трійною трубою водовідведення в квартирі [ADDRESS] , оскільки у вказаному акті відсутні дані про те, що комісія обстежувала квартиру [ADDRESS] і що при такому обстеженні брав участь власник квартири [ADDRESS] чи інший уповноважений представник. Таких даних також не містить і Акт обстеження квартири від 22.12.2022. Отже, суд вважає, що істотність допущених порушень зумовлює недопустимість вказаних Актів як доказів. За таких обставин, суд вважає, що вказані акти не можуть бути допустимими доказами протиправної поведінки відповідача, що полягала у залитті квартири позивача, та причинного зв`язку між протиправною поведінкою відповідача та завданими позивачу збитками. Разом з тим, представником відповідача було надано суду копію ще одного акту, який було затверджено 27.12.2022 головою ОСББ «Лучаківського 13» Бурик Г.П., про те що на заміну стояка каналізації в квартирах [ADDRESS] , [ADDRESS] були витрачені кошти в сумі 3800 гривень, цільових коштів ОСББ «Лучаківського, 13». З огляду на зазначене, Суд погоджується з думкою представника відповідача про те, що залиття квартири позивачки сталося з вини відповідача, не підтверджено належними доказами. Додатково, Суд зауважує, що наявні у справі видаткові накладі, товарний чек та квитанція до прибуткового касового ордера, не відповідають критеріям належності та допустимості доказів, оскільки не відповідають вимогам ч.2 ст.9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», так як із наданих копій видаткових накладних, неможливо ідентифікувати осіб, які брали участь у господарській діяльності. Також, як вбачається із копії кошторису, він не містить жодних підписів та печатки особи, яка його склала і яка б могла нести відповідальність за його достовірність. А тому, за наведених обставин дані докази понесення матеріальних витрат, які були долучені до матеріалів справи позивачем, не можна вважати належними доказами, які встановлюють вартість відновлювального ремонту. Відтак, беззаперечних доказів, які б підтвердили розмір реального збитку, який поніс позивач внаслідок залиття квартири, а також причинного зв`язку між діями або бездіяльністю відповідача та наслідками у вигляді шкоди, суду не надано. Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 6 статті 81 ЦПК України встановлено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що доводи щодо заподіяння саме відповідачем шкоди, протиправність його поведінки, а також розмір матеріального збитку не доведено належними та допустимими доказами, а тому суд не має підстав вважати позовні вимоги доведеними, у зв`язку із чим в задоволенні позову слід відмовити за їх недоведеністю. Щодо розподілу судових витрат, Суд зазначає наступне. Частинами першою-другою статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, понесені позивачем судові витрати з оплати судового збору, на підставі ст. 141 ЦПК України, суд покладає на позивача. Згідно ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, в тому числі, належать витрати на професійну правничу допомогу. Новою редакцією ЦПК (частиною 2 статті 137) встановлено, що для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката встановлюється судом на підставі детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Представник відповідача надала суду розрахунок судових витрат, які відповідач очікує понести у зв`язку із розглядом справи, а саме: вивчення матеріалів справи та підготовка відзиву на позов, включаючи збір доказів 4200 грн.; підготовка заперечення 1400 грн.; участь в судових засіданнях (з розрахунку на 2 судових засідання) 4 години 2800 грн. В судовому засіданні при розгляді позову, інтереси відповідача представляв адвокат Степанова Олена Вікторівна, згідно ордеру серії АА №1338506, виданого адвокатом, що здійснює адвокатську діяльність індивідуально. Разом з тим, згідно ч.4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У постанові Верховного суду від 09 березня 2021 року (справа № 200/10535/19-а) Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду зазначив, що при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи. Зваживши надані представником відповідача докази на підтвердження понесених витрат на правову допомогу, час та зусилля, витрачені на надання правової допомоги в судових засіданнях, враховуючи принцип співмірності, суд вважає, що обгрунтованим та співмірним є стягнення із позивача на користь відповідача вартості наданих послуг правничої допомоги у розмірі 4 000 гривень.

Outcome: dismissed