Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, про позбавлення батьківських прав, які в подальшому були уточнені, посилаючись на те, що у липні 2019 року Бабаївська селищна рада Харківського району Харківської області в інтересах малолітньої дитини [PERSON] звернулася до Харківського районного суду Харківської області із позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, третя особа Служба у справах дітей Харківської районної державної адміністрації Харківської області. Розпорядженням Кабінету міністрів України N? 725-р від 12 червня 2020 року «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій громад Харківської області» утворено Височанську селищну раду Харківського району Харківської області, як публічну особу публічного права, з визначеним адміністративним центром в смт. Високий шляхом приєднання до Височанської селищної ради населеного пункту Покотиліської селищної ради у складі смт. Покотилівка, населених пунктів Бабаївської селищної ради у складі смт. Бабаї та селище Затишне, населеного пункту Яковлівської сільської ради у складі села Ржавець. Тобто правонаступником Бабаївська селищна рада Харківського району Харківської області стала Височанська селищна рада Харківського району Харківської області. В зв`язку зі зміною підсудності з Харківського районного суду Харківської області на Полтавський районний суд Полтавської області дана справа передана до Полтавського районного суду Полтавської області. Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області було відкрито провадження у справі за позовом Височанської селищної ради Харківського району Харківської області до [PERSON] , третя особа Служба у справах дітей Харківської районної державної адміністрації Харківської області про позбавлення батьківських прав щодо малолітньої доньки [PERSON] . Призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження. Рішенням ІІ сесія VIII скликання Височанської селищної ради Харківського району Харківської області від 24 грудня 2020 року було утворено Службу у справах дітей та сім`ї Височанської селищної ради як юридичну особу та затверджено Положення про Службу у справах дітей та сім`ї Височанської селищної ради. Відповідно до положення Служба у справах дітей та сім`ї с виконавчим органом височанської селишної ради. Засновником та органом управління Служби є Височанська селищна рада 03 липня 2019 року комісією у складі: заступника селищного голови - Михайличенка І., секретаря виконавчого комітету селищної ради Кабиш В., ДОП СП Харківського ВП Коритова Я., старшого інспектора по роботі з дітьми [PERSON] , складено Акт відвідування сім?ї [PERSON] , яка перебуває у складних життєвих обставинах за адресою: [ADDRESS] . Комісією встановлено, що на момент відвідування [PERSON] знаходиться у стані сильного алкогольного сп`яніння, веде себе неадекватно. На подвір`ї та у будинку брудно. В холодильнику та на полицях запас продуктів харчування відсутній. Дитина одіта брудно. При огляді лікарем дитини ніяких порушень здоров`я не виявлено. Акт підписаний членами комісії та сімейним лікарем [PERSON] та скріплений печаткою виконавчого комітету Бабаївської селищної ради. Виконавчим комітетом Бабаївської селищної ради Харківського району Харківської області як органом опіки та піклування було прийнято рішення від 05.07.2019 №45 про невідкладне відібрання дитини [PERSON] , у батька [PERSON] у зв`язку із загрозою здоров`ю дитини. У семиденний строк після постановлення рішення орган опіки та піклування звернувся до суду з позовом про позбавлення батька батьківських прав. 17 липня 2019 року Службою у справах дітей ХОДА складено направлення №88 на підставі клопотання служби у справах дітей Харківської районної державної адміністрації №1667 від 17.07.2019 року та рішенням Бабаївської селищної ради Харківського району Харківської області прийнято рішення №45 від 05 липня 2019 року «Про невідкладне відібрання дитини у батька», згідно якому [PERSON] направлена до КЗ «Харківський обласний ЦСПРД». Згідно Акту від 18 липня 2019 року дитину [PERSON] прийнято до КЗ «Харківський обласний ЦСПРД». Згідно ст. 77 ЦІК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідачем до теперішнього часу не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ним усунуто умови, які загрожували життю або здоров`ю дитини на підставі яких було постановлено рішення про негайне відібрання дитини від батька. У статті 164 Сімейного кодексу України є вичерпний перелік підстав позбавлення батьківських прав. Зокрема, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ???1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Доказами того, що [PERSON] необхідно позбавити батьківських прав є: -??ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини; -??зловживання алкогольними напоями; -??неодноразове притягнення до адміністративної відповідальності. Зазначені у позові факти, можливо розцінювати як ухилення від виховання дитини з боку батька, нехтування своїми батьківськими обов`язками, що свідчить про наявність підстав для задоволення позову. Статтею 6 Декларації ООН прав дитини від 20.11.1959 р. закріплено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і принаймні в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ч. 7 ст. 7 СК України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Стаття 3 Конвенції ООН про права дитини проголошує, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно приписів ст. 9 Конвенції ООН про права дитини, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною до не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. За приписами ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. піклуватися про її Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до частини першої статті 14 Закону України «Про охорону дитинства» діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили. Пунктом 2 частини 1 статті 164 Сімейного кодексу України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. У відповідності до ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. У відповідності до роз`яснення, що міститься в п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років і тільки з підстав, передбачених ст. 164 Сімейного кодексу України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України: «Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини». Відповідно до ч. 1-3 ст. 193 СК України: ??? 1.Влаштування дитини до закладу охорони здоров`я, навчального або іншого закладу не припиняє стягнення аліментів на користь того з батьків, з ким до цього проживала дитина, якщо вони витрачаються за цільовим призначенням. ??? 2.Якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального закладу охорони здоров`я, навчального або іншого закладу, аліменти на дитину можуть бути стягнуті з них на загальних підставах. ??? 3.За рішенням суду аліменти можуть перераховуватися на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України: «Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви». Відповідно до ч. 2 ст.182 СК України: «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку». Згідно з ч. 5 ст. 183 СК України: «Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину». Враховуючи вище викладене прохають суд позбавити батьківських прав [PERSON] , PHOKПП: [NUMBER] , [INFO] , що мешкає за адресою: [ADDRESS] , відносно малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] . Стягнути з [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] , що мешкає за адресою: [ADDRESS] , стягнувши аліменти на користь малолітньої дитини: доньки - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але неменше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі до суду позовної заяви і до повноліття дитини на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. Зобов?язати Службу у справах дітей та сім?ї Височанської селищної ради (Код ЕДРПОУ 43956718, місцезнаходження: вул. Бульварна, 12, смт. Високий, Харківський. район, Харківська область, 62459, відкрити у відділенні Державного ощадного банку України особистий рахунок малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , у місячний строк з дня набрання законної сили цим рішенням. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав, прохав задовольнити. Відповідач та його представник у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надали відзив згідно якого заперечували проти задоволення позовних вимог, оскільки дитину відібрали незаконно, безпідставно і без будь яких на то вагомих причин. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи без участі представника, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні їм правовідносини вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, на території Бабаївської селищної ради Харківського району Харківської області мешкав [PERSON] удвох із донькою [PERSON] . Сім`я [PERSON] перебуває на обліку у Службі у справах дітей Харківської районної державної адміністрації як така, що потрапила в складні життєві обставини. 03.07.2019 року громадською комісією у справах дітей при виконавчому комітеті Бабаївської селищної ради Харківського району була відвідана сім`я [PERSON] за адресою [ADDRESS] , про що складено акт відвідування від 03.07.2019 року. При обстеженні сім`ї [PERSON] за адресою [ADDRESS] , встановлено що батько [PERSON] знаходився в сильному алкогольному сп`янінні , вів себе неадекватно, спочатку не пускав комісію на територію подвір`я погрожуючи, а в ході переговорів дозволив увійти. На подвір`ї та в будинку брудно. В холодильнику та на полицях шафи запас продуктів харчування відсутній. У кутку кімнати знаходиться велика кількість порожньої скляної тари, після алкогольних напої, житло не відповідає санітарно-гігієнічним нормам. Умови для проживання, розвитку та відпочинку дитини відсутні. На подвір`ї домоволодіння відсутні ігровий куточок. Дані факти відображені в акту обстеження житлового-побутових умов проживання від 03.07.2019 року. На момент подачі позову до суду дитина [PERSON] не відвідувала дошкільний навчальний заклад та не має досвіду для соціалізації в суспільстві. Батько дитини порушує право дитини дошкільного віку на формування моральних норм, набуття нею життєвого соціального досвіду , всебічного розвитку дитини відповідно до її задатків, нахилів, здібностей, індивідуальних, психічних та фізичних особливостей, культурних потреб, що відображено в довідці з Бабаївського дошкільного навчального закладу від 10.07.2019 року №68. Мати малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , Харківським районним судом Харківської області була позбавлена батьківських прав по відношенню до малолітньої [PERSON] , що підтверджується рішенням суду від 13.08.2018 року. Відповідно п.8 постанови Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 N? 866 «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини» якщо виникла безпосередня загроза життю або здоров`ю дитини, орган опіки та піклування, якому стало відомо про це, приймає рішення про негайне відібрання дитини у батьків або осіб, які їх замінюють. 03 липня 2019 року комісією у складі: заступника селищного голови - Михайличенка І., секретаря виконавчого комітету селищної ради Кабиш В., ДОП СП Харківського ВП Коритова Я., старшого інспектора по роботі з дітьми [PERSON] , складено Акт відвідування сім?ї [PERSON] , яка перебуває у складних життєвих обставинах за адресою: [ADDRESS] . Комісією встановлено, що на момент відвідування [PERSON] знаходиться у стані сильного алкогольного сп`яніння, веде себе неадекватно. На подвір`ї та у будинку брудно. В холодильнику та на полицях запас продуктів харчування відсутній. Дитина одіта брудно. При огляді лікарем дитини ніяких порушень здоров`я не виявлено. Акт підписаний членами комісії та сімейним лікарем [PERSON] та скріплений печаткою виконавчого комітету Бабаївської селищної ради. Виконавчим комітетом Бабаївської селищної ради Харківського району Харківської області як органом опіки та піклування було прийнято рішення від 05.07.2019 №45 про невідкладне відібрання дитини [PERSON] , у батька [PERSON] у зв`язку із загрозою здоров`ю дитини. У семиденний строк після постановлення рішення орган опіки та піклування звернувся до суду з позовом про позбавлення батька батьківських прав. 17 липня 2019 року Службою у справах дітей ХОДА складено направлення №88 на підставі клопотання служби у справах дітей Харківської районної державної адміністрації №1667 від 17.07.2019 року та рішенням Бабаївської селищної ради Харківського району Харківської області прийнято рішення №45 від 05 липня 2019 року «Про невідкладне відібрання дитини у батька», згідно якому [PERSON] направлена до КЗ «Харківський обласний ЦСПРД». Згідно Акту від 18 липня 2019 року дитину [PERSON] прийнято до КЗ «Харківський обласний ЦСПРД». Згідно ст. 77 ЦІК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідачем до теперішнього часу не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ним усунуто умови, які загрожували життю або здоров`ю дитини на підставі яких було постановлено рішення про негайне відібрання дитини від батька. У статті 164 Сімейного кодексу України є вичерпний перелік підстав позбавлення батьківських прав. Зокрема, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ???1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Доказами того, що [PERSON] необхідно позбавити батьківських прав є: -??ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини; -??зловживання алкогольними напоями; -??неодноразове притягнення до адміністративної відповідальності. Зазначені у позові факти, як кожен окремо, так і в сукупності свідчать про ухилення від виховання дитини з боку батька, нехтування своїми батьківськими обов`язками, що свідчить про наявність підстав для задоволення позову. Статтею 6 Декларації ООН прав дитини від 20.11.1959 р. закріплено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і принаймні в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ч. 7 ст. 7 СК України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Стаття 3 Конвенції ООН про права дитини проголошує, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно приписів ст. 9 Конвенції ООН про права дитини, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною до не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. За приписами ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. піклуватися про її Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до частини першої статті 14 Закону України «Про охорону дитинства» діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили. Пунктом 2 частини 1 статті 164 Сімейного кодексу України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. У відповідності до ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. У відповідності до роз`яснення, що міститься в п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років і тільки з підстав, передбачених ст. 164 Сімейного кодексу України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України: «Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини». Відповідно до ч. 1-3 ст. 193 СК України: ??? 1.Влаштування дитини до закладу охорони здоров`я, навчального або іншого закладу не припиняє стягнення аліментів на користь того з батьків, з ким до цього проживала дитина, якщо вони витрачаються за цільовим призначенням. ??? 2.Якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального закладу охорони здоров`я, навчального або іншого закладу, аліменти на дитину можуть бути стягнуті з них на загальних підставах. ??? 3.За рішенням суду аліменти можуть перераховуватися на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України: «Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви». Відповідно до ч. 2 ст.182 СК України: «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку». Згідно з ч. 5 ст. 183 СК України: «Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину». Наразі в матеріалах справи відсутні дані про те чи наразі відповідач спілкується з дитиною та чи здійснює будь які дії, які б свідчили про бажання останнього повернути дитину. Згідно п. 3 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 № 866 (із змінами), органом опіки та піклування є виконавчі органи сільських рад у тому числі об`єднаних територіальних громад. Основним обов`язком органу опіки та піклування є захист прав, свобод та законних інтересів дітей. Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно п. 2 ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, зокрема якщо він якщо вона, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Згідно зі ст. 18 Конвенції ООН про права дитини, батьки несуть відповідальність за виховання дитини, її інтереси повинні бути предметом їх основного піклування. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладання на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ч.2 ст.157 СК України той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Згідно приписів Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007року «Про застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дітей лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дітей і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ передбачено, що, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Отже, враховуючи те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, необхідність застосування якого доведено за обставин цієї справи належними та допустимими доказами систематичного, умисного ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків, які є законною підставою для позбавлення його батьківських прав. За обставин доведеності свідомого нехтування відповідача своїми батьківськими обов`язками, умисного самоусунення від будь-якого утримання дитини, забезпечення належного її розвитку, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для позбавлення [PERSON] батьківських прав. Також, при ухваленні даного рішення суд враховує висновок щодо вирішення спору про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої [PERSON] , згідно якого ХРДА Харківської області встановила, що ухилення від виконання батьківських обовязків з боку [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON] має місце, а тому вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON] . На підставі викладеного суд вважає позов таким, що підлягає до задоволення. А саме щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] . Підлягають стягненню з [PERSON] аліменти на користь малолітньої дитини: доньки - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі до суду позовної заяви, а саме з 11.07.2019 року і до досягнення повноліття дитини на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. Підлягає задоволенню зобов`язання Службу у справах дітей та сім`ї Височанської селищної ради (Код ЕДРПОУ 43956718, місцезнаходження: вул. Бульварна, 12, смт. Високий, Харківський. район, Харківська область, 62459, відкрити у відділенні Державного ощадного банку України особистий рахунок малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , у місячний строк з дня набрання законної сили цим рішенням. Питання судових витрат вирішити на підставі ст.141 ЦПК України, оскільки при зверненні до суду позивачем судовий збір сплачено не було, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір за вимоги щодо позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів по 768грн. 40коп. за кожну вимогу. На підставі викладеного та

Outcome: approved