Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-22 00:00:00

Зміст позовних вимог та позиції учасників справи У грудні 2023 року представник позивача [PERSON] - адвокат Наталюк Н.М.звернувся до суду із позовом про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги мотивував тим, що позивач спільно проживав із відповідачем і в них народився син [PERSON] . У червні 2022 року після припинення спільного проживання із позивачем відповідач забрала сина та проживала з ним без реєстрації у [ADDRESS] , що свідчить про те, що відповідач не має постійного місця проживання. 24 грудня 2022 року відповідач привезла сина [PERSON] в с. Мала Побіянка і залишила його матері - [PERSON] , після чого відвідувала дитину всього чотири рази, при цьому у травні 2023 року з`явилась до сина у п`яному вигляді, вчинила скандал, після чого більше жодного разу не приїздила до малолітнього сина, та не цікавилась його життям. Зазначає, що відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток сина, не займається його навчанням та вихованням, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, не утримує його, матеріально не допомагає, зловживає спиртними напоями, не створила належних умов для виховання та розвитку сина, покинула його на родичів батька, на зауваження служби у справах дітей не реагує, притягувалась до адміністративної відповідальності за ухилення від виконання батьківських обов`язків. Відповідачка ніде не працювала та не працює на даний час, не має фінансової можливості забезпечувати себе і дитину, немає постійного житла, проживає з різними співмешканцями, перебування дитини із матір`ю може наражати його на небезпеку, вплинути на його розвиток, як моральний так і фізичний. Також зауважує, що відповідача рішенням суду було позбавлено батьківських прав відносно її малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] та стягнуто аліменти на їх утримання. Усі питання щодо виховання та матеріального утримання дитини вирішуються сім`єю позивача [PERSON] , який на даний час перебуває в складі ЗСУ та повністю матеріально забезпечує сина, а тому вважає наявні підстави для позбавлення відповідача батьківських прав. Представник позивача - адвокат Наталюк Н.М. в судовому засіданні позов підтримав, просив задовольнити з підстав викладених у ньому. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, надіслала до суду заяву в якій зазначила, що не заперечує проти позбавлення її батьківських прав відносно сина [PERSON] , оскільки тривалий час не виконує батьківських обов`язків відносно сина. Розгляд справи просила здійснювати у її відсутності (арк. спр.55). Представник третьої особи Дунаєвецької міської ради надіслав до суду висновок стосовно доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно [PERSON] . Представник у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час і місце його проведення (арк. спр.49). Відповідно до статті 223 ЦПК України наявні підстави для розгляду справи за відсутності відповідача та третьої особи. Процесуальні дії у справі 11 грудня 2023 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання, залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - орган опіки та піклування Дунаєвецької міської ради та зобов`язано надати висновок на виконання своїх повноважень щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] 10 січня 2024 року підготовче засідання відкладено у зв`язку із неявкою сторін та невиконанням ухвали суду в частині надання висновку про доцільність позбавлення батьківських прав. 02 лютого 2024 року закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті, задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів та виклик свідків. Фактичні обставини справи, встановлені судом Сторони у справі [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження (арк. спр. 13). Позивач [PERSON] проживає та зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Разом з ним зареєстровані [PERSON] - бабуся (власник будинку), [PERSON] - мати, [PERSON] - сестра. [PERSON] - син, проживає без реєстрації місця проживання з 24 грудня 2022 року. [PERSON] проходить службу в ЗСУ. Вказані обставини підтверджуються довідкою від 30 листопада 2023 року (арк. спр. 17 на звороті). Позивач [PERSON] перебуває на військовій службі за призовом по мобілізації у воєнний час у військовій частині [NUMBER] з 03 серпня 2022 року по теперішній час, про що свідчить довідка від 15 серпня 2022 року (арк. спр.17). На підставі заяви [PERSON] , наказом служби у справах дітей Дунаєвецької міської ради від 09 листопада 2023 року, тимчасово влаштовано [PERSON] , дитину яка тимчасово залишилась без батьківського піклування в сім`ю [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] (арк. спр. 14 на звороті, 15). Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї, складеного 03 листопада 2023 року, за адресою [ADDRESS] , за місцем проживання малолітнього [PERSON] , для дитини облаштоване місце для сну та відпочинку, дитина забезпечена сезонним одягом та взяттям. Санітарно-гігієнічні умови проживання на належному рівні. Продуктами харчування забезпеченні, наявна свіжоприготовлена їжа. Догляд за дитиною здійснює тітка [PERSON] на момент обстеження батько був відсутній, оскільки перебуває в ЗСУ (арк. спр. 15 звороті). З даних довідки виданої АТ КБ «ПриватБанк», фотознімків із застосунку «Приват24» вбачається, що у листопаді 2023 року [PERSON] здійснив переказ коштів на банківський рахунок сестри [PERSON] (арк. спр. 28 на звороті - 30). Відповідно до довідки - характеристики, виданої Дунаєвецькою міською радою від 27 листопада 2023 року, [PERSON] проживає разом із сином [PERSON] в [ADDRESS] , за період проживання зарекомендував себе позитивно, в громадських місцях поводиться добре, спиртними напоями не зловживає, проходить службу в ЗСУ (арк. спр. 18 на звороті - 19). Рішенням Новоушицького районного суду Хмельницької області по справі №680/42/18 від 03 травня 2018 року позбавлено [PERSON] батьківських прав відносно її малолітніх дітей - [PERSON] та [PERSON] (арк. спр.19 на звороті - 21). Відповідно до заяви від 09 січня 2024 року, посвідченої приватним нотаріусом Кам`янець-Подільського районного нотаріального округу Хмельницької області Бугерко Н.А., [PERSON] , [INFO] , відмовляється від виховання та утримання її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та у зв`язку з цим не заперечує проти позбавлення її батьківських прав та його майбутнього усиновлення (арк. спр.57). [PERSON] не перебуває на обліку (під наглядом) в лікаря нарколога, лікаря психіатра, про що свідчать довідки (арк. спр. 82). [PERSON] 15 березня 2023 року була притягнута до адміністративної відповідальності ч. 1 ст. 178 КУпАП, 03 квітня 2023 року - за ч. 1 ст. 127 КУпАП, 25 травня 2023 року - за ч. 2 ст. 178 КУпАП, про що свідчить відповідь надана Кам`янець-Подільським РУП ГУНП у Хмельницькій на виконання ухвали суду в частині витребування доказів (арк. спр. 93). З висновку Дунаєвецької міської ради як органу опіки та піклування, який затверджений рішенням виконавчого комітету №12 від 25 січня 2024 року, вбачається, що [PERSON] з 24 грудня 2022 року ухиляється від виконання батьківських обов`язків відносно малолітнього сина [PERSON] , а саме не піклується про його фізичний стані і духовний розвиток, не займається його навчанням та вихованнях, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, не утримує його, матеріального не допомагає, не створила належних умов для виховання та розвитку сина, покинула його на родичів батька. [PERSON] не працювала та не працює на даний час, не має фінансової можливості забезпечити себе і дитину, немає постійного житла, проживає з різними співмешканцями, а тому орган опіки та піклування із врахуванням викладеного вважає, що позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно сина [PERSON] є доцільним (арк. спр.60-64). Свідок [PERSON] підтвердила, що вона є сестрою позивача та на даний час доглядає свого племінника [PERSON] . Зокрема зазначила, що відповідач [PERSON] проживала разом із її братом [PERSON] у с. Мала Побіянка та у них народився син [PERSON] . [PERSON] зловживає алкогольними напоями, будучи вагітною продовжувала вживати їх щоденно. На восьмому місяці вагітності вона викликала їй швидку допомогу, оскільки [PERSON] навіть не могла піднятись із землі. Після народження дитини [PERSON] продовжувала вживати алкоголь, вела аморальний спосіб життя. Влітку 2022 року сторони розійшлися і [PERSON] з сином переїхали у с. Нестерівці до її сестри, згодом постійно змінювала місце проживання. Вона в цей період перебувала у республіці Польща. До неї зателефонував брат та попросив приїхати до України, оскільки [PERSON] залишала сина на сторонніх чоловіків і зникала, а він проходив службу в ЗСУ. У грудні 2022 року відповідач привезла дитину у с. Мала Побіянка, де вона мешкає з матір`ю і залишила її, сказавши на три дні. Проте за дитиною не повернулась. Стан дитини її уразив, оскільки хлопчик близько пів року вночі прокидався із криками та просив їсти, засинав тільки зі шматочком хліба у руці. У травні 2023 року [PERSON] приїхала у стані сильного алкогольного сп`яніння та вимагала віддати їй дитину, викликала поліцію. Наступного дня вона та [PERSON] перебували у відділенні поліції в м. Дунаївці та у присутності працівників Служби у справах дітей, [PERSON] сказала, що їй не потрібна вже дитина. З того часу вона до дитини не приїздила, не цікавилась взагалі ним, хоча вона двічі зустрічала її і вказувала про те, що потрібно спілкуватися із сином. За період перебування дитини разом із [PERSON] вона постійно просила у її брата кошти на потреби дитини, проте як з`ясувалось пізніше витрачала їх на свої потреби, не забезпечила проведення обов`язкових щеплень для сина, хоча кошти на це брат надавав. На даний час вона знову вагітна. Свідок [PERSON] підтвердив, що із сторонами знайомий, оскільки проживає по сусідству в с. Мала Побіянка, а також проживав раніше спільно із сестрою відповідача. Зазначив, що [PERSON] у кінці 2022 року привезла сина сестрі позивача [PERSON] і залишила. У травні 2023 року [PERSON] востаннє приїздила з метою забрати сина, викликала поліцію, при цьому знаходилась в стані сильного алкогольного сп`яніння. Зазначив, що [PERSON] веде аморальний спосіб життя, не має постійного місця проживання, неодноразово залишала сина на чужих чоловіків і зникала. Він особисто їздив забирати речі дитини у таких людей. Часто-густо бачив дитину вночі з матір`ю, яка перебувала у стані алкогольного сп`яніння, біля магазину в сумнівних компаніях. Також зазначив, що [PERSON] позбавлена батьківських прав відносно двох дітей раніше, оскільки він особисто відвозив її на суд. Про цих дітей вона пізніше навіть не згадувала. Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права Відповідно до частини першої статті 3 Конвенції про права дитини у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Закон України «Про охорону дитинства» визначає охорону дитинства в Україні як стратегічний загальнонаціональний пріоритет, що має важливе значення для забезпечення національної безпеки України, ефективності внутрішньої політики держави, і з метою забезпечення реалізації прав дитини на життя, охорону здоров`я, освіту, соціальний захист, всебічний розвиток та виховання в сімейному оточенні встановлює основні засади державної політики у цій сфері, що ґрунтуються на забезпеченні найкращих інтересів дитини. Частинами 2,3 статті 150 Сімейного Кодексу України визначено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, повинні забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно зі статтею 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Процедура, підстави та правові наслідки позбавлення батьківських прав передбачені нормами Сімейного Кодексу України (статті 164-167). Згідно зі статтею 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Пунктом 2 частини першої статті 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, вінне забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками (постанова Верховного Суду від 16.02.2022 року у справі №219/5297/20). Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є крайньою мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). ЄСПЛ у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінки. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58). У справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) від 16 липня 2015 року ЄСПЛ вказав, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів, і залежно від обставин конкретної справи вони можуть відрізнятися. Разом із тим, у рішенні ЄСПЛ від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України», заява № 2091/13, суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (параграф 76). Крім того, у рішенні від 30 червня 2020 року «Ilya Lyapin v. russia» (заява № 70879/11) ЄСПЛ зауважив про те, що в інтересах дитини також забезпечити її розвиток у здоровому навколишньому середовищі, і батько не може мати права відповідно до статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вживати таких заходів, які могли б завдати шкоди здоров`ю та розвитку дитини. Найкращі інтереси дитини можуть, залежно від їх характеру і серйозності, превалювати над інтересами батьків. Досліджені судом письмові докази та показання свідків [PERSON] , [PERSON] , підтверджують доводи позивача про те, що відповідач свідомо залишила дитину родичам батька та не бажає приймає участі в житті дитини, не виховує сина, не піклується про його фізичний та моральний розвиток, матеріально не утримує його, не бажає підтримувати жодного зв`язку із дитиною, хоча проживає в межах однієї області, що в умовах сучасних можливостей для комунікації свідчить про її свідоме ухилення та небажання виконувати свої батьківські обов`язки по вихованню та розвитку дитини. Слід зазначити, що показання свідків [PERSON] , [PERSON] в частині зловживання відповідачем алкогольними напоями та ведення аморального способу життя підтверджуються письмовими доказами, зокрема даними щодо притягнення до адміністративної відповідальності. Про системну бездіяльність та безвідповідальність матері по відношенню до життя її дітей також свідчить та обставина, що рішенням Новоушицького районного суду Хмельницької області від 03 травня 2018 року [PERSON] було позбавлено батьківських прав відносно її двох інших дітей. Жодних заходів щодо поновлення своїх батьківських прав відповідач не вчиняла. Також суд бере до уваги висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав, який суд вважає достатньо обґрунтованим. Суд вважає , що за вказаних обставин збереження зв`язків дитини із матір`ю не буде відповідати її інтересам, оскільки не забезпечить її розвиток у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним. Що стосується заяви відповідача про визнання позову та не заперечення проти позбавлення її батьківських прав, суд зазначає наступне. Згідно з частиною першою статті 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до частини четвертої статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує /судовий розгляд. Відповідно до частин другої, третьої статті 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Відтак, суд відмовляє у прийнятті визнання відповідачем позову, оскільки у цій категорії справ визнання позову суперечить закону, а саме частині третій статті 155 СК України, та порушує інтереси дитини. Однак така заява свідчить про відсутність у матері інтересу до дитини. Водночас встановленні судом фактичні обставини справи на підставі досліджених доказів та показань свідків, свідчать про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для задоволення позову. При цьому враховується, що позбавлення особи батьківських прав не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє особу, яка позбавлена батьківських прав, права на спілкування з дитиною і побачення з нею, як це передбачено законом, а також права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Розподіл судових витрат Враховуючи заяву представника позивача щодо залишення судового збору за позивачем, підстави для стягнення судового збору з відповідача відсутні. На підставі викладеного,

Outcome: approved