Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-12 00:00:00

Представник позивачки адвокат Іванова Н.О. звернулася до суду із даним позовом, в якому просила збільшити розмір аліментів, які стягуються на підставі судового наказу від 16.06.2021р. з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] на утримання доньки [PERSON] до розміру частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дати пред`явлення позову. На обгрунтування позову зазначено, що позивачка та відповідач мають спільну доньку [PERSON] , [INFO] , і за рішенням Ленінського районного суду м.Харкова від 16.06.2021р. з відповідача було стягнуто аліменти на користь позивачки на утримання доньки [PERSON] у розмірі частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дати пред`явлення позову. У подальшому, відповідач звернувся до Ленінського районного суду м.Харкова із позовом про зменшення розміру аліментів до 1/6 частки, посилаючись на те, що рішеннями судів з нього вже стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання другої дитини [PERSON] у розмірі частки і на утримання дружини [PERSON] до досягнення дитиною 3-річного віку у розмірі частки, таким чином, сукупне стягнення з нього становитиме часток щомісячно. Рішенням Ленінського районного суду м.Харкова, яке залишено у силі судом апеляційної інстанції, розмір аліментів на утримання дочки [PERSON] було зменшено до 1/5 частки доходу щомісячно. На даний момент майновий стан відповідача змінився, оскільки дитина [PERSON] досягла трирічного віку [INFO] і з відповідача вже не стягуються аліменти на утримання дружини [PERSON] у розмірі частки. Також, відповідач на даний час має два місця роботи і у нього відсутні виконавчі провадження про стягнення аліментів на іншу дитину. Ухвалою суду від 11.12.2023р. відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та її розгляд призначено без виклику сторін. Представник позивача подала до суду заяву де вказала, що не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач відзиву на позов, заперечень або клопотань до суду не надав. Копія ухвали про відкриття провадження у справі та копія позову з додатками надсилалася на останнє відоме місце мешкання та повернулася до суду з поштовою відміткою «за закінченням терміну зберігання». Таким чином, враховуючи згоду представника позивача, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. У [PERSON] та [PERSON] [INFO] народилася донька [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Згідно довідки про взяття на облік ВПО від 24.09.2020р., [PERSON] проживає за адресою [ADDRESS] . Як вбачається з довідок ДП «Харківський національний академічний театр опери та балету ім. М.В. Лисенка», [PERSON] працює у даній установі на посаді артистки-вокалістки, і з листопада 2022 року по жовтень 2023 року за місцем роботи отримала дохід у сукупному розмірі 14075,16 грн. Відповідно до частини 4 статті 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Постановою Полтавського апеляційного суду №642/4298/21 від 01 березня 20203 року встановлено наступне. На підставі судового наказу від 16 червня 2021 року, виданого Ленінським районним судом м.Харкова у справі № 642/3592/21 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11 червня 2021 року до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 01 жовтня 2020 року по цивільній справі №945/5339/19 було стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Окрім того, рішенням Харківського районного суду Харківської області від 26 жовтня 2020 року по цивільній справі №635/4198/20 було стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 16 липня 2020 року і до досягнення дитиною [PERSON] [INFO] , трирічного віку. Рішенням Ленінського районного суду міста Харкова від 31 серпня 2021 року по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа : [PERSON] , було зменшено розмір аліментів, визначений судовим наказом Ленінського районного суду м.Харкова від 16 червня 2021 року по справі № 642/3592/21 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , з 1/4 частини заробітку (доходу) до 1/5 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили, до досягнення дитиною повноліття. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Дане рішення залишено без змін постановою Полтавського апеляційного суду. Згідно до розрахунку старшого державного виконавця від 20.09.2023 року, заборгованість [PERSON] з аліментів на утримання доньки [PERSON] становить 38833,00 грн. Відповідно до статті 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей (стаття 5 Протоколу № 7 до Конвенції). Відповідно до принципу № 4 Декларації прав дитини, дитині має належати право на здорове зростання і розвиток; з цією метою спеціальний догляд і охорона повинні бути забезпечені як їй, так і її матері. Дитині має належати право на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування. Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 року батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Це положення також відображене і в ст. 180 СК України, відповідно до якого батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, системний аналіз норм законодавства дає підстави стверджувати, що як матір, так і батько зобов`язані неухильно дотримуватися свого обов`язку щодо виховання та утримання дитини, яке полягає в забезпеченні її належним харчуванням, житлом, розвагами та медичним обслуговуванням. Згідно зі ст. 181 ч. 3 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до положень ст.ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Згідно до ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними і чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. Згідно частини 1 статті 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, згідно з частиною 2 статті 182 Сімейного Кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 183 Сімейного кодексу України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Зокрема, частина 2 статті 183 СК України встановлює: якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до статті 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Таким чином, особа, яка отримує аліменти, вправі звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину у випадку, коли покращилося матеріальне становище платника аліментів. Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із покращенням матеріального становища платника аліментів, матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Судом встановлено, що з відповідача на користь позивачки на утримання їх доньки [PERSON] , були присуджені до стягнення аліменти у розмірі частки доходу щомісячно. У подальшому, цей розмір аліментів було за рішенням Ленінського районного суду м.Харкова зменшено до 1/5 у зв`язку із тим, що з відповідача на користь [PERSON] стягувалися аліменти на її утримання та утримання її дитини у сукупному розмірі частка. Сукупне стягнення за трьома аліментними зобов`язаннями з доходу відповідача становило 7/10 часток від заробітку щомісячно. На час звернення [PERSON] до суду із даним позовом у [PERSON] припинилися аліментні зобов`язання з утримання [PERSON] у розмірі частки доходів щомісячно, оскільки їх спільна дитина [PERSON] [INFO] досягла трирічного віку. Тому, після 14.05.2022 року сукупні аліментні зобов`язання [PERSON] були у розмірі 9/20 часток (1/4 + 1/5). За таких обставин позивачкою доведено її потребу у збільшенні розміру аліментів на утримання дочки з 1/5 частини заробітку (доходу) відповідача до чакстки, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дочкою повноліття. Також, відсутні відомості про те, що таке збільшення розміру аліментів буде вочевидь надмірним для відповідача [PERSON] . Суд вважає, що з відповідача [PERSON] в порядку ст.141 ЦПК України, та Закону України "Про судовий збір", підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі по 1073 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved