Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-12 00:00:00

Позивач 24.07.2023 року звернувся до суду з зазначеним вище позовом, посилаючись на наступні обставини. З відповідачем- [PERSON] , [INFO] , уродженкою м.Нікополя, Дніпропетровської області, він перебував у фактичних шлюбних відносинах з 2006 року по жовтень 2015 року. [INFO] у них народилась донька - [PERSON] , батьком якої в свідоцтві про народження записаний він (копія свідоцтва про народження додається). 11 грудня 2015 року відповідач зареєструвала шлюб з [PERSON] та прийняла його прізвище - « [PERSON] »(копія свідоцтва про шлюб, копії 2 паспортів відповідача додаються). Тривалий час відповідач зловживає спиртними напоями, не займається вихованням доньки, не доглядає за нею належним чином: не годує, не одягає, дитина під час проживання з нею виглядала неохайною. Він постійно просив відповідача змінити своє ставлення до доньки, але всі його прохання ні до чого не призвели. Він також неодноразово звертався до спеціалістів служби у справах дітей Нікопольської міської ради з приводу ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків [PERSON] . Там з нею проводилася регулярна профілактична робота, але позитивних результатів це не дало. Своєї поведінки відповідач не змінила, продовжує вести разгульний спосіб життя. В теперішній час мешкає з співмешканцем, з яким постійно вживає алкогольні напої. Співмешканець налаштовує дебоші, скандали, під час яких застосовує фізичне насильство до [PERSON] . Внаслідок регулярного зловживання алкоголем у відповідача ускладнився стан здоров`я: вона не пересувається самостійно. Він не міг допустити, щоби донька росла у такій нездоровій атмосфері і забрав її до себе. З березня 2018 року донька проживає з ним без реєстрації в належній його мамі - [PERSON] та йому по праву приватної власності квартирі [ADDRESS] (копії свідоцтва про право власності на житло,свідоцтва про переміну прізвища, акт про проживання без реєстрації додаються). З вказаного часу він самостійно виховую доньку, так як відповідач проживає окремо від неї та жодного з покладених законом на батьків обов`язків не виконує: не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильної трудової, або будь-якої іншої участі у вихованні дитини, не цікавиться нею, не спілкується належним чином, не відвідує її на день народження, святкові та вихідні дні, моральним та духовним розвитком не займається. Всі питання щодо виховання доньки вирішуються ним без участі та підтримки з боку відповідача, що говорить про її особисте ставлення до дитини. Відповідач ніяким чином не піклується про неї, не проявляє зацікавленості в її подальшій долі, не цікавиться успіхами, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток, підготовку до самостійного життя, зокрема - не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, не дарить подарунків на день народження; не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для отримання нею освіти, так як це встановлено ч.І ст.12 Закону України «Про охорону дитинства». Донька знаходиться на повному його утриманні. Для розвитку доньки він прикладає всі свої зусилля та можливості, створив всі необхідні умови для цього. Відповідно до довідки №57 від 02.06.2023року (донька навчається у Нікопольському ліцеї № 5 НМР у 8-В класі) вбачається, що відповідач не підтримує контакт зі школою, успішністю дитини не цікавиться, з вчителями не спілкується, батьківські збори не відвідує, участі у вихованні дитини не приймає(довідка додається). Згідно з повідомленням служби у справах дітей НМР від 17.07.2023року відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків, з донькою не проживає, матеріально не утримує, зловживає алкоголем, лікувалась у психіатричному відділенні, безробітна. Їй було запропоновано безкоштовне, анонімне лікування від алкогольної залежності в м.Дніпрі, але [PERSON] категорично від цього відмовилась, рекомендації фахівців із соціальної роботи не виконувала. Відповідно до ст.164 СК України, служба у справах дітей НМР вважає, що достатньо підстав для позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до дитини - [PERSON] (копія повідомлення додається). Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини матір`ю, свідомого нехтування нею своїми обов`язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення відповідача до своїх батьківських обов`язків. Цю обставину також можуть підтвердити свідки: [PERSON] та [PERSON] . Для відома суду також повідомляє, що від шлюбу з [PERSON] у відповідача є донька - [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає також окремо під відповідача з батьком. Відповідач також не приймає ніякої участі в вихованні дитини і за думкою фахівців служби по справам дітей НМР є достатньо підстав для того, щоби її також позбавити батьківських прав стосовно дитини - [PERSON] , [INFO] . Названі дії у відповідності до ст. 164 Сімейного кодексу України є підставою для позбавленим відповідача батьківських прав. У відповідності з ч.2ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Враховуючи те, що відповідач жодним чином не була позбавлена інформації стосовно міста перебування нашої доньки, ту обставину, що він ніколи не створював перешкод у спілкуванні дитини з нею та прийманні участі матері у вихованні, вище викладені обставини свідчать про фактичну можливість, але вольове небажання виконувати відносно дитини батьківські обов`язки, покладені на неї законом. Все вищезазначене свідчить виключно про одне: відповідач самоусунулася від виконання батьківських обов`язків. Нехтування та неналежне виконання обов`язками по відношенню до доньки з боку відповідача, на його думку, принижує гідність дитини. З метою найбільш повного та всебічного забезпечення прав та законних інтересів доньки він вважає за необхідне вирішити питання про позбавлення відповідача батьківських прав. Він має можливість та бажання опікуватися та виховувати належним чином свою доньку: працює старшим охоронцем магазину «Продукти 16»Тов АТБ-Маркет»,має стабільний заробіток, позитивно характеризується за місцем роботи та проживання, має гарний стан здоров`я (побутова та службова характеристики, копія довідки про проходження психіатричного огляду, у тому числі на предмет вживання психоактивних речовин додаються). Враховуючи вищевикладене, просить суд позбавити [PERSON] , [INFO] батьківських прав відносно до неповнолітньої [PERSON] , [INFO] . Ухвалою судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13.09.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження, відкрито провадження по даній справі, витребувано у Служби у справах дітей Нікопольської міської ради вмотивований висновок про доцільність чи недоцільність позбавлення батьківських прав відповідача відносно її дитини. На виконання ухвали суду від 13.09.2023 року Службою у справах дітей Нікопольської міської ради надано рішення виконавчого комітету Нікопольської міської ради від 06.12.2023 року № 1195 «Про затвердження висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] ». Ухвалою судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28.11.2023 року закрито підготовче провадження по вказаній справі, призначено справу до слухання по суті. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином за місцем реєстрації (а.с.27). У відповідності до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України судова повістка вважається врученою. Також відповідача [PERSON] було сповіщено про розгляд справи оголошенням на сайті Судової влади України, відповідно до вимог ч. 11 ст. 128 ЦПК України. Причини її неявки суду невідомі (а.с.34). Позивачч [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник Служби у справах дітей Нікопольської міської ради Дніпропетровської області в судовому засіданні підтримав позовні вимоги позивача, просив суд, позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітньої дитини. Справу розглянуто у відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України. Вислухавши сторони, допитавши у судовому неповнолітню доньку відповідача [PERSON] , вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження, видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Нікополю Нікопольського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області 16.01.2019 року, серія [NUMBER] (а.с.12). Згідно із свідоцтва про шлюб від 11.01.2019 року серія [NUMBER] [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с.11). Мати дитини, [PERSON] [INFO] тривалий час зловживає спиртними напоями, не займається вихованням доньки, не доглядає за нею належним чином: не годує, не одягає, дитина під час проживання з нею виглядала неохайною. Відповідно до акту про проживання без реєстрації від 13.07.2023 року, виданою Головою правління ОСББ «Горлиця-1» [PERSON] . [PERSON] , [INFO] проживає разом зі своїм батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с.15). Наразі позивач самостійно виховує їхню доньку, забезпечує її усім необхідним, дбає про її психологічне та фізичне зростання. Згідно наданої характеристики Головою правління ОСББ «Горлиця-1» [PERSON] позивач характеризується позитивно, як урівноважений, сумлінний, чесний громадянин (а.с.18). Згідно із довідки наданої Нікопольським ліцеєм №5 від 02.06.2023 року, мати дитини [PERSON] контакту зі школою не підтримує, успішністю дитини не цікавиться, з вчителями не спілкується, батьківські збори не відвідує. Мати не приймає участь у вихованні дитини (а.с.16). Рішенням виконавчого комітету Нікопольської міської ради Дніпропетровської області від 06.12.2023 року за № 1195 затверджено висновок від 06.12.2023 року за № 1195 служби у справах дітей Нікопольської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до неповнолітньої [PERSON] , [INFO] (а.с. 28-30). Відповідно вказаного висновку, відповідач з донькою не проживає, злісно ухиляється від виконання батьківських обов`язків, матеріально не утримує, не спілкується та не цікавиться її життям, зловживає алкоголем, безробітна. За інформацією Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області від 17.12.2019 року [PERSON] проживає разом з [PERSON] , які зловживають алкоголем, на фоні чого [PERSON] має ускладнення зі здоров`ям, та практично втратила можливість самостійно пересуватись. Зазначені факти, як кожен окремо так і в сукупності можна розцінювати як ухилення та самоусунення від виховання дитини. Відповідно до ч.2 ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, його фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ч.2 ст. 157 Сімейного кодексу України, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Згідно п.2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Відповідно до п.п.15,16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Інтереси дітей захищаються передусім не лише національним законодавством, але й нормами міжнародного права. Так, згідно з положеннями ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року (ратифікована Україною 27.02.1991 року, дата набуття чинності для України 27.09.1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, а також на положення ч.8 ст.7 Сімейного Кодексу України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Судом було встановлено, що [PERSON] свідомо, без будь-яких наявних причин нехтує своїми батьківськими обов`язками, не займається вихованням та матеріальним утриманням своєї дитини, не створює умов для її фактичного, інтелектуального, морального, культурного, духов\-ного і соціального розвитку, не цікавиться її здоров`ям та життям, морально та матеріально не підтримує. У відповідності до ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч.ч.1,2 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Враховуючи викладене, те, що відповідач самоусунулася від виховання своєї дитини, а її відношення до своїх батьківських обов`язків виключає участь у її житті, та те, що вона свідомо відмовилася від виконання покладених на неї обов`язків по вихованню дитини, суд вважає за можливе позов задовольнити та позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] . В силу ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на відповідача.

Outcome: approved