Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-26 00:00:00

Короткий зміст позовним вимог У травні 2023 року ТОВ «Мегаінтвест Сервіс» звернувся до Оболонського районного суду м. Києва з вищевказаним позовом, в якому просить стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] , ТОВ «Агроком» грошові кошти в розмірі 1 275 320,47 грн на відновлення предмета іпотеки: квартири [ADDRESS] до первісного стану, стягнути з відповідачів судові витрати. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 04 листопада 2005 року між АБ «Ажіо», правонаступником якого є ПАТ «Фідобанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 77. За умовами якого, останній отримав кредит у розмірі 60000,00 доларів США. З метою забезпечення виконання кредитних зобов`язань між сторонами укладений договір іпотеки, за умовами якого позичальник передав в іпотеку квартиру [ADDRESS] . Крім того для забезпечення виконання зобов`язань між банком та [PERSON] укладено договір поруки. У зв`язку з ліквідацією ПАТ «Фідобанк» ТОВ «Мегаінвест Сервіс» став переможцем електронних торгів. На підставі чого, 21 лютого 2020 року укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, зокрема за зазначеними кредитним договором і договором іпотеки. 24 лютого 2020 року позивачем здійснено перевірку стану та умов зберігання предмету договору іпотеки. Під час огляду встановлено, що відповідач незаконно, без погодження з іпотеко держателем здійснював у квартирі будівельні роботи (перепланування), що призвели до змін в загальній та житловій площі квартири, а також втручання в систему опалення та в інженерні мережі загального користування. Такими діями відповідач порушив умови укладеного договору іпотеки. Згідно з висновком експерта в квартирі [ADDRESS] проведені будівельні роботи, які відносяться до перепланування з втручанням у зовнішні стіни та частково можна віднести до реконструкції житлового будинку, так як виконані будівельні роботи призвели до зміни його загальної площі, зміни основних техніко-економічних показників; експлуатувати квартиру в наявному технічному стані та використовувати для проживання не можливо. Позивач стверджує, що задля відновлення предмету іпотеки до первісного стану в квартирі необхідно проводити ремонтні роботи вартість яких складає 1275320,47 грн. Наведені обставини стали підставою для звернення ТОВ «Мегаінвест Сервіс» з даним позовом. Рух справи На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16 травня 2023 року справу передано на розгляд судді Шролик І.С. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва Шролик І.С. від 19 травня 2023 року позовну заяву ТОВ «Мегаінвест Сервіс» залишено без руху, з підстав несплати судового збору в розмірі 19129,81 грн. 01 червня 2023 року на електронну адресу суду надійшла заява ТОВ «Мегаінвест Сервіс» про відстрочення сплати судових витрат. Заява мотивована тим, що через оголошений воєнний стан позивач припинив господарську діяльність, на даний час рахунки товариства в банку закриті. Посилається на відсутність на даний час коштів для сплати судового збору, просять відстрочити сплату судового збору у розмірі 19129,81 грн. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 06 червня 2023 року відмовлено ТОВ «Мегаінвест Сервіс» у задоволенні заяви про відстрочення сплати судових витрат. Продовжено строк для усунення недоліків, встановлених ухвалою суду. 22 червня 2023 року на електронну адресу суду представник позивача надіслав клопотання про усунення недоліків та квитанцію про сплату судового збору. Ухвалою суду від 23 червня 2023 року відкрито провадження у справі, визначено, що спір підлягає розгляду за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 26 липня 2023 року. 25 липня 2023 року представником відповідача [PERSON] - адвокатом Діхтяренко О.М. подано відзив, в якому просила відмовити в задоволенні позову. В обґрунтування вказує, що між АБ «Ажіо», правонаступником якого є ПАТ «Фідобанк» та [PERSON] 04 листопада 2005 року укладено кредитний договір № 77, за умовами якого він отримав кредитні кошти в сумі 60000,00 доларів США з остаточною датою повернення кредиту 03 листопада 2025 року. Одночасно з укладенням кредитного договору, укладений договір іпотеки, з метою забезпечення виконання кредитних зобов`язань передано в іпотеку квартиру [ADDRESS] . 21 лютого 2020 року між ПАТ «Фідобанк» та ТОВ «Мегаінвест Сервіс» укладено договір відступлення права вимоги за кредитним договором та договором іпотеки. 26 лютого 2020 року ТОВ «Мегаінвест Сервіс», в особі директора [PERSON]., та громадянкою російської федерації [PERSON] укладено договір купівлі-продажу квартири, відповідно до умов якого, [PERSON] придбала квартиру, яка на праві власності належить [PERSON] . Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 17 січня 2021 року у справі № 756/3939/20, встановлено, що на момент переходу права вимоги за кредитним договором від ПАТ «Фідобанк» до ТОВ «Мегаінвест Сервіс» 21 лютого 2020 року боржник [PERSON] не мав простроченої заборгованості. Однак вже через п`ять днів, всупереч вимогам закону та умовам договору іпотеки без направлення письмового повідомлення ТОВ «Мегаінвест сервіс» відчужило предмет іпотеки за спірним договором купівлі-продажу квартир від 26 лютого 2020 року [PERSON] , яка перебуває у родинних відносинах з директором ТОВ «Мегаінвест Сервіс» , з відстрочкою платежу до 2024 року. Також представник відповідача, звертає увагу суду, що висновок, на який посилається позивач, не може бути доказом проведення перепланування квартири [PERSON] , оскільки він складений 13 березня 2020 року, коли квартира належала [PERSON] . Представник відповідача стверджує, що вимоги позивача є безпідставними. Крім того представник відповідача вказує, що ГУ НПУ в м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за фактом заволодіння службовими особами ТОВ «Мегаінвест сервіс» нерухомого майна фізичних осіб шляхом обману, а також легалізації цього майна за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162, ч.ч. 24 ст. 190, ч. 3 ст. 365-2, ст. 356 , ч. 3 ст. 209 КК України, в якому [PERSON] та [PERSON] повідомлено про підозру у вчиненні злочину за ч. 3 ст. 190 КК України. 26 липня 2023 року підготовче засідання відкладено через неявку сторін до 14 вересня 2023 року. Ухвалою суду від 14 вересня 2023 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, [PERSON] , яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору. В підготовчому засіданні оголошено перерву до 09 жовтня 2023 року. Ухвалою суду від 09 жовтня 2023 року визнано необґрунтованою заяву представника позивача ТОВ «Мегаінвест Сервіс» - Шеремет М.О. про відвід судді. Цивільну справу № 756/6042/23 (провадження № 2/756/3321/23) передано до відділу організаційного забезпечення розгляду цивільних та адміністративних справ Оболонського районного суду м. Києва для визначення складу суду та розгляду заяви про відвід головуючого судді Шролик І.С. Протоколом автоматизованого розподілу справи між суддями від 10 жовтня 2023 року заяву про відвід судді передано для розгляду судді Яценко Н.О. Ухвалою судді Оболонського районного суду м. Києва Яценко Н.О. від 11 жовтня 2023 року відмовлено в задоволенні заяви представника позивача ТОВ «Мегаінвест Сервіс» - Шеремет М.О. про відвід судді Шрлоик І.С. 08 листопада 2023 року підготовче засідання відкладено до 28 листопада 2023 року. Ухвалю суду від 28 листопада 2023 року закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 11 грудня 2023 року. 11 грудня 2023 року, 06 лютого 2024 року судове засідання відкладено за клопотанням представника позивача. Представник позивача 19 лютого 2024 року в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, з підстав та мотивів наведених у позовній заяві, просила позов задовольнити. Заявила клопотання про призначення будівельно-технічної експертизи для визначення вартості ремонтних робіт. Судом відмовлено в задоволення клопотання з огляду на пропуск процесуального строку подачі відповідного клопотання. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечувала, просила відмовити у його задоволенні з підстав наведених у відзиві. Долучила 28 листопада 2023 року постанову Київського апеляційного суду за наслідками апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання недійсним договору купівлі-продажу та витребування майна з чужого незаконного володіння. 19 лютого 2024 року подала заяву про відшкодування витрат на правову допомогу. Третя особа у судове засідання не з`явился, про день та час розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомила. Відповідачі [PERSON] та представник ТОВ «Агроком» до суду не з`явились. За клопотанням представника позивача 19 лютого 2024 року оголошено перерву для підготовки представника до судових дебатів. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін, суд вважає за необхідне ухвалити рішення у справі. На переконання суду подальше відкладення розгляду справи не сприятиме своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному розгляду справи по суті та дотримання судом розумних строків розгляду справи, порушуватиме права інших учасників справи. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Фактичні обставини справи Судом встановлено, що між АБ «Ажіо», правонаступником якого є ПАТ «Фідобанк», та [PERSON] 04 листопада 2005 року укладено кредитний договір № 77. За умовами укладеного договору [PERSON] отримав в кредит кошти в сумі 60000,00 доларів США на придбання трикімнатної квартири [ADDRESS] , зі строком повернення 03 листопада 2025 року (а.с. 4-7 том 1). З метою забезпечення виконання кредитних зобов`язань між сторонами укладений договір іпотеки, за умовами якого позичальник [PERSON] передав в іпотеку банку квартиру [ADDRESS] . (а.с. 8-10 том 1) Також, з метою забезпечення виконання кредитних зобов`язань укладено договори поруки із [PERSON] та ТОВ «Агроком» (а.с. 11-14). Між ПАТ «Фідобанк» та ТОВ «Мегаінвест Сервіс» 21 лютого 2020 року укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, зокрема за зазначеними кредитним договором і договором іпотеки. 