Jurisdiction: civil
Date: 2024-02-21 00:00:00

У квітні 2021 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову орган опіки та піклування Кропивницької міської ради про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування вимог посилаються на те, що 02.10.2010 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб. Від спільного подружнього життя народився син - [PERSON] , [INFO] , про що Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Кіровоградській області зроблено відповідний актовий запис № 461 та видано свідоцтво про народження дитини серії [NUMBER] . Вказує, що спільне життя з відповідачем не склалось, що призвело до постійних конфліктів, внаслідок чого 20.06.2017 року шлюб між ними було розірвано. Після припинення відносин дитина залишилась проживати разом з позивачем у її батьків. Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 17.11.2017 року з [PERSON] стягуються аліменти на утримання сина. Зазначає, що відповідач повністю ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не спілкується з дитиною та не сплачує аліменти. Наприкінці 2018 року на звернення позивача до Управління по справам дітей Міської ради м. Кропивницького з проханням позбавити [PERSON] батьківських прав було відмовлено, надавши шанс відповідачу виправитись. Але, відповідач так і не реабілітувався як батько, він абсолютно самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків, не сплачує аліменти, не піклується про стан здоров`я сина, його фізичний, духовний та моральний розвиток, не забезпечує навчання дитини ні в середній школі, ні в позашкільних гуртках. Фінансування навчання, лікування, дозвілля та інших освітньо-виховних заходів необхідних для всебічного розвитку дитини, позивач забезпечує самотужки. За вказаного, змушена звернутись до суду із позовною заявою про позбавлення відповідача батьківських прав. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 26 квітня 2021 року суддею Варакіною Н.Б. відкрито загальне позовне провадження по справі. 07 липня 2021 року ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда суддею Варакіною Н.Б. замінено третю особу Службу у справах дітей Кропивницької міської ради на Орган опіки та піклування Кропивницької міської ради. Витребувано з Органу опіки та піклування Кропивницької міської ради, висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та закрито підготовче провадження у справі. 02 лютого 2022 року від Управління з питань захисту прав дітей Кропивницької міської ради надійшов висновок про недоцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 03 листопада 2022 року за клопотанням відповідача зупинено провадження у справі. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22 листопада 2022 року провадження по справі поновлено. 16 січня 2023 року ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда витребувано з Кіровоградського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки відомості про перебування відповідача [PERSON] [INFO] на даний час у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, створених для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення держави у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України. 10.04.2023 року від начальника [INFO] полковника [PERSON] надійшла відповідь на запит, згідно якої [PERSON] призваний на військову службу 26.02.2022 року. Позивач та представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили задовольнити, з підстав зазначених у позовній заяві. Позивач суду пояснила, що після засідання органу опіки та піклування, де розглядалась її заява про позбавлення відповідача батьківських прав, відповідач сина не відвідував, не спілкувався з ним у телефонному режимі. Перебуваючи у місті Кіровограді телефонував в поліцію Голованіського району з заявою, що йому не відомо де перебуває його син і йому не дають можливості з ним спілкуватися. На зазначені виклики до неї за місцем проживання в смт. Завалля Голованіського району Кіровоградської області виїжджав наряд поліції, з`ясовували що з дитиною. Вона з дитиною проживає в невеликому селищі, працює у селищній раді, її всі знають, якби ж відповідач мав бажання, знайшов би її та її місце проживання дуже швидко. Наголосила на тому, що відповідач штучно створював вигляд того, що йому не дають спілкуватися з дитиною, але фактичних дій щодо цього не здійснив. Більш того, він не пам`ятає точної дати народження сина. [INFO] сина день народження, відповідач не вчинив жодних дій за для привітання дитини ні в цей день народження, ні в минулі. Дитина не знає батька. Вона самостійно виховує сина, забезпечує йому можливість розвиватися, відвідувати гуртки, успішно навчатися, забезпечує його побут, тощо. Відповідач у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, у задоволені позовних вимог просив відмовити. Представник третьої особи в судовому засіданні суду пояснила, що висновок органу опіки та піклування щодо недоцільності позбавлення батьківських прав, але засідання комісії відбулося 03.12.2018. На той час ключовим для прийняття рішення став той факт, відповідач не притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 184 КУпАП, хоча на момент винесення рішення комісією позивач зверталась до органів поліції з відповідною заявою. Відповідач був попереджений та йому роз`яснено, що він зобов`язаний приймати участь у вихованні дитини. Висновок має рекомендаційний характер, з 2018 року відповідач не вчинив жодної дії, яка б свідчила про наявність у нього бажання приймати участь у вихованні дитини. Висновок про недоцільність позбавлення батьківських прав відповідача для суду має рекомендаційний характер. За час розгляду справи відповідач не вчинив жодної дії для налагодження спілкування з сином. Підтримала позицію позивача. Суд, заслухавши пояснення позивача, представника позивача та представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 02.10.2010 між сторонами укладено шлюб, який розірвано рішенням Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 20.06.2017. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 14.03.2011 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Кіровоградській області, батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 17.11.2017 року по справі № 404/2563/16-ц, провадження 2/404/258/17 позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, задоволено повністю. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку /доходів/, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно з 26.04.2016 року до [INFO] . В задоволенні зустрічного позову [PERSON] до [PERSON] про виключення відомостей про особу як батька з актового запису про народження дитини, відмовлено повністю. Стягнуто з [PERSON] на користь держави 551,20 грн. судового збору. [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] , що підтверджується копією паспорта громадянина України. Відповідно до відповіді на запит від 10.11.2020 року за № 96233/11-33 Фортечного відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому, згідно довідки розрахунку від 08.06.2018 року заборгованість по аліментам станом на 01.06.2018 року становить 31870,46 грн. Згідно до довідки № 115 від 09.03.2021 року, [PERSON] не отримувала аліменти від [PERSON] у період з 01.07.2020 року по 09.03.2021 року згідно виконавчого листа № 404/2563/16-ц від 11.05.2018 року. Згідно до висновку Виконавчого комітету Міської ради міста Кропивницького від 03.12.2018 року № 5922/49-05-24 позбавлення батьківських прав [PERSON] є передчасним і безпідставним. Відповідно до довідки Заваллівської селищної ради Голованівського району Кіровоградської області від 10.03.2021 року № 30, дитина [PERSON] , [INFO] , проживає з матір`ю, перебуває на її утриманні. Згідно характеристики [PERSON] від 10.03.2021 року за вих. № 31 яка видана директором ДП «ЗУКГ» [PERSON] позивач зарекомендувала себе як грамотний і відповідальний працівник та фахівець, яка вміє організовувати робочий процес, якісно виконувати свою роботу і відповідально ставитись до поставлених задач. З колегами привітна, ввічлива, доброзичлива та врівноважена, користується повагою і авторитетом у колективі. Шкідливі звички відсутні. Відповідно до довідки про надання інформації від 21.08.2018 року № 02-17/229/1 яка видана начальником служби у справах дітей Гайворонської районної державної адміністрації Кіровоградської області Л. Стиціора, станом на 21 серпня 2018 року, від [PERSON] заяв та звернень стосовно вирішення спору між батьками щодо визначення місця проживання дитини, участі батька у виховані дитини, чи будь яких інших питань, що стосуються дитини [PERSON] , [INFO] , не надходило. У відповідності до довідки Заваллівської селищної ради Голованівського району Кіровоградської області від 17.03.2021 року за вих. № 526, до відділу служби у справах дітей станом на 16.03.2021 року від [PERSON] заяв та звернень стосовно визначення порядку спілкування зі своїм сином, чи будь яких інших питань, що стосуються дитини [PERSON] , [INFO] , не надходило. З довідки комунального закладу «Заваллівський ліцей» Заваллівської селищної ради від 04.03.2021 року вбачається, що [PERSON] за період з 01.09.2017 року по 04.03.2021 року не виявляв інтересу до навчання і виховання дитини, до закладу не з`являвся, з учителями не спілкувався. Також у довідках від 02.03.2021 року, 17.03.2021 року Заваллівської селищної ради Голованівського району Кіровоградської області зазначається, що дитина [PERSON] з 2016 року займається в хореографічному колективі «Натхнення», з 2019 року навчається у Заваллівській музичній школі. Мати забезпечує оплату за навчання, позашкільний розвиток дитини. Батько [PERSON] не цікавиться успіхами сина. Відповідно до довідок та відповідей від 09.10.2018 року, 06.06.2020 року, 24.02.2021 року, 04.03.2021 року Гайворонського ВП ГУНП в Кіровоградській області Мукашов Д.В. неодноразово звертався з повідомленнями на службу 102 які не знайшли своє підтвердження, під час перевірок виявлено, що мати дитини перебуває у тверезому стані, спиртними напоями не зловживає та створює всі належні умови для виховання дитини. Згідно заяви від 23.04.2021 року [PERSON] зверталась до Кропивницького РУП ГУНП у Кіровоградській області із заявою про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст. 184 КУпАП за невиконання ним свого обов`язку щодо виховання дитини. Відповідно до довідки про результати проведеної перевірки [PERSON] не було притягнуто до адміністративної відповідальності. Як вбачається з висновку виконавчого комітету Кропивницької міської ради № 6415/49-05-24 від 03.12.2021 року, орган опіки та піклування Кропивницької міської ради, враховуючи рішення комісії з питань захисту прав дитини від 24.11.2021 року, вважає за недоцільне позбавлення батьківських прав громадянина [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Статтею 3 Конвенції про права дитини, ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 №789-ХІІ, яка є частиною національного законодавства України у відповідності до статті 9 Конституції України визначено, що у всіх діях відносно дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини, а також дитині забезпечується такий захист i піклування, якi необхiднi для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків. Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. У відповідності до ст. 150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Згідно ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. За приписами ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. За ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. В абзаці 2 п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно зі статтею 166 СК України позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Крім того, зазначені чинники, повинні мати систематичний та постійних характер. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо і лише при наявності вини у діях батьків. Звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має передувати виважена та ґрунтовна підготовка, збір необхідної доказової бази, адже більшість чинників, які є підставою для прийняття позитивних рішень у вказаних категоріях справи, мають оціночний характер, залежать від конкретних обставин справи та особистості учасників цих правовідносин. За положенням ч. 6 ст. 19 СК України, суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування (про доцільність чи недоцільність позбавлення батьківських прав), якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Висновок виконавчого комітету має рекомендаційний характер. Отже висновок та рішення органу опіки та піклування, є дорадчими та не тягнуть за собою виникнення будь-яких прав чи обов`язків у батьків щодо батьківських прав та визначення способів участі у вихованні дитини оскільки такий не порушує прав та обов`язків жодного з батьків. При цьому правові наслідки для батьків виникають виключно в результаті прийняття рішення судом, в ході якого і відбувається оцінка всіх доказів в сукупності, в тому числі і висновку та рішення органу опіки та піклування, який не має наперед встановленої сили для суду, що розглядає спір про позбавлення батьківських прав. Таким чином суд, оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, враховуючи, що позивач довела належними та допустимими доказами факт невиконання відповідачем батьківських обов`язків, а відповідач не надав доказів які б це спростували, вважає, що є достатньо підстав для позбавлення [PERSON] батьківських прав. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача 908,00 грн. судового збору на користь позивача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved