Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-15 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін. Представник позивачки [PERSON] - адвокат Яременко І.О. подав до суду позовну заяву до [PERSON] (відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, територіальна громада села Баківці в особі Бібрської міської ради Львівського району Львівської області, в якій просить: встановити факт постійного проживання [PERSON] разом із [PERSON] в [ADDRESS] на час відкриття спадщини, тобто на момент смерті останнього, що наступила [INFO] ; визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] право власності на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Баковецької сільської ради, загальною площею 1,7261 га, згідно Державного акту на право приватної власності на землю Серія III-ЛВ №088592 від 26.03.2001. В обґрунтування позовних вимог щодо предмета спору покликається на те, що [INFO] у с. Зубра Пустомитівського району Львівської області помер батько позивачки [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої, окрім іншого, входили земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Баковецької сільської ради, площею 1,7261 га, що належали померлому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю Серія III-ЛВ №088592 від 26.03.2001. [PERSON] дійсно був постійно зареєстрований за адресою: [ADDRESS] до менту своєї смерті, що наступила [INFO] , однак фактично постійно проживав у своєї дочки [PERSON] в с. Зубра Пустомитівського району Львівської області, де і помер. Заповіту від імені [PERSON] у Баковецькій сільській раді не посвідчувалося, тому спадкування відбулося за законом. На момент смерті [PERSON] іншим спадкоємцем першої черги спадкування за законом, окрім позивачки, був син покійного [PERSON] , однак він спадщину після смерті батька не прийняв та на неї не претендує. Дружина покійного [PERSON] померла швидше, а саме [INFO] . Натомість, позивачка постійно проживала із батьком на час відкриття спадщини, не заявляла про відмову від спадщини, а тому на підставі ч.3 ст.1268 ЦК України вважається такою, що її прийняла, проте юридично не оформила своїх спадкових прав. 11.01.2024 позивачка звернулася у Жидачівську державну нотаріальну контору з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті свого батька [PERSON] , однак нотаріус відмовив у зв`язку із пропуском піврічного терміну для подання заяви про прийняття спадщини та відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на земельні ділянки, що належали померлому і є спадковим майном.Оскільки зареєстроване місце проживання спадкодавця відмінне від його фактичного проживання на час відкриття спадщини, то для визнання права позивачки на спадкове майно потрібно в судовому порядку встановити факт її постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідач правом на подання відзиву не скористався. Позивачка та її представник у підготовче засідання не з`явилися, однак представник позивачки подав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, підтримання позовних вимог в повному обсязі та відсутність заперечень щодо ухвалення рішення у підготовчому засіданні. Відповідач у підготовче засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, визнання позовних вимог, відсутність заперечення проти ухвалення рішення на користь позивачки та розуміння наслідків визнання позову. Представник третьої особи у підготовче засідання не з`явився, хоч про дату, час і місце його проведення повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про розгляд справи за його відсутності або про відкладення розгляду справи не подав, правом на подання пояснень не скористався. Заяви, клопотання, подані учасниками справи. Представником позивача подано заяву про розгляд справи за відсутності його та позивачки і підтримання заявлених вимог у повному обсязі (а.с.33). Відповідачем подано заяву про розгляд справи за його відсутності, визнання позовних вимог, відсутність заперечення проти ухвалення рішення на користь позивачки та розуміння наслідків визнання позову (а.с.28). Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 22.01.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до відкритого підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження (а.с.20-21). Ухвалою підготовчого засідання від 16.02.2024 постановлено проводити розгляд справи за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (а.с.34). Позиція суду. Суд, з`ясувавши обставини, на які сторона позивача посилається як на підставу позовних вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов підлягає задоволенню повністю виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Згідно з свідоцтвом про народження від 16.01.1962 [PERSON] народилася [INFO] і її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.10). Відповідно до свідоцтв про смерть від 05.06.2009, [INFO] [PERSON] померла [INFO] у с. Квітневе Жидачівського району Львівської області, [PERSON] помер [INFO] у с. Зубра Пустомитівського району Львівської області (а.с.11,12). Довідкою ВК Бібрської міської ради № 9 від 05.01.2024 встановлено, що [PERSON] дійсно був постійно зареєстрований за адресою: [ADDRESS] до моменту своєї смерті, що наступила [INFO] , однак фактично постійно проживав у своєї дочки [PERSON] в с. Зубра Пустомитівського району Львівської області, де і помер. Заповіту від імені [PERSON] у Баковецькій сільській раді не посвідчувалося (а.с.13). Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №75198974 від 19.12.2023 після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилася, свідоцтва про право на спадщину не видавалися (а.с.14). Довідкою відділу №5 Управління надання адміністравтивних послуг Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 21.12.2023, встановлено, що на підставі рішення ХІІІ сесії ІІІ-го демократичного скликання Жидачівської районної ради народних депутатів від 22.09.2000 №226 на [PERSON] зареєстрований Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЛВ 088592 від 26.03.2001. Реєстраційний номер 592. Площа земельної ділянки 1,7261 га (а.с.15). Постановою завідувача Жидачівської ДНК від 11.01.2024 відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] у зв`язку з тим, що вона пропустила піврічний термін звернення з дня смерті спадкодавця із заявою про прийняття спадщини в Жидачівську державну нотаріальну контору Львівської області, а також відсутні правовстановлюючі документи на землю, що знаходиться на території Баковецької сільської ради Львівського району Львівської області, що належав померлому і є спадковим майном (а.с.17). Зміст правовідносин. Правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з відсутністю документального підтвердження факту постійного проживання позивачки разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що перешкоджає позивачці у позасудовому порядку юридично оформити спадщину після смерті спадкодавця. Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наявністю у позивача права на власності на майно у порядку спадкування за законом та перешкоди у належному юридичному оформленні цього права у позасудовому порядку через невизнання його нотаріусом, який відмовив позивачці у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину. Норми права, які застосував суд. До правовідносин, які стосуються встановлення фактів, що мають юридичне значення, і які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України). Так, нормою частини 2 статті 315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Крім цього, суд застосував норми статей 293 та 294 ЦПК України, які визначають зміст окремого провадження та встановлюють порядок розгляду справ даної категорії. Також, суд зважає на роз`яснення, викладені у пунктах 1, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995. До спірних правовідносин, які виникли між сторонами щодо спадкування, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Так, згідно з приписами частини 2 статті 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Нормою статті 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до положень частини 1, 3 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (стаття 392 ЦК України). Також, суд застосував норми статей 1216, 1218, 1220, 1225, 1258 ЦК України, які передбачають поняття спадкування, склад спадщини та її відкриття, спадкування права на земельну ділянку та черговість спадкування за законом. Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності підстав для задоволення позову. Щодо наявності підстав для встановлення факту, що має юридичне значення. Судом встановлено, що зареєстроване місце проживання [PERSON] відмінне від зареєстрованого місця проживання її батька [PERSON] , який помер [INFO] . Однак, наявні у справі та безпосередньо досліджені судом докази дозволяють встановити, що [PERSON] постійно проживала разом з батьком [PERSON] , який помер [INFO] , у [ADDRESS] на час відкриття спадщини (день смерті [PERSON] ). Ця обставина підтверджується, зокрема довідкою ВК Бібрської міської ради №9 від 05.01.2024, яка не викликає сумнівів у своїй належності, допустимості та достовірності, оскільки містить інформацію щодо предмета доказування, видана уповноваженим органом, узгоджується з іншими дослідженими судом доказами, відтак є достатнім доказом для встановлення факту постійного проживання позивачки разом з батьком [PERSON] на час відкриття спадщини. Суд зауважує, що перелік юридичних фактів, які підлягають установленню в судовому порядку, визначений у частині 1 статті 315 ЦПК України, не є вичерпним. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Суд зазначає, що встановлення вказаного вище факту породжує для позивачки юридичні наслідки, оскільки усуне перешкоди у реалізації нею права на спадкування за законом після смерті батька [PERSON] . Щодо наявності підстав для визнання за позивачкою права власності на спадкове майно у порядку спадкування за законом. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що [PERSON] на час відкриття спадщини (день його смерті) належало право власності на земельну ділянку розміром 1,7261 га на території Баковецької сільської ради, відповідно до Державного акта на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЛВ №088592 від 26.03.2001. За життя [PERSON] особистого розпорядження не зробив. З огляду на час смерті [PERSON] спадкування відбулося за законом за правилами, встановленими ЦК України. Позивачка [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом та в силу приписів частини 3 статті 1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину, оскільки на час її відкриття постійно проживала разом з спадкодавцем [PERSON] , факт чого встановлено судом вище, і не заявляв про відмову від спадщини. Відповідач у справі [PERSON] хоч і є спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] як його син, однак спадщину не прийняв та на неї претендує, про що ствердив у відповідній письмовій заяві. Фактичних даних про наявність інших спадкоємців за законом, які прийняли спадщину або претендують на неї з встановлених законом підстав, матеріали справи не містять. За наведених обставин, суд доходить переконання, що [PERSON] має обґрунтоване право власності на земельну ділянку, розміром 1,7261 га, яка розташована на території Баковецької сільської ради, в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , однак позбавлена можливості юридично оформити це право у визначений законом позасудовий спосіб у нотаріуса через відмову останнього у вчиненні нотаріальних дій. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, а також зважаючи на те, що особисте майнове право [PERSON] не визнається, відтак позивачка має законні сподівання на судовий захист цього права в силу приписів статті 16 ЦК України, у зв`язку з чим і звернулася до суду, тому суд, з огляду на обґрунтованість та підставність позову, вважає, що позов слід задовольнити повністю. На підставі статей 392, 1216, 1218, 1220, 1223, 1225, 1258, 1261, 1268 Цивільного кодексу України та

Outcome: approved