Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-26 00:00:00

В вересні 2023 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Домобудівна компанія» про розірвання договору, стягнення коштів, збитків та моральної шкоди. В обґрунтування позову позивач вказав, що 03.12.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Домобудівна компанія» та ним був укладений Договір купівлі-продажу майнових прав № 18/1 д. Згідно умов Договору Продавець зобов`язувався продати Покупцю майнові права на Об`єкт нерухомості у порядку та на умовах, передбачених цим Договором та у відповідності до норм Цивільного кодексу України, що визначають загальні положення про купівлю-продаж. Сторони домовились, що Об`єктом нерухомості, майнові права на який передається за даним Договором, є квартира [ADDRESS] (1 черга). Вартість будівництва одного квадратного метра загальної площі майнових прав Об`єкту нерухомості була визначена Продавцем відповідно до проектно-кошторисної документації і договору підряду з підрядною організацією, та на день укладання цього Договору склала 14300,00 грн. за один квадратний метр (пункт 4.1 Договору). Таким чином, на момент укладання Договору загальна вартість майнових прав з врахуванням площі Об`єкту нерухомості становила 609609,00 грн., як передбачено пунктом 4.7 Договору. Відповідно до Розділу 3 Договору, який визначав порядок передачі майнових прав, майнові права на Об`єкт нерухомості за цим Договором закріпляються за Покупцем у момент видачі Довідки про оплату 100% майнових прав на загальну проектну площу. Довідка підписується Продавцем не пізніше 3-х робочих днів з дати здійснення Покупцем 100% оплати вартості майнових прав, що визначена у пункті 4.1 цього Договору. Крім цього, згідно пункту 4.8 даного Договору Покупець був зобов`язаний сплатити повну вартість майнових прав в остаточному обсязі до моменту здачі в експлуатацію житлового будинку. У повній відповідності до умов Договору, він сплатив повну вартість квартири в сумі 609609,00 грн. в день укладання та підписання Договору, що підтверджується платіжною квитанцією від 03.12.2021 року та Довідкою про оплату 100% майнових прав № 18/1Д від 03 грудня 2021 року, виконавши таким чином свої зобов`язання за Договором в повному обсязі. Проте, у подальшому йому стало відомо, що Відповідач як недоброчесний забудовник продав одну й ту саму квартиру двічі. Так, листом № 78 від 28.06.2023 року директор ТОВ «Домобудівна компанія» А.Курятник повідомив, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Домобудівна компанія» та громадянином [PERSON] було укладено Договір купівлі-продажу майнових прав № 18/1 д від 06 липня 2021 року на той самий Об`єкт нерухомості, а саме: квартиру [ADDRESS] . Як вбачається зі змісту цього листа, в подальшому на підставі заяви [PERSON] був укладений аналогічний договір з [PERSON] , предметом продажу майнових прав якого є та сама квартира [ADDRESS] . Документи, на підставі яких виникло майнове право у [PERSON] та у [PERSON] , є тотожними між собою включно до однакового номеру договору. Відмінність полягає лише в даті їх укладання - перший 06 липня, а другий 03 грудня 2021 року. Пунктом 5.3 Договору купівлі-продажу майнових прав № 18/1 д від 03 грудня 2021 року передбачено, що Покупець має право вимагати від Продавця своєчасного виконання зобов`язань за умови виконання Покупцем всіх своїх зобов`язань, згідно даного Договору. Позивач на виконання умов Договору повністю сплатив вартість Об`єкта нерухомості. Відповідач, в свою чергу, порушив ці умови, що в цілому призвело до грубого порушення прав Позивача як добросовісного покупця та інвестора, який належним чином виконав свої договірні зобов`язання. Відповідач, уклавши одночасно два тотожних договори про купівлю-продаж майнових прав на один і той самий Об`єкт нерухомості, фактично уклав з Позивачем нікчемний правочин, оскільки умисно, протиправно та наперед знав про те, що цей правочин за умови попереднього продажу цієї ж квартири іншій особі не створює жодних юридичних наслідків для Відповідача, як покупця. Реалізація майнових прав по Договору на користь третьої особи відбулась раніше шляхом укладення Договору купівлі-продажу майнових прав №18/1д від 06.07.2021р. з [PERSON] .. Відтак, згідно п.8.1 Договору, у випадку невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за даним Договором винна Сторона відшкодовує потерпілій стороні всі збитки, спричиненні такими її винними діями (бездіяльністю). Позовні вимоги позивача складаються із збитків у виді суми фактично сплаченої ним вартості майнових прав в сумі 609609грн., 3% річних за несвоєчасне виконання зобов`язань, відшкодування збитків з урахуванням індексу інфляції за 2022р. та 7 місяців 2023 року, видових витрат та витрат на професійну правничу допомогу. Протиправними діями Відповідача йому була заподіяна моральна шкода, яка полягає у моральних стражданнях та порушенні нормальних життєвих зв`язків, яких він зазнав у зв`язку з тим, що недоброчесний забудовник продав одну й ту саму квартиру, яку він мріяв придбати, двічі. Вказана шкода обтяжується наявністю у Позивача низки хронічних хвороб, зокрема цукрового діабету та інших, що підтверджується медичними висновками та довідками. Виходячи з міркувань розумності та співмірності моральна шкода оцінюється ним у 300000,00 гривень. При цьому погіршення його стану здоров`я перебуває у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з протиправними діями Відповідача. 22.11.2023 року представник позивача подав до суду заяву про зміну підстав позову, в якій зазначив, що Пунктом 9.2 розділу 9 «Строк дії та порядок розірвання Договору» передбачено, що Договір може бути припинений у випадках, встановлених Договором та у випадках, встановлених законодавством України. Внаслідок істотного порушення договору відповідачем, яке полягає у тому, що останній в порушення умов договору продав одну й ту саму квартиру двічі, позивач позбувся того, на що він розраховував при укладенні договору, а саме квартири, вартість якої була сплачена ним в повному обсязі. З врахуванням наведеного позивач просить: позов задоволити; розірвати Договір № 18/1д купівлі-продажу майнових прав від 03 грудня 2021 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Домобудівна компанія» (ЄДРПОУ 32600877) та [PERSON] ; стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Домобудівна компанія» на користь [PERSON] фактично сплачену ним вартість майнових прав в сумі 609609,00 гривень, 3% відсотка річних за несвоєчасне виконання зобов`язань в сумі 30480,00 грн. за 2022 рік та 8 місяців 2023 року, відшкодувати збитки з урахуванням офіційно встановленого індексу інфляції в сумі 137769,60 грн. + 19507,40 грн. (122,6 % у 2022 році та 103,2% у 2023 році станом на 01 серпня 2023 року), моральну шкоду в сумі 300000,00 гривень, а разом: 1097365,00 гривень; стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати в розмірі 1073,60 грн. та витрати на професійну правничу допомогу. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив задоволити з підстав викладених у позовній заяві. Також суду пояснив, що вказана квартира є спірною, у визначені договором строки недобудована, тому вимоги вони підтримують. Представник відповідача в судовому засіданні не заперечив проти задоволення позовних вимог в частині розірвання договору та повернення сплачених позивачем на його виконання коштів, з підстав невиконання відповідачем умов договору у передбачені строки. В задоволенні решти вимог заперечив, оскільки невиконання договору має місце з 01.01.2024 року, а тому підстави для застосування ст. 625 ЦК України до цієї дати відсутні. Щодо вимог позивача про відшкодування моральної шкоди, то позивачем не надано доказів на підтвердження того, що погіршення стану його здоров`я відбулось внаслідок невиконання договору. При цьому також пояснив, що відсутні докази подвійного продажу квартири, долучений позивачем до позову договір з [PERSON] підписано не було, а тому квартира на даний час рахується за позивачем. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 03.12.