21 лютого 2020 року між ПАТ «Фідобанк», який є правонаступником АБ «АЖІО», та ТОВ «Мегаінвест Сервіс» укладено договір № GL3N015205 про відступлення прав вимоги, за умовами якого банк відступає шляхом продажу новому кредитору ТОВ «Мегаінвест Сервіс» право вимоги банку до позичальників та поручителів, зазначених у додатку № 1 до цього договору (а.с. 14-16 том 1). Згідно Додатку № 1 до договору № GL3N015205 про відступлення прав вимоги від 21 лютого 2020 року до ТОВ «Мегаінвест Сервіс» перейшло право вимоги ПАТ «Фідобанк» за кредитним договором № 77 від 04 листопада 2005 року в розмірі заборгованості за кредитними коштами у сумі 6 621 долар США 36 центів та заборгованості за нарахованими процентами у сумі 24 долари США 89 центів, а всього 6 646 доларів США 25 центів, що в еквіваленті до національної валюти становить 162 684,91 грн. (а.с. 17 том 1). 26 лютого 2020 року між ТОВ «Мегаінвест Сервіс», в особі директора [PERSON]., та громадянкою російської федерації [PERSON] укладено договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] за 182696,00 грн на підставі ст. 38 Закону України «Про іпотеку», яка на праві власності належить [PERSON] (а.с. 66 том 1). Рішенням Оболонського районного суду м .Києва від 17 серпня 2021 року, залишеним без змін судом апеляційної інстанції 11 вересня 2023 року, визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , укладений 26 лютого 2020 року між ТОВ «Мегаінвест Сервіс», як іпотекодержателем та [PERSON] . Витребувано квартиру з володіння [PERSON] (а.с. 67-74, 236-247 том 1). За висновком експерта, складеним за результатами проведення будівельно-технічної експертизи № 13/03-2020 від 13 березня 2020 року: в квартирі [ADDRESS] , проведені будівельні роботи, які відносяться до перепланування з втручанням у зовнішні стіни та частково можна віднести до реконструкції житлового будинку, так як виконані будівельні роботи призвели до зміни його загальної площі, зміни основних техніко-економічних показників; експлуатувати квартиру в наявному технічному стані та використовувати для проживання не можливо (а.с. 19-29 том 1). Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 12019100010007928 від 19 вересня 2019 року за підозрою [PERSON] та [PERSON] у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України. Старшим слідчим в ОВС ГСУ НП України надано дозвіл на розголошення окремих матеріалів кримінального провадження, що стосуються захисту прав потерпілих, зокрема [PERSON] (а.с. 79 том 1). В межах кримінального провадження проведено судову експертизу, за висновком від 31 березня 2023 року обґрунтована вартість квартири [ADDRESS] станом на 26 лютого 2020 року становить 2086905 грн (а.с. 111-146 том 1). Відповідно до умов укладеного Договору іпотеки п. 3.4. Іпотекодавець не має права без письмової згоди Іпотекодержателя, проводити будь які роботи, що погіршують стан предмета іпотеки. Переплановувати квартиру, яка є предметом іпотеки, без отримання дозвільної документації відповідних державних органів та письмової згоди Іпотекодержателя (п. 3.5). Іпотекодержатель має право вимагати сплати штрафу в сумі 100 (сто) мінімальних розмірів заробітних плат, встановлених законодавством на момент укладання цього Договору за невиконання чи не належне виконання п.3.3. договору (п. 3.1 Договору іпотеки). Іпотекодержатель має право у будь-який час протягом строку дії Договору іпотеки перевіряти документально і в натурі наявність, стан і умови зберігання (утримання, використання) Предмета іпотеки (п. 3.1. Договору іпотеки), а Іпотекодавець зобов`язаний на першу вимогу Іпотекодержателя надавати йому можливість для перевірки Предмета іпотеки, а при проведенні представниками Іпотекодержателя перевірки виконання умов цього Договору (інспектування, огляд, тощо) - без затримки підписувати відповідні акти перевірок та засвідчувати таким чином їх відповідність фактичним обставинам (пп. ї п. 3.3. Договору). Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті рішення Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави ( ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно із частиною 1 статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно із статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом . Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Суд забезпечив сторонам рівні можливості надання доказів та доведеності їх перед судом їх переконливості. Згідно положення статті 9 ЗУ «Про іптеку», Іпотекодавець має право володіти та користуватись предметом іпотеки відповідно до його цільового призначення, якщо інше не встановлено цим Законом. При користуванні предметом іпотеки іпотекодавець повинен не припускати погіршення стану предмета іпотеки та зменшення його вартості понад норми його звичайної амортизації (зносу). Статтею 10 ЗУ «Про іпотеку» передбачено, що якщо інше не встановлено законом чи іпотечним договором, іпотекодавець зобов`язаний вживати за власний кошт всі необхідні заходи для належного збереження предмета іпотеки, включаючи своєчасне проведення поточного ремонту, відновлення незначних пошкоджень, раціональну експлуатацію та захист предмета іпотеки від незаконних посягань та вимог інших осіб. Іпотекодавець повинен своєчасно повідомляти іпотекодержателя про будь-яку загрозу знищення, пошкодження, псування чи погіршення стану предмета іпотеки, а також про будь-які обставини, що можуть негативно вплинути на права іпотекодержателя за іпотечним договором. Іпотекодержатель має право у будь-який час протягом строку дії іпотечного договору за умови попереднього письмового повідомлення іпотекодавця перевіряти документально і в натурі наявність, стан, умови збереження та користування предметом іпотеки. Іпотекодавець зобов`язаний не перешкоджати реалізації цього права іпотекодержателем, надавати йому всі документи, необхідні для перевірки наявності, стану, умов збереження та користування предметом іпотеки, а також негайно на вимогу іпотекодержателя забезпечити йому фізичний доступ до предмета іпотеки. Проведення іпотекодержателем зазначеної перевірки не повинно призупиняти користування предметом іпотеки відповідно до його цільового призначення або іншим чином порушувати права іпотекодавця чи іншої особи, в тимчасовому користуванні якої знаходиться предмет іпотеки. Звертаючись до суду із позовом керівник ТОВ «Мегаінвест Сервіс» посилався, що задля відновлення предмету іпотеки до первісного стану необхідно провести ремонтні роботи вартість яких складає 1275320,47 грн. Проте, до позовної заяви не додано жодних належних та допустимих доказів, щодо вартості будівельних робіт які необхідно провести. Смета розрахунку будівельних робіт до позову не надана, як і не додана представником під час судового розгляду. Суд приходить до переконання про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог ТОВ «Мегаінвест Сервіс» через їх недоведеність. Клопотання представника позивача про призначення у справі будівельно-технічної експертизи, заявлене під час судового розгляду 19 лютого 2024 року судом залишено без задоволення у зв`язку із порушенням строків подання відповідного клопотання, підготовчий розгляд справи завершений 28 листопада 2023 року. Інтереси позивача у справі представляли три представника - адвокати, фахівці в галузі права. Із позовом звернулися в травні 2023 року, відбулось у справі п`ять підготовчих судових засідань, під час яких жодного клопотання про призначення у справі судової експертизи не заявлялось. Окрім того, суд звертає увагу, що на час укладання договору іпотеки 04 листопада 2005 року у п 1.3. визначена вартість предмета іпотеки 454000 грн, що за курсом НБУ становить 90000 доларів США (а.с. 8 том 1). Згідно висновку судового експерта, вартість предмета іпотеки станом на 26 лютого 2020 року становить 85073,18 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 2086905,00 грн (а.с. 146 том 1). На підставі досліджених доказів, наявних в матеріалах справи, суд приходить до переконання, що позивач не довів зниження вартості предмета іпотеки, а також не довів, що для відновлення предмета іпотеки до попереднього стану необхідно витратити 1275320,47 грн, тому в задоволенні позовних вимог слід відмовити за безпідставністю та недоведеністю. Щодо розподілу судових витрат Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує ст. 141 ЦПК України та відмову ТОВ «Мегаінвест Сервіс» в задоволенні позову в повному обсязі, у зв`язку з чим понесені позивачем судові витрати відшкодуванню не підлягають. Під час судового розгляду 19 лютого 2024 року представник відповідача - адвокат Діхтяренко О.М. заявила клопотання про відшкодування витрат на правову допомогу в сумі 25000 грн. До клопотання надала договір № б/н про надання правової допомоги від 18 березня 2020 року, додаткову угоду № 5 від 04 липня 2023 року, платіжні інструкції від 04 липня 2023 року на суму 12000 грн. та від 14 липня 2023 року на суму 13000 грн. із призначенням платежу юридичні послуги [PERSON]. Відповідно до приписів ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі витрати, пов`язані з витребуванням доказів та пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до положення ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомогу. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04). За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат враховується розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» № 5076-VI від 05 липня 2012 року гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частини друга-четверта статті 137 ЦПК України). Суд при визначені розміру компенсації відповідачу витрат на правничу допомогу враховує категорію справи, що не відноситься до складних, обсяг фактичних витрат, понесених стороною відповідача для підготовки відзиву, обсяг наданих адвокатом послуг, їх необхідність та доцільність, враховую загальну кількість судових засідань, в яких адвокат брала участь,

Outcome: approved