Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-15 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з липня 2019 року сторони спільно проживали в незареєстрованому шлюбі. 24.08.2022 сторони уклали шлюб. У шлюбі в них народилась дочка [PERSON] , [INFO] . Вказує, що їхня дочка зареєстрована та проживає разом з позивачем за адресою її місця проживання: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою Якушенецької сільської ради від 03.01.2023. З початку жовтня 2022 року їхні з відповідачем сімейні відносини фактично припинено, у зв`язку з різними поглядами на життя, постійними конфліктами, за яких продовження сімейних відносин є неможливим та суперечить інтересам позивача. У зв`язку з цим, вона припинила з відповідачем шлюбні стосунки і перестала вести спільне господарство. Жодної допомоги відповідач не надає. Таким чином, дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Такий належний рівень у будь-якому разі не повинен бути меншим, ніж прожитковий мінімум, який позивач одна не зможе забезпечити, тому батько, який є здоровим та працездатним, зможе сплачувати аліменти на рівні 1/2 частини з усіх видів заробітку (доходу). Позивач вважає, що при сплаті відповідачем аліментів у зазначеному вище розмірі забезпечується їхня рівність при несенні обов`язку утримання дитини. Відповідач інших осіб на утриманні не має, він працездатний, його стан здоров`я дозволяє працювати, а тому позивач вважає, що відповідач може сплачувати такий розмір аліментів. За вказаних обставин позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 03.01.2024 і до повноліття дитини (а.с. 1 - 2). В судове засідання позивач не з`явилась, однак попередньо подала суду заяву, якою вказала, що позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, розгляд справи просить проводити за її відсутності (а.с. 21). Положеннями ч. 3 ст. 211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи належним чином і в установленому законом порядку повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, за адресою зареєстрованого місця проживання, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 23). Заяв про розгляд справи без його участі або про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило. Відзив на позовну заяву відповідачем у визначений судом строк до суду не подано. Згідно з п. п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з викладеним, суд ухвалив провести заочний розгляд даної цивільної справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів відповідно до ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі наявних матеріалів. Так, судом встановлено наступні фактичні обставини справи. Сторони по справі 24.08.2022 зареєстрували шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 24.08.2022 (а.с. 5). В шлюбі у сторін по справі народилася донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серія [NUMBER] , виданого 27.12.2022 Кодимським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (а.с. 7). Відповідно до копії довідки Якушинецької сілсьької ради № 2-1-03 від 03.01.2024, [PERSON] фактично проживає за адресою: [ADDRESS] . До складу її сім`ї входять: син [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] . Згідно ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно з ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти), відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Положеннями ч. 2 ст. 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Дитині [PERSON] , [INFO] , станом на день подання позовної заяви виповнився 1 рік. Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України). Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України). Встановлюючи розмір аліментів, який підлягає до стягнення з відповідача, суд враховує вибір позивача щодо способу стягнення аліментів на утримання дитини саме в частці від доходу відповідача, а також, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, інтереси дитини, розмір гарантованого законодавством України прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, а також те, що відповідач є особою працездатного віку. При визначені розміру аліментів судом враховані всі обставини, передбачені ст. 182 СК України. Водночас, суд враховує, що право на утримання від відповідача має також ще дружина, яка є позивачем по справі, до досягнення дитиною трьох річного віку, що спростовує твердження позивача про відсутність інших осіб, що перебувають на утриманні у відповідача. Крім того, позивачем не надано жодного доказу щодо наявності чи відсутності у позивача власних доходів,достатності заробітку відповідача та належності відповідачу на праві власності нерухомого майна, транспортних засобів чи іншого цінного майна і розміру отримуваних ним інших доходів чи здійснення видатків. Тому, виходячи з принципів розумності та справедливості, враховуючи встановлені обставини справи та відсутність доказів про можливість відповідача утримувати дитину щомісячно саме в заявленому позивачем розмірі, а також право на утримання від відповідача дружини, позивачки по справі, чого нею не заперечено, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково, при цьому зберігаючи гарантоване право дитини на отримання мінімально можливого розміру аліментів, а саме стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до повноліття дитини. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тобто з 03.01.2024. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд вважає за необхідне з метою забезпечення інтересів дитини, допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення суми платежу за один місяць. Також суд вважає за необхідне роз`яснити учасникам справи положення ч.ч. 4,5 ст. 268 ЦПК України, що у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. З урахуванням вищевикладеного,

Outcome: partial