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Домобудівна компанія» та [PERSON] було укладений Договір купівлі-продажу майнових прав № 18/1д, згідно умов якого Продавець зобов`язався продати Покупцю майнові права на Об`єкт нерухомості у порядку та на умовах, передбачених цим Договором, та у відповідності до норм Цивільного кодексу України, що визначають загальні положення про купівлю-продаж. Сторони домовились, що Об`єктом нерухомості, майнові права на який передаються за даним Договором, є квартира [ADDRESS] (1 черга). Вартість будівництва одного квадратного метра загальної площі майнових прав Об`єкту нерухомості була визначена Продавцем відповідно до проектно-кошторисної документації і договору підряду з підрядною організацією і на день укладання цього Договору склала 14300,00 грн. за один квадратний метр (пункт 4.1 Договору) На момент укладання Договору вартість майнових прав з врахуванням площі Об`єкту нерухомості становила 609609,00 грн. (пункт 4.7 Договору). Відповідно до Розділу 3 Договору, майнові права на Об`єкт нерухомості за цим Договором закріпляються за Покупцем у момент видачі Довідки про оплату 100% майнових прав на загальну проектну площу. Довідка підписується Продавцем не пізніше 3-х робочих днів з дати здійснення Покупцем 100% оплати вартості майнових прав, що визначена у пункті 4.1 цього Договору, після проведення технічної інвентаризації, та здійснення остаточних розрахунків, довідка заміняється на нову. Згідно пункту 4.8 даного Договору Покупець сплачує повну вартість майнових прав в строки та в розмірах, визначених у Додатку №1 до даного Договору, але зобов`язаний сплатити в остаточному обсязі до моменту здачі в експлуатацію житлового будинку. Позивач на виконання умов вищевказаного Договору 03.12.2021р. сплатив вартість квартири в сумі 609609,00 грн., що підтверджується квитанцією від 03.12.2021 року та Довідкою про оплату вартості квартири № 18/1Д від 03 грудня 2021 року, виконавши таким чином свої зобов`язання за Договором в повному обсязі. Відповідно до п.6.2.1. Договору, Продавець зобов`язаний організувати будівництво об`єкту будівництва та здачу його в експлуатацію у строк до 3 кварталу 2023 року при умові дотримання всіма Покупцями порядку та строків сплати вартості майнових прав. Відповідно до п. 9.2 Договору цей Договір може бути припинений: у випадках встановлених Договором, та у випадках, встановлених законодавством України. 25.07.2023р. [PERSON] звернувся до директора ТОВ «Домобудівна компанія» з заявою про повернення сплачених ним коштів та розірвання договору. Вказані обставини підтверджуються: договором купівлі-продажу майнових прав № 18/1д від 03.12.2021 року; квитанцією №25 від 03.12.2021р.; довідкою Товариства з обмеженою відповідальністю «Домобудівна компанія» від 03.12.2021р. № 18/1д; заявою [PERSON] від 25.07.2023р. Відповідно до статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст.ст.626,627 ЦК України, договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Відповідно до положень ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною першою статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з п.5 ч.1 ст.4 Закону України «Про захист прав споживачів», споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону. Частиною 2 ст.651 ЦК України визначено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Відповідно до ч.5 ст.653 ЦК України, якщо договір змінений або розірваний у зв`язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору. Згідно ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно дост.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно дост.611 ЦК України, моральна шкода відшкодовується, якщо це встановлено договором або законом. Правила статті 1167 ЦК України регулюють позадоговірні (деліктні) відносини. Згідно постанови Великої Палати Верховного Суду № 14-714 цс 19 від 01.09.2020 року, виходячи з положень статей 16 і 23 ЦК України та змісту права на відшкодування моральної шкоди в цілому як способу захисту суб`єктивного цивільного права, компенсація моральної шкоди повинна відбуватися у будь-якому випадку її спричинення - право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди виникає внаслідок порушення права особи незалежно від наявності спеціальних норм цивільного законодавства. Статті 4 та 22 Закону про захист прав споживачів у чинній редакції прямо передбачають право споживача на відшкодування моральної шкоди у правовідносинах між споживачами та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг. Так, вирішуючи спір щодо відшкодування моральної шкоди за порушення споживчого договору, суди мають враховувати, що моральна шкода за порушення цивільно-правового договору як спосіб захисту суб`єктивного цивільного права може бути компенсована і в тому разі, якщо це прямо не передбачено законом або тим чи іншим договором, і підлягає стягненню на підставі статей 16 та 23 ЦК України і статей 4 та 22 Закону про захист прав споживачів навіть у тих випадках, коли умовами договору право на компенсацію моральної шкоди не передбачено. Відповідно до ч.ч.1,6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження подвійного продажу відповідачем майнових прав на квартиру [ADDRESS] (1 черга). Надана суду копія Договору купівлі-продажу майнових прав № 18/1д від 02.11.2021 року між ТОВ «Домобудівна компанія» та [PERSON] вказаних обставин достовірно не підтверджує, оскільки вказаний договір не було підписано останньою. Не підтверджує вказаних обставин і лист ТОВ «Домобудівна компанія» №78 від 27.07.2023р., оскільки як пояснив суду представник позивача, його було надано з врахуванням складання проекту договору № 18/1д від 02.11.2021 року з [PERSON] , який, як згодом було встановлено, останньою не було підписано. Також в судовому засіданні представником відповідача визнано той факт, що майнові права на квартиру [ADDRESS] (1 черга) належать саме позивачу. Також представником відповідача визнано той факт, що у визначений Договором строк ТОВ «Домобудівна компанія» не завершено будівництво вказаного будинку, у зв`язку з чим, вони не заперечують проти розірвання договору з позивачем та повернення йому сплачених ним коштів. При цьому позивачем та його представником не обґрунтовано з посиланням на належні та допустимі докази нарахування 3% річних та інфляційних втрат за 2022р. та вісім місяців 2023р. відповідно до ст.625 ЦК України за прострочення виконання грошового зобов`язання за Договором купівлі-продажу майнових прав № 18/1д від 03.12.2021 року, враховуючи, що його умовами передбачено обов`язок Продавця організувати будівництво об`єкту будівництва та здачу його в експлуатацію у строк до 3 кварталу 2023 року. Позивач також просить стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 300000 грн., обґрунтовуючи тим, що протиправними діями Відповідача йому була заподіяна моральна шкода, яка полягає у моральних стражданнях та порушенні нормальних життєвих зв`язків, яких він зазнав у зв`язку з тим, що недоброчесний забудовник продав одну й ту саму квартиру, яку він мріяв придбати, двічі. Вказана шкода обтяжується наявністю у Позивача низки хронічних хвороб, зокрема цукрового діабету та інших, що підтверджується медичними висновками та довідками. Разом з тим, надані представником позивача консультативні висновки та виписка з медичної картки амбулаторного хворого позивача не підтверджують того факту, що внаслідок саме протиправних дій відповідача погіршився стан його здоров`я. Оскільки, з виписка з медичної картки амбулаторного хворого вбачається, що позивач хворіє з 2020р., постійно лікується амбулаторно, періодично проходить стаціонарне лікування. Враховуючи наведене, принцип розумності та справедливості, обставин справи, тривалість та глибину душевних та моральних страждань позивача, а також те, що він був вимушений вживати додаткових зусиль щодо захисту порушеного права, слід стягнути з відповідача на користь позивача 50000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Домобудівна компанія» про розірвання договору, стягнення коштів, збитків та моральної шкоди, слід задоволити частково, а саме: розірвати Договір купівлі-продажу майнових прав № 18/1д від 03.12.2021р., укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Домобудівна компанія» та [PERSON] ; стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Домобудівна компанія» на користь [PERSON] грошові кошти в розмірі 609609грн., сплачені на виконання умов Договору купівлі-продажу майнових прав № 18/1д від 03.12.2021р., 50000грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, а всього 659609грн. В задоволенні решти позовних вимог, слід відмовити. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь держави 6595,48грн. судового збору пропорційно задоволеним вимогам (609609 + 300000 = 909609 / 100 = 9096,09; 609609 + 50000 = 659609/ 9096,09= 72,52%; 1% - 9096,09 /100 х 72,52), враховуючи, що позивача було звільнено від сплати судового збору при зверненні до суду з позовом, відповідно до положень Закону України "Про захист прав споживачів" за вимоги про розірвання договору, стягнення сплачених за договором коштів та моральної шкоди, які судом було задоволено частково. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: